КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа№ 910/21039/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача (апелянта): Онішкевич М.М. - представник по довіреності № 22/1/57 від 03.01.2017р.

від відповідача 1: Шматко В.О.- представник по довіреності № 18-0009/64641 від 02.08.2016р.

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р.

у справі №910/21039/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до Національного банку України,

приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазурчука Вадима Вікторовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання правовідносин припиненими та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було невірно застосовані норми матеріального права, призвели до прийняття невірного рішення. При цьому, на думку скаржника, в зв'язку із віднесенням Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" та запровадженням у ньому тимчасової адміністрації, а у подальшому - відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією банку, згідно положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено особливий порядок задоволення вимог кредиторів та, з огляду на відсутність вимог відповідача-1 як кредитора у реєстрі акцептованих вимог кредиторів банку у відповідності до ч.1 ст.49 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги відповідача-1 до позивача, вважаються погашеними, а відтак спірний іпотечний договір слід визнати припиненим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2017р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2017р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі № 910/21039/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.04.2017р.

17.03.2017р. до відділу документального забезпечення та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Національного банку України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. по справі № 910/21039/16 без змін.

Розпорядженням від 11.04.2017р. у зв'язку з перебування суддів Гончарова С.А. та Михальської Ю.Б., які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі № 910/21039/16 прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017р. розгляд апеляційної скарги у зв'язку з неявкою представника відповідача 2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було відкладено на 07.06.2017р.

16.05.2017р. до відділу документального забезпечення та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Національного банку України надійшов відзив на апеляційну скаргу надійшли доповнення до раніше поданого відзиву.

Присутній в судовому засіданні 07.06.2017р. представник скаржника підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав викладених у ній та просив рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1, з урахуванням поданого 17.03.2017р. відзиву та доповнень до нього, заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представники відповідача 2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

07.06.201р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (надалі по тексту - іпотекодавець) та Національним банком України (надалі по тексту - іпотекодержатель) 10.06.2014р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком Вадимом Вікторовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 1855 (надалі по тексту - іпотечний договір), відповідно до п. 1 якого, він був укладений в якості забезпечення вимог відповідача-1, що випливають з кредитного договору № 12/09/6 від 04.06.2014р. (надалі по тексту - кредитний договір), що укладений між відповідачем та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", та будь-яких додаткових правочинів (договорів, угод, до нього, додатків та доповнень до нього), які можуть бути укладені після укладення цього договору (у тому числі, щодо продовження строку користування кредитними коштами, збільшення суми кредиту, процентів за користування тощо), з: - повернення кредиту в сумах та строками повернення, що обумовлені кредитним договором; - сплаті процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором.

Відповідно до положень п. 5. іпотечного договору в забезпечення виконання іпотекодавцем за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на підставі права власності нерухоме майно (надалі по тексту - "предмет іпотеки"):

5.1. нежитлове приміщення загальною площею 253,9 кв. м., що розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, будинок 47, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1 (надалі по тексту - "предмет іпотеки 1");

5.2. нежитлові приміщення: підвалу №1, І; 1-го поверху №1-:-36,1-:-VI; 2-го поверху №34,39 -:-42, 49-:-59, VІІ, VІІІ в літ "А-2" загальною площею 1270,5 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Шевченка, будинок 28, реєстраційний номер нерухомого майна 01 (надалі по тексту - "предмет іпотеки 2");

5.3. будівля допоміжного побутового корпусу літ. В-4, загальною площею 4157,00 кв.м. розташована у Донецькій області, м. Донецьк, проспект Лагутенка, 13Г, реєстраційний номер нерухомого майна 01 (надалі по тексту - "предмет іпотеки 3").

Як вбачається з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки № 70601800 від 17.10.2016р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, в державному реєстрі іпотек 10.06.2016р. за №№ 6001270, 6001874, 6000614 зареєстрована іпотека Національного банку України та заборона на відчуження нерухомого майна запис про обтяження за №№ 6001633, 6000418, 6001019.

Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014р. № 733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії неплатоспроможних" з 21.11.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк" та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 128 від 24.11.2014р. повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк" передано Славкіній Марині Анатоліївні.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 188 від 19.03.2015р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік з 20.03.2015р. по 19.03.2016р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 від 22.02.2016р. продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" та повноваження ліквідатора ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни строком на два роки до 19.03.2018р. включно.

Згідно приписів ч. 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Судовою колегією відзначається, що 26.03.2015р. в газеті "Голос України" № 54 (6058) було опубліковано оголошення про ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк".

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Положеннями ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги,що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавецем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Згідно ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Приписи ст. 3 Закону України "Про іпотеку" визначають, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, правовідносини між позивачем та відповідачем-1 виникли на підставі іпотечного договору, підстави припинення якого врегульовано Законом України "Про іпотеку".

Апеляційним судом відзначається, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі:

-припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

-реалізації предмета іпотеки відповідно до закону;

-набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки;

-визнання іпотечного договору недійсним;

-знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець на відновив її;

-з інших підстав, передбачених законом.

Згідно ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 24.1. договору іпотеки передбачено, що ця іпотека припиняється у разі:

- припинення кредитного договору;

- закінчення строку дії цього договору за згодою сторін;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього договору;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- з інших підстав, передбачених законодавством України та цим договором.

На думку колегії суддів, матеріали справи не містять доказів належного виконання усіх забезпечених іпотекою зобов'язань. Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

Відповідно приписів до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Також, Закон України "Про іпотеку" передбачає право іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому це не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

Враховуючи вищезазначене, на думку судової колегії, не відповідають дійсності посилання скаржника про те, що іпотечний договір не породжує зобов'язань позивача перед відповідачем та правовідносини між сторонами за цим договором є припиненими, а відтак, позивачем за заявленими вимогами та їх правовими підставами не доведено наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до місцевого господарського суду з позовними вимогами до відповідача-1 про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором та визнання припиненим іпотечного договору та похідних вимог до відповідача-2 про скасування записів про обтяження майна (предмета іпотеки), а тому, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а у позові слід відмовити.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017 року у даній справі є обґрунтованим та таким, що прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі безпідставні, необґрунтовані та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі № 910/21039/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі №910/21039/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/21039/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка