ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017р. Справа № 914/798/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал (надалі ЛМКП Львівводоканал), м. Львів,

до відповідача Державного підприємства (надалі ДП) «Львівський державний завод «ЛОРТА», м.Львів,

про стягнення 190131,13грн.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 - представник,

від відповідача ОСОБА_3 представник.

Суть спору: ЛМКП Львівводоканал, м. Львів, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА», м.Львів, скорочена назва ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», м. Львів, 157349,90грн. додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень та 32781.23грн. за скид наднормативних забруднень. Позовні вимоги мотивовані, зокрема нормами п.п. 2.1.3, 2.2.1., 2.2.7. Договору № 302368 від 19 лютого 2013р., п.п. 3.1.4., 3.1.5., 3.2.4., 3.5.1., 3.6., 3.6.3., 4.3.3., 4.4.1., 4.4.1.1., 4.5.2., 9.1., 9.2.2. Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 р. № 292, а також нормами ст.ст. 526 ЦК України, ст.ст.173-175, ст.193 ГК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав. Крім цього, 09.06.2017р. відповідачем подано суду клопотання від 07.06.2017р. № 562-1288, у якому просить суд приймаючи рішення по справі № 914/798/17 розстрочити його виконання рівними частинами на 24 місяці.

Представник позивача проти розтермінування заборгованості відповідача на 24 місяці заперечує, однак погодився з можливістю розтермінування такої на 12 місяців.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі 19 лютого 2013 р. укладено Договір № 302368 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі. Згідно з п.п. 1.1. Договору позивач (Львівводоканал) надає відповідачу послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а відповідач користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України «Про питну воду і питне водопостачання», Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, „Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова (надалі Правила приймання).

Відповідно до п.п. 3.1.4, 3.1.5, 3.2.4 Правил приймання водоканалу надано право: контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод свого абонента; нараховувати додаткову плату із застосуванням коефіцієнта кратності, у випадку перевищення встановлених показників об»єму та якості стічних вод, скид без Дозволу, невиконання вимог Акту тощо, у будь-який час самостійно або за участю представника абонента (попередивши підприємство) відбирати проби стічних вод.

Відповідно до п.3.6 Договору скидання абонентом стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій на його каналізаційному випуску оплачується з відповідним підвищеним коефіцієнтом. Визначення допустимих концентрацій і нарахування додаткової плати за послуги водовідведення проводиться Львівводоканалом відповідно до Правил приймання. Згідно з п. 4.3.1 Правил приймання уповноваженим органом Львівської міської ради затверджено перелік підприємств, для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію. У відповідності до п.п. 4.4.1, 4.4.1.1 Правил приймання відповідач внесений у Перелік підприємств, для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію. Обовязок відповідача погоджувати Проект ліміту передбачено Договором (п.2.2.1) та Місцевими правилами (п.п. 4.3.2., 4.3.3). На підставі Проекту ліміту до вилучення підприємства з вищезгаданого Переліку воно зобовязано отримувати Дозвіл на скид стічних вод. Відповідачу 07.04.2005 р. затверджено позивачем ОСОБА_4 № 585 на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації. Позивачем 29.09.2016 р. проведено вибірковий контрольний аналіз стічних вод відповідача (акт про відбір контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення головного і контрольного хімічних аналізів № 7979). Проби для проведення аналізу передано в хімбаклабораторію ЛМКП Львівводоканал. Як вбачається з вищезгаданого акта, проби для контрольного аналізу передано й відповідачу, проте контрольний аналіз ним не проводився. З результату вимірювань № 687 від 05.10.2016 р. вбачається, що відповідач перевищив у стоках максимально дозволені значення ДК заліза та азоту амонійного та аміаку (за азотом). Вказане є порушенням вимог ст.ст. 10, 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища. За виявлені таким чином перевищення допустимих концентрацій забруднювальних речовин у стічних водах ЛМКП Львівводоканал відповідно до п.п. 4.2.2.4., 8.4.3., 9.2.2. Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова та п. 3.6 Договору нарахував відповідачу додаткову плату у розмірі 190131,13 грн. Розрахунок додаткової плати № 6883/36 від 07.10.2016 р. відповідає вимогам Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. № 37 (надалі Інструкція), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та розділу 8 Правил приймання.

Згідно з п. 8.4.5 Правил приймання частина плати за скид понаднормативних забруднень (32781,23 грн.) перераховується до утвореного в міському бюджеті фонду охорони навколишнього природного середовища, відповідно до формули, встановленої п.8.4.5 цих Правил приймання.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У матеріалах справи відсутні та відповідачем на вимогу суду не подані докази, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про погашення боргу.

Крім цього, відповідач у своєму клопотанні від 07.06.2017р. № 562-1288 просить суд розстрочити виконання рішення в рівними частинами на 24 місяці. Своє прохання відповідач обґрунтовує тим, що існують обставини, за наявності яких належне та повне виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог позивача, завдасть значної шкоди інтересам відповідача, яке скеровує всі обігові кошти на закупівлю комплектації, модернізацію обладнання та розрахунки зі співвиконавцями з метою своєчасного виконання державних замовлень Міністерства оборони України для потреб АТО.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторонни виконавчого провадження або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Враховуючи наведене, а також той факт, що представник позивача не заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, суд вважає за доцільне на підставі ст. 121 ГПК України розстрочити виконання рішення на 12 місяців.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища", Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, ст.ст. 22, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул.Патона, буд.1, ) на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівводоканал (79017, м.Львів, вул.Зелена, будинок,64 ) 157349,90 грн. додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень та 2852грн. судового збору з розстрочкою виконання рішення на дванадцять місяців, шляхом стягнення належних до сплати сум протягом 11 місяців по 13350,15 грн. та протягом 12 місяця 13350,25 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул.Патона, буд.1, ) в доход міського бюджету Львова (Фонд охорони навколишнього природного середовища м. Львова, рахунок 0002 за кодом бюджетної класифікації: 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», банк ГУДКУ у Львівській області, , код МФО 825014) нарахування у розмірі 32781,23 грн. за скид наднормативних забруднень з розстрочкою виконання рішення на дванадцять місяців, шляхом стягнення належних до сплати сум протягом 11 місяців по 2731,77грн. та протягом 12 місяця 2731,76 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 13.06.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.