КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 910/23901/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом) : не з'явились;

від відповідача (позивач за зустрічним позовом) : Іщенко Г.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу риватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда"

на рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року

у справі № 910/23901/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда"

про визнання недійсними нікчемних правочинів та стягнення грошових коштів

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда"

до відповідача за зустрічним позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

про визнання зобов'язань припиненими

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року у справі № 910/23901/16 (суддя Цюкало Ю.В.) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" про визнання недійсними нікчемних правочинів та стягнення грошових коштів задоволено повністю, у задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" про визнання зобов'язань припиненими відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Агрофірма "Троянда" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року у справі № 910/23901/16, прийняти нове рішення, яким відмовити в задовленні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" про визнання недійсними нікчемних правочинів та стягнення грошових коштів, зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" про визнання зобов'язань припиненими задовольнити повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що Приватне акціонерне товариство "Агрофірма "Троянда" не погоджується з прийнятим рішнням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Скаржник зазначає, що підтвердженням факту повної оплати ціни за квартири, факту приймання-передачі квартир, факту переходу права власності на квартири від Відповідача до Позивача та відсутність майнових та інших претензій до Відповідача, а також до стану квартир, повинен був бути факт підписання Позивачем та Відповідачем Договорів купівлі-продажу квартир та Актів приймання-передачі квартир.

Кошти від Позивача на рахунок Відповідача у встановлений Договорами про наміри строк (з 04.04.2016 року по 07.04.2016 року включно) не надійшли, що підтверджується випискою по особовому рахунку Відповідача за період 19.05.2016 року по 19.05.2016 року та листом ПАТ «КБ «Хрещатик» № 3/772 від 15.02.2017 року.

Укладаючи Договори про наміри cторони чітко усвідомлювали характер, вид та природу саме договору, визначеному ч.4 ст. 635 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 182 Господарського кодексу України, що регулюють саме відносини щодо договору про наміри.

Договори про наміри були укладені в письмовій формі та нотаріально не посвідчувались, що також свідчить про те. що такі доіовори є саме договорами про наміри, а не попередніми договорами.

Оскільки срок виконання зобов'язання по Договорам про наміри у позивача закінчився 08.04.2016 року, а кошти зараховано на рахунки Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" 19.05.2016 - через сорок календарних днів, після закінчених всіх строків, вказаних в Договорах про наміри, і ПрАТ "Агрофірма "Троянда" з метою повернення даних помилково сплачених коштів підготував та надав до подільського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» платіжні доручення.

На думку апелянта вказані обставини свідчать, про відсутність ПрАТ «Агрофірма «Троянда» умислу, щодо незаконного заволодіння та утримання майна Позивача. Навпаки і ПрАТ«Агрофірма Троянда» здійснив всі від нього залежні дії, щодо повернення помилково сплачених коштів. Це також додатково свідчить про безпідставність тверджень Позивача про застосування обману.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Куксов В.В., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2017 року колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 24.05.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 року відкладено розгляд справи на 07.06.2017 року.

Колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у судовому засіданні, що відбулось 07.06.2017 року оголошено перерву до 14.05.2017 року.

Позивач, згідно з поданим до суду 24.05.2017 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та зазначив, що з апеляційною скаргою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що ґрунтується на перекручуванні скаржником фактів, а Рішення вважає законним та обґрунтованим.

Позивач, згідно з поданим до суду 07.06.2017 року клопотанням, просить апеляційний суд проводити розгляд апеляційної скарги №910/23901/16 за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес".

Позивач до судового засідання, що відбулось 14.06.2017 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності Позивач є можливим.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з наступних підстав.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

04.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Агрофірма "Троянда" (сторона-1, власник нерухомого майна) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (сторона-2) укладено Договір про наміри купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1.1. якого сторони мають наміри укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу квартири в багатоквартирному будинку на наступних умовах: предмет купівлі-продажу - квартира № 13-67, яка знаходиться на 9 поверсі, загальна площа згідно з технічним паспортом, виданим КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 1-кімнатної квартири - 59,7 кв.м., житлова площа - 15,5 кв.м., поштова адреса: м. Київ, вул. Вишгородська, 45.

04.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Агрофірма "Троянда" (сторона-1, власник нерухомого майна) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (сторона-2) укладено Договір про наміри купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1.1. якого сторони мають наміри укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу квартири в багатоквартирному будинку на наступних умовах: предмет купівлі-продажу - квартира № 13-107, яка знаходиться на 14 поверсі, загальна площа згідно з технічним паспортом, виданим КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 1-кімнатної квартири - 59,8 кв.м., житлова площа - 15,5 кв.м., поштова адреса: м. Київ, вул. Вишгородська, 45.

04.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Агрофірма "Троянда" (сторона-1, власник нерухомого майна) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (сторона-2) укладено Договір про наміри купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1.1. якого сторони мають наміри укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу квартири в багатоквартирному будинку на наступних умовах: предмет купівлі-продажу - квартира № 13-5, яка знаходиться на 1 поверсі, загальна площа згідно з технічним паспортом, виданим КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 2-кімнатної квартири - 80,4 кв.м., житлова площа - 29,9 кв.м., поштова адреса: м. Київ, вул. Вишгородська, 45.

04.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Агрофірма "Троянда" (сторона-1, власник нерухомого майна) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (сторона-2) укладено Договір про наміри купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1.1. якого сторони мають наміри укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу квартири в багатоквартирному будинку на наступних умовах: предмет купівлі-продажу - квартира № 13-3, яка знаходиться на 1 поверсі, загальна площа згідно з технічним паспортом, виданим КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 1-кімнатної квартири - 86 кв.м., житлова площа - 41,8 кв.м., поштова адреса: м. Київ, вул. Вишгородська, 45.

04.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Агрофірма "Троянда" (сторона-1, власник нерухомого майна) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (сторона-2) укладено Договір про наміри купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1.1. якого сторони мають наміри укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу квартири в багатоквартирному будинку на наступних умовах: предмет купівлі-продажу - квартира № 13-110, яка знаходиться на 15 поверсі, загальна площа згідно з технічним паспортом, виданим КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 3-кімнатної квартири - 102,4 кв.м., житлова площа - 57,0 кв.м., поштова адреса: м. Київ, вул. Вишгородська, 45.

Згідно п. 2.1. договорів про наміри, Сторона-1 (відповідач за первісним позовом) погодився продати на умовах і в порядку, передбачених цими договорами, Сторона-2 (позивач за первісним позовом) згоден купити на умовах і в порядку, передбачених цим договором зазначені квартири:

- квартиру 1 - за ціною 2 948 571, 11 грн. без ПДВ. ПДВ не нараховується;

- квартиру 2 - за ціною 2 953 510,09 грн. без ПДВ. ПДВ не нараховується;

- квартиру 3- за ціною 3 970 939,98 грн. без ПДВ. ПДВ не нараховується;

- квартиру 4 - за ціною 4 247 522,87 грн. без ПДВ. ПДВ не нараховується;

- квартиру 5 - за ціною 5 057 515,60 грн. без ПДВ. ПДВ не нараховується.

Пунктами 3.1. договорів про наміри встановлено, що відповідач за первісним позовом зобов'язується укласти з позивачем за первісним позовом договір купівлі-продажу не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту укладання цього договору; не змінювати в односторонньому порядку строк (термін) укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та умов купівлі-продажу квартири.

Згідно з п. 4.1. договорів про наміри, позивач за первісним позовом зобов'язується укласти договір купівлі-продажу у термін та на умовах, встановлених цим договором; сплатити ціну квартири, вказану в п. 2.1. цього договору, на умовах визначених цим договором.

В п. 5.1. договорів про наміри визначено, що сторони згодні та взаємно погодились, що укладання та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу здійснюватиметься не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту укладання цього договору, але в усякому разі тільки за умови повної оплати позивачем за первісним позовом ціни квартири передбаченої п. 2.1. цього договору.

Договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами і діють по 07.04.2016 року, але в будь-якому випадку припиняють свою дію з моменту підписання договорів купівлі-продажу (п. 5.2. договорів про наміри).

Пунктом 8.4. Договору про наміри сторони встановили, що цей договір не є Попереднім договором у розумінні ст. 635 Цивільного кодексу України.

На виконання умов укладених договорів про наміри позивачем за первісним позовом 05.04.2016 року було перераховано на користь відповідача за первісним позовом 19 174 859 (дев'ятнадцять мільйонів сто сімдесят чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 65 коп., що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 14 від 05.04.2016 року в розмірі 2 948 571 (два мільйони дев'ятсот сорок всім тисяч п'ятсот сімдесят одна) грн. 11 коп.;

№ 11 від 05.04.2016 року в розмірі 2 953 510 (два мільйони дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот десять) грн 09 коп.;

№ 12 від 05.04.2016 року в розмірі 3 970 939 (три мільйони дев'ятсот сімдесят тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять грн 98 коп.;

№ 13 від 05.04.2016 року в розмірі 4 247 522 (чотири мільйони двісті сорок сім тисяч п'ятсот двадцять дві) грн. 87 коп.,

№ 16 від 05.04.2016 року в розмірі 5 054 315 (п'ять мільйонів п'ятдесят чотири тисячі триста п'ятнадцять) грн. 60 коп.

Втім, за твердженням позивача за первісним позовом, договори купівлі-продажу квартир сторонами не укладено. Крім того, грошові кошти перераховані позивачем за первісним позовом, за твердженнями останнього, відповідач за первісним позовом не повернув, що зумовило виникнення спору та необхідність звернення до суду.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку із невиконанням відповідачем за зустрічним позовом п. 2 договорів про наміри, а саме - не оплати ціни відповідної квартири (вказаної в кожному конкретному договорі про наміри) протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення договорів про наміри та закінченням строку дії договорів про наміри, позивач за зустрічним позовом вважає, що з 08.04.2016 року будь-які зобов'язання, що виникали у позивача по зустрічному позову та у відповідача по зустрічному позову у відповідності до договорів про наміри є припиненими.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку Відповідача за первісним позовом за період з 19.05.2016 року по 19.05.2016 року на рахунок ПрАТ «Агрофірма «Троянда» 19 травня 2016 року від Позивача за первісним позовом надійшли кошти у розмірі:

1) 948 571,11 грн. - оплата за договором купівлі-продажу квартири №13-67 від 05.04.2016 року;

2) 953 510,09 грн. - оплата за договором купівлі-продажу квартири №13-107 від 05.04.2016 року;

3) 970 939,98 грн. - оплата за договором купівлі-продажу квартири №13-5 від 05.04.2016 року;

4) 4 247 522,87 грн. - оплата за договором купівлі-продажу квартири №13-3 від 05.04.2016 року;

5) 5 054 315,60 грн. - оплата за договором купівлі-продажу квартири №13-110 від 05.04.2016 року.

Договори купівлі-продажу квартир між Позивачем та Відповідачем 05.04.2016 року не укладались.

Строк виконання зобов'язання по Договорам про наміри у сторін закінчився 08.04.2016 року. Кошти зараховано на рахунок ПрАТ «Агрофірма «Троянда» 19.05.2016 року - через сорок календарних днів, після закінчення всіх строків, вказаних в Договорах про наміри.

ПрАТ «Агрофірма «Троянда» з метою повернення даних сплачених коштів (кваліфікованих як помилково сплачені) надано до подільського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» платіжні доручення від 20.05.2016:

№860 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 2 948 571,11 грн.

№861 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 2 953 510,09 грн.

№862 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 3 970 939,98 грн.

№863 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 4 247 522,87 грн.

№864 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 5 054 315,60 грн.

Наявність первісного позову, зумовила ініціювання ПрАТ «Агрофірма «Троянда» зустрічного позову про визнання припиненим зобов'язання.

Приймаючи рішення про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що належними доказами виконання банківської операції є первинні бухгалтерські документи установи банку (в т.ч. банківські виписки по рахунку) або належним чином оформлені платіжні доручення з відміткою банку про їх виконання.

Відповідно, відсутність на наданих відповідачем за первісним позовом платіжних дорученнях відмітки банку про їх виконання, а також відсутність у банку, до якого вони були пред'явлені, документів на підтвердження проведення відповідних банківських операцій (лист банку від 15.02.2017 року № 3/772 - копія в матеріалах справи), свідчить про недоведеність відповідачем за первісним позовом своїх доводів щодо повернення позивачу за первісним позовом сплачених ним на підставі оспорюваних договорів коштів.

Твердження відповідача за первісним позовом про те, що відсутня його вина у тому, що позивач за первісним позовом не одержав назад сплачених ним на підставі попередніх договорів коштів не має юридичного значення, оскільки в розумінні ст. 230 ЦК України має значення саме винна поведінка особи при вчиненні обману іншої сторони правочину, яка має наслідком спричинення збитків останній. При цьому, якщо такий факт відбувся, то настання передбачених у ст. 230 ЦК України правових наслідків не ставиться в залежність від подальшого відшкодування завданих збитків винною особою або її намірів стосовно цього.

Суд дійшов висновку, що припинення зобов'язань за недійсними (нікчемними) правочинами є неможливим, оскільки за вказаними правочинами не виникає прав та обов'язків, які б могли бути припиненими в порядку визначеному чинним законодавством.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Положення статті 1 ГПК України регламентують право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Здійснюючи апеляційний перегляд спору у справі, суд приходить до висновку про відсутність порушеного або оспорюваного права сторін, як за первісним, так й за зустрічним позовом, наслідком чого є відмова в задоволенні позовів, в силу наступного.

Квартири, що є предметом договорів про наміри, належать відповідачу за первісним позовом на праві приватної власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №54308811 від 01.03.2016 року, №54561921 від 04.03.2016 року, №54031686 від 25.02.2016 року, №54760312 від 09.03.2016 року, №54524025 від 03.03.2016 року.

Позивач за первісним позовом стверджує, що відповідач за первісним позовом ввів його в оману про свої наміри продати квартири та укласти в майбутньому договори купівлі-продажу, оскільки: з моменту укладення договорів про наміри та здійснення оплати позивачем за первісним позовом, відповідачем за первісним позовом не було вчинено жодних дій направлених на укладення основних договорів купівлі-продажу квартир, що свідчить про те, що, незважаючи на здійснення позивачем за первісним позовом повної оплати вартості квартир, що вказує на реальне бажання останнього придбати квартири та укласти відповідні договори купівлі-продажу, відповідач за первісним позовом не мав наміру здійснювати в майбутньому продаж вказаних квартир на користь позивача за первісним позовом, а також вжив всіх заходів, щоб не допустити можливості спонукання останнього до укладення відповідних договорів купівлі-продажу квартир з позивачем за первісним позовом, або будь-яким іншим чином здійснити відчуження зазначених квартир на користь позивача за первісним позовом. Позивач за первісним позовом вказує, що у зв'язку з нікчемністю договорів про наміри, відповідач за первісним позовом зобов'язаний відшкодувати позивачу за первісним позовом збитки в подвійному розмірі, на підставі ст. 230 Цивільного кодексу України, в загальному розмірі 38 356 119,30 грн.

В той же час не підтверджено позивачем за первісним позовом належними й допустимими доказами обставин проведення платежів в установлені сторонами строки та вчинення дій щодо реального виконання зобов'язань та укладення Договорів купівлі-продажу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, що мають значення для справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частинами, 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Загальні підстави припинення зобов'язань визначено у ст. 598 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом стверджує про вчасну оплату за укладеними договорами про наміри в повному розмірі вартості квартир. Як доказ вчасної оплати наводить виписку по особовому рахунку відповідача за первісним позовом за 19.05.2016 року.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме виписки по особовому рахунку Відповідача за первісним позовом за період з 19.05.2016 року по 19.05.2016 року, підтверджено, що грошові кошти, перераховані ПрАТ «Стархова компанія «Брокбізнес», зараховано на рахунок ПрАТ «Агрофірма «Троянда» 19.05.2016 року.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що п'ятьма платіжними дорученнями ПрАТ «Агрофірма «Троянда» від 20.05.2016, поданими до Подільського відділення ПАТ КБ «Хрещатик» повернуто грошові кошти позивачу за первісним договором, а саме:

№860 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 2 948 571,11 грн.

№861 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 2 953 510,09 грн.

№862 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 3 970 939,98 грн.

№863 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 4 247 522,87 грн.

№864 про повернення помилково сплачених 19.05.2016 коштів у зв'язку із втратою чинності Договору про наміри від 04.04.2016 на суму 5 054 315,60 грн.

Згідно з частиною третьою статті 1091 Цивільного кодексу України платіжне доручення платника приймається банком до виконання за умов, що сума платіжного доручення не перевищує суми грошових коштів на рахунку платника, якщо інше не встановлено договором між платником і банком.

Частиною першою статті 1091 Цивільного кодексу України визначено, що банк, який прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Положеннями пункту 22.4. статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.14.Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22, у розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати, зокрема, даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку.

Згідно указівок щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях, їх реєстрів і заяви про відкриття акредитива (додаток 8 до інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті) реквізит «Дата виконання» складається з числа, місяця та року списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РР або число зазначається цифрами Д, місяць словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Зміст відбитку штампу Банку про проведення платежу, який міститься на платіжних дорученнях ПрАТ «Агрофірма «Троянда» від 20.05.2016 року повністю відповідає вказаним вище вимогам та підтверджує списання коштів в рахунок повернення помилково сплачених позивачем за первісним позовом коштів.

Факт проставляння такого відбитку та його справжність сторонами не заперечується.

Належним чином завірені копії вказаних доручень залучено до матеріалів справи.

Досліджені обставини спірних правовідносин спростовують висновок суду першої інстанції про порушення прав позивача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, оскільки: сторонами не наведено належних й допустимих доказів вчинення будь-яких дій, направлених на укладення договорів купівлі-продажу у встановлені порядку й строки.

Обставини перерахування, зарахування, повернення грошових коштів підтверджують пропуск сторонами строків, встановлених в договорах про наміри й мають правовим наслідком припинення зобов'язання; правовідносини сторін із банком, що здійснював проведення платежів, не є предметом спору у справі й сторонами не оспорюється, що є підставою для висновку - обраний спосіб захисту прав та підстави, що обґрунтовують предмет позовних вимог (як за первісним так й за зустрічним позовом) не підлягає схваленню судом в силу встановлення дійсних обставин спірних правовідносин та встановлення обоюдного невиконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність порушеного права позивача за первісним позовом.

В силу наведеного колегія суддів відхиляє як необґрунтовані підстави позову про нікчемність укладених договорів про наміри та навмисного введення позивача за первісним позовом в оману, відшкодування йому збитків в подвійному розмірі.

Позиція Відповідача за первісним позовом зводиться до того, що договори про наміри є саме договорами (угодами) про наміри (протоколами про наміри) у відповідності до ч.4 ст. 635 Цивільного кодексу України та ч.6 ст. 182 Господарського кодексу України, а не попередніми договорами.

Тому, твердження позивача за первісним позовом є хибними, такими що ґрунтуються на невірному тлумаченні норм цивільного та господарського права і не відповідають суті та характеру підписаних ним договорів про наміри; договори про наміри були дійсними та законними в момент їх підписання, оскільки не вимагали нотаріального посвідчення, а тому в даному випадку відсутні підстави для застосування ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України, що регулює відносини нікчемності правочинів та ст. 216 Цивільного кодексу України, що регулює наслідки недійсності правочинів. Відповідач за первісним позовом визнає, що у зв'язку із неоплатою ціни відповідних квартир протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення договорів про наміри та закінченням строку дії договорів про наміри, з 08.04.2016 року будь-які зобов'язання, що виникали між сторонами, у відповідності до договорів про наміри, є припиненими, у зв'язку з чим, вимога про стягнення збитків в розмірі 38 356 119,30 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з викладеним доводами. В силу положень ст. 60 ГПК України про взаємну пов'язаність первісного та зустрічного позовів, а також враховуючи встановлення при апеляційному перегляді відсутності порушення прав позивача за первісним позовом, встановлення обоюдного невиконання сторонами взятих на себе зобов'язань за договорами про наміри, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До того ж, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в рамках розгляду даного спору вимог до ПАТ КБ «Хрещатик» - банківської установи, відповідальної за проведення грошових коштів між сторонами, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції в залучені Публічне акціонерне товариство "КБ "Хрещатик" до участі у справі за первісним позовом іншого відповідача.

З огляду на викладене первісні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" є також необґрунтованими та такими, в задоволенні яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи (п. 3).

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року у справі № 910/23901/16 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення в частині відмови в задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" . Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" підлягає частковому задоволенню.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апеляційним судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес", у зв'язку з чим підстави для заходів щодо забезпечення позову відпали, а тому згідно ст. 68 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для скасування заходів щодо забезпечення позову вжитих згідно п. 5 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року у справі №910/23901/16, а саме скасувати арешт на належне Приватному акціонерному товариству "АГРОФІРМА "ТРОЯНДА" (04123, м. Київ, вулиця Осиповського, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03359658) наступне нерухоме майно:

квартира №13-107, загальна площа (кв.м): 59.8, житлова площа (кв.м): 15.5, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-110, загальна площа (кв.м): 102.4, житлова площа (кв.м): 57, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-67, загальна площа (кв.м): 59.7, житлова площа (кв.м): 15.5, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-5, загальна площа (кв.м): 80.4, житлова площа (кв.м): 29.9, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-3, загальна площа (кв.м): 86, житлова площа (кв.м): 41.8, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 68, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" на рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року у справі № 910/23901/16 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року у справі № 910/23901/16 - скасувати частково.

В задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" - відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року у справі № 910/23901/16 - залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті згідно п. 5 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року, а саме:

Скасувати арешт на належне Приватному акціонерному товариству "АГРОФІРМА "ТРОЯНДА" (04123, м. Київ, вулиця Осиповського, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03359658) наступне нерухоме майно:

квартира №13-107, загальна площа (кв.м): 59.8, житлова площа (кв.м): 15.5, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-110, загальна площа (кв.м): 102.4, житлова площа (кв.м): 57, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-67, загальна площа (кв.м): 59.7, житлова площа (кв.м): 15.5, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-5, загальна площа (кв.м): 80.4, житлова площа (кв.м): 29.9, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

квартира №13-3, загальна площа (кв.м): 86, житлова площа (кв.м): 41.8, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45;

Матеріали справи № 910/23901/16 повернути до суду першої інстанції.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3) на користь Приватного акціонерного товариства "Агрофірма "Троянда" (; адреса: 04123, м. Київ, вул. Осиповського, 1-А) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 234949 (двісті тридцять чотири тисячі дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

І.М. Скрипка