ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 червня 2017 року Справа № 905/2134/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги корпорації "Будівельників автомобільних доріг та транспортних споруд "АЛЬТКОМ" (далі - Корпорація), м. Маріуполь,

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2016

зі справи № 905/2134/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (далі - ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль"), м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ" (далі - ТОВ "ШБ "АЛЬТКОМ"), м. Маріуполь,

про зобов'язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами Вищого господарського суду України від 30.01.2017 та від 29.03.2017 зі справи № 905/2134/16 попередньо подані касаційні скарги Корпорації на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2016 зі справи № 905/2134/16 були повернуті скаржникові на підставі пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Корпорація 10.04.2017 (згідно з вхідним штампом Донецького апеляційного господарського суду на касаційній скарзі) втретє звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою б/д б/н, в якій просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2016 зі справи № 905/2134/16 про повернення апеляційної скарги Корпорації на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2016 про повернення без розгляду позовної заяви Корпорації як третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору. В поданій касаційній скарзі викладено клопотання Корпорації про поновлення строку на її подання.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

До касаційної скарги Корпорації не додано доказів надіслання її копії ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" (позивачу у справі), а також матеріали скарги не містять й відміток про її безпосереднє вручення зазначеній стороні у справі, що є порушенням вимог частини четвертої статті 111 ГПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, далі - Закон України № 1774-VIII) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 600,00 грн.

Водночас матеріали касаційної скарги не містять доказів, що підтверджували б сплату судового збору за подання касаційної скарги.

При цьому, в касаційній скарзі Корпорація зазначає про відсутність у скаржника можливості сплатити судовий збір у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем підприємства, яке виникло внаслідок несплати його замовниками вартості виконаних робіт з ремонту та будівництва автошляхів.

Статтею 8 Закону № 3674 передбачена можливість звільнення від сплати судового збору, а також відстрочення або розстрочення сплати судового збору враховуючи майновий стан сторони.

Однак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Всупереч наведеним нормам Корпорацією не заявлено відповідного клопотання та не подано доказів на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Про наведені обставини було також зазначено в ухвалі Вищого господарського суду України від 29.03.2017 зі справи № 905/2134/16.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга на приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Клопотання Корпорації про відновлення строку для подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2016 зі справи № 905/2134/16 буде розглянуто Вищим господарським судом України після усунення скаржником недоліків, які наведені вище.

Вищий господарський суд України також звертає увагу скаржника на те, що за змістом приписів статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами (тобто, не зловживати ними, у тому числі, з метою умисного затягування судового процесу, шляхом подання касаційних скарг без дотримання передбачених ГПК України вимог її подання).

Керуючись пунктами 3, 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2016 зі справи № 905/2134/16 повернути корпорації "Будівельників автомобільних доріг та транспортних споруд "АЛЬТКОМ".

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець