ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017р. Справа № 914/858/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтергіпсбуд, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Бурак Констракшн, м. Львів

про стягнення заборгованості.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Зусько І.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача: не зявився.

Зміст ст. 22 ГПК України представнику позивача розяснено.

Розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інтергіпсбуд до товариства з обмеженою відповідальністю Бурак Констракшн про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 05.05.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.05.2017.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав.

Відповідач вимог суду, зазначених в ухвалах про порушення справи та про відкладення справи не виконав, витребуваних доказів не подав, явки свого представника в засідання суду не забезпечив. Ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи скеровувалися відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві: м. Львів, вул. Наукова, 7-Б, офіс 410.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи, місцезнаходженням відповідача є: м. Львів, вул. Наукова, 7-Б, офіс 410.

Як вбачається із веб-сайту ДП «Укрпошта», поштове відправлення № 883 з ухвалою про порушення провадження, яке направлялося за адресою: Львів, вул. Наукова, 7-Б, офіс 410, 08.06.2017 повернуто адресату з відміткою відділення звязку За закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України при відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтергіпсбуд (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Бурак Констракшн (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 вересня 2016 року між сторонами у справі було укладено договір підряду № 30/09 (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач доручає, а позивач зобовязується виконати роботи по оздобленню приміщень, надалі роботи, на обєкті відповідача: «Торгово - розважальний комплекс «Вікторія Гарденс» по вул. Кульпарківській, 226-А у м. Львові» надалі обєкт, у встановлений цим договором термін.

Як стверджує позивач, сторонами взаємно погоджено договірні ціни робіт, про що ними зазначено в додатках № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12 до договору. Зокрема, на виконання умов договору позивачем були виконані роботи згідно актами, копії яких долучені до матеріалів справи на загальну 957 163, 71 суму грн.

Відповідачем, виконані позивачем роботи, що зазначені в актах, оплачені частково.

Зокрема, уповноважений представник відповідача роботи згідно з актами № № 5, 7, 8 від 30 грудня 2016 року на загальну суму 466 891, 86 грн прийняв, однак, в порушення умов договору, відповідачем оплату вказаних актів не проведено.

10.03.2017 позивач повторно скерував вищезазначені акти відповідачу з вимогою про проведення оплати, проте, вимога залишилась без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Крім основного боргу позивачем також нараховано відповідачу пеню, передбачену п. 7.4 договору у розмірі 23 344, 60 грн, 3 % річних в розмірі 4 297, 96 грн та 18 437, 55 грн інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи із таких мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При цьому, згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконанні роботи.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 вересня 2016 року між сторонами у справі було укладено договір підряду № 30/09.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач доручає, а позивач зобовязується виконати роботи по оздобленню приміщень, надалі роботи, на обєкті відповідача: «Торгово - розважальний комплекс «Вікторія Гарденс» по вул. Кульпарківській, 226-А у м. Львові» надалі обєкт, у встановлений цим договором термін.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що відповідач зобовязується забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти виконані роботи і повністю сплатити їх вартість у порядку і в розмірах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.3 договору сторони погодили, що приймання - передача виконаних робіт оформляється актом, який підписується сторонами.

Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що відповідач зобовязаний прийняти виконання робіт за цим договором у порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 3.3.3 договору встановлено, що відповідач зобовязаний сплатити вартість виконаних позивачем робіт за цим договором у порядку та в обсягах передбачених цим договором.

Порядок розрахунків - згідно підписаних актів виконаних робіт на протязі трьох робочих днів (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.1 договору, загальна вартість робіт є динамічною, визначається у розрахунку динамічної договірної ціни та погоджується сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами взаємно погоджено договірні ціни робіт про що ними зазначено в додатках № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12 до договору № 30/09 від 30 вересня 2016 року. Зокрема, на виконання умов договору позивачем були виконані роботи за актами на загальну суму 957 163, 71 грн.

Судом встановлено, що відповідач роботи згідно з актами №№ 5, 7, 8 за грудень 2016 року на загальну суму 466 891, 86 грн прийняв без зауважень, про що свідчить підпис уповноваженої особи начальника дільниці ОСОБА_2, однак, в порушення умов договору, оплату не провів.

10.03.2017 позивач повторно скерував вищезазначені акти відповідачу з вимогою про проведення оплати, проте, вимога залишилась без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на час розгляду справи відповідач позовні не заперечив, доказів погашення основного боргу до суду не надав, отже, вимога про стягнення з відповідача 466 891, 86 грн заборгованості є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Крім основного боргу позивачем також нараховано відповідачу пеню, передбачену п. 7.4 договору у розмірі 23 344, 60 грн, 3 % річних в розмірі 4 297, 96 грн та 18 437, 55 грн інфляційних втрат.

Згідно з ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.4 договору сторони погодили, що відповідач за порушення грошових зобовязань сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 5 (пяти) % від суми заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунок позивача вважає його правильним та проведеним відповідно до умов договору та чинного законодавства, а отже, позовна вимога про стягнення пені за період прострочення з 06.01.2017 по 27.04.2017 у розмірі 23 344, 60 грн підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що інфляційні та річні є окремим видом цивільних зобов'язань, які існують в силу прострочення боржником терміну виконання грошового зобов'язання та є за своєю правовою природою відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано 4 297, 96 грн - 3% річних за період з 06.01.2017 по 27.04.2017 та 18 437, 55 грн інфляційних втрат за період з 06.01.2017 по 27.04.2017, які підлягають до стягнення з відповідача.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір покладається на нього повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бурак Констракшн» (79060, м. Львів, вул. Наукова, 7-Б, офіс 410, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергіпсбуд» (79058, м. Львів, проспект В.Чорновола, 67, ) суму в розмірі 520 666, 55 грн, з них:

- 466 891, 86 грн заборгованості;

- 23 344, 60 грн пені;

- 18 437, 55 грн інфляційних втрат;

- 4 297, 96 грн - % річних;

- 7 694, 58 грн судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.06.2017.

Суддя Манюк П.Т.