ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення апеляційного провадження

"07" червня 2017 р. Справа № 923/1283/16

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Залізничник» - ОСОБА_1 директор; ОСОБА_2 адвокат, за договором;

від ТОВ «Струмок» - ОСОБА_3 за довіреністю;

від ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_4

від ОСОБА_5 міської ради не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничник»

на рішення господарського суду Херсонської області від 16 лютого 2017 року

по справі №923/1283/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 міська рада

про визнання права власності

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судових засіданнях 24.05.2017р. та 30.05.2017р. оголошувались перерви згідно ст.77 ГПК України.

встановив:

29.11.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Струмок» (надалі позивач, ТОВ «Струмок») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_5 міської ради, в якому (з урахуванням уточнень позовних вимог від 03.01.2017р.) просило визнати за ним право власності на підвальні приміщення загальною площею 90кв.м., які є невід'ємною частиною будівлі магазину продовольчих товарів (літ. А, загальною площею 212,2кв.м.), що розташовані за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2008р. ТОВ «Струмок» придбало на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу об'єкт нерухомості - будівлю магазину продовольчих товарів літ. «А», загальною площею 212,2кв.м за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13; договір зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.08.2008р., реєстраційний номер 1883186. Магазин розташований на земельній ділянці, яку позивач використовує на підставі Державного акту на право постійного користування за №447 з цільовим призначенням: під службові та складські приміщення. Будівля магазину має два рівня: перший рівень - підвальні приміщення, загальною площею 90 м. кв., які призначено для обслуговування основного приміщення; другий рівень - основне приміщення, Літ. А загальною площею 212,2 м.кв., яке є власністю ТОВ «Струмок». При цьому підвальне приміщення має єдині конструктивні елементи з основним приміщенням магазину літ. А площею 212,2 м.кв. і є його невід'ємною частиною, єдині виробничі та функціональні потреби - використовується під потреби магазину. Проте до договору купівлі-продажу помилково не було включено підвальне приміщення, загальною площею 90кв.м., що знаходиться під магазином.

З посиланням на норми ст.ст.179, 181, 183, 186, 187, 188,328 ЦК України ТОВ «Струмок» просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою місцевого господарського суду від 01.12.2016р. прийнято позовну заяву ТОВ «Струмок» до ОСОБА_5 міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання права власності та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні 03.01.2017р., заслухавши пояснення представників сторін, суд виключив ФОП ОСОБА_4 із суб'єктного складу учасників господарського процесу як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача, і залучив до участі у справі в якості відповідача; виключив ОСОБА_5 міську раду як неналежного відповідача і залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача (протокол судового засідання господарського суду Херсонської області від 03.01.2017р. по справі №923/1283/16). Ухвалою суду першої інстанції від 03.01.2017р. призначено судову будівельну експертизу; проведення судової будівельної експертизи доручено судовому експерту з правом проведення будівельно-технічних експертиз ОСОБА_6; попереджено судового експерта ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірного висновку; для роз'яснення судовому експерту поставлено наступні питання: - чи є підвальне приміщення загальною площею 90 кв. м. невід'ємною частиною будівлі магазину літ. А., загальною площею 212,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13; - чи мають підвальні приміщення єдині конструктивні елементи з надземною частиною цього магазину і його складовою частиною, яка не може бути відокремлена від основної речі без їх пошкодження або істотного знецінення; - чи розташоване підвальне приміщення площею 90 кв. м. на земельній ділянці у складі земельних ділянок, переданих позивачу у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування № 447; провадження у справі зупинено.

13.01.2017р. матеріали справи №923/1283/16 були надіслані судовому будівельно-технічному експерту ОСОБА_6

27.01.2017р. справа №923/1283/16 надійшла до господарського суду Херсонської області разом із висновком судової будівельно-технічної експертизи №4 від 26.01.2017р.; ухвалою суду від 02.02.2017р. провадження по справі поновлено.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 02.02.2017р. (суддя Задорожна Н.О.) позов задоволено - визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Струмок» право власності на підвальні приміщення загальною площею 84,1 м.кв., під "А", розташовані у м. Херсоні, Миколаївське шосе, буд. 13; стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ТОВа «Струмок» 3265,75грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ч.1 ст.181, ст.ст.186,187,188, ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України та вмотивовано наступним.

На підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 16.07.2008р., позивач придбав магазин продовольчих товарів літ. А, загальною площею 212,2 м.кв., за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. № 13. Обєкт розташований на земельній ділянці (м.Херсон, Миколаївське шосе, 13) яка передана в постійне користування ТОВ "Струмок" на підставі Державного акта на право постійного користування. В процесі дослідження належних та допустимих доказів встановлено, що будівля магазину має два рівня: перший рівень - підвальне приміщення загальною площею 84,1 м.кв., під А, підсобне приміщення; другий рівень - магазин продовольчих товарів літ. А загальною площею 212,2 м.кв. З наданого судовим будівельно-технічним експертом п. Фісун Л.А. висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26.01.2017 р. №4 вбачається, що підвальні приміщення загальною площею 84,1 м.кв. є невід'ємною частиною будівлі магазину літера "А", загальною площею приміщень надземного поверху 212,2м.кв., розташованого за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13. Загальна площа приміщень магазину складає 296,3м.кв. Конструктивні елементи підвальних приміщень будівлі магазину та приміщень першого поверху будівлі магазину є єдиними конструктивними елементами. Відокремлення конструктивних елементів підвального поверху від конструктивних елементів надземного поверху будівлі магазину без їх пошкодження та істотного знецінення неможливе. Підвальні приміщення площею 84,1 м.кв. є складовою частиною магазину, розташованого по Миколаївському шосе, 13 у м. Херсоні. Отже висновком експерта встановлено і підтверджено, що підвальні приміщення загальною площею 84,1м.кв. є невід'ємною частиною будівлі магазину літера "А", загальною площею 212,2м.кв., є єдиними конструктивними елементами, а підвальні приміщення є складовою частиною магазину, тобто утворюють єдине ціле, що дає змогу їх використання за призначенням.

Право власності позивача на магазин продовольчих товарів набуто на законних підставах. З урахуванням викладеного, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, але при цьому суд визнав право власності позивача на підвальні приміщення, під А, загальною площею не 90 м.кв., як просить позивач в поданому позові, а 84,1 м.кв., як зазначено в наданому в матеріали справи технічному паспорті та висновку судової будівельно-технічної експертизи.

ТОВ «Залізничник» звернулось з апеляційною скаргою, в якій скаржник просить залучити його до участі у справі у якості третьої особи; скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Залізничник» зазначило, рішення є незаконним, оскільки судом першої інстанції при його ухваленні допущено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, а також порушення і неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права; рішення підлягає скасуванню з наступних підстав:

- співставлення схеми підвалу згідно технічного паспорту від 25.07.2016р. будинку 15 по Миколаївському шосе у м.Херсон (що належить ТОВ «Залізничник») та технічного паспорту на підвальне приміщення за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе, 13 (щодо якого визнано право власності за ТОВ «Струмок»), однозначно вказує на те, що підвальне приміщення площею 84,1кв.м. є складовою частиною підвалу за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, 15, що належить ТОВ «Залізничник». До того ж, в якості єдиного входу до підвалу площею 84,1 кв.м. за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе,13 зазначені сходи (вхідна група), які спроектовані та збудовані ТОВ «Залізничник», та знаходяться на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні ТОВ «Залізничник» згідно Держакту від 13.08.1996р. на земельну ділянку площею 0,0781га, що розташована за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, 15;

- суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2008р. ФОП ОСОБА_4 було продано магазин продовольчих товарів загальною площею 212,2 кв.м., який належав їй згідно рішення господарського суду Херсонської області від 10.06.2008р. № 15/187-ПД-08; будь-які приміщення підвалу ніколи не фігурували у численних операціях з купівлі-продажу та реконструкції магазину за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе,13, а предметом купівель-продажів завжди були саме приміщення, а не окрема будівля (як на це помилково посилається суд першої інстанції);

- згідно мотивувальної частини рішення №15/187-ПД-08 при початковому відчуженні об'єкту з комунальної власності на користь ТОВ «Струмок» були продані приміщення площею 228,2 кв.м., що явно свідчить про те, що у переліку цих приміщень ніколи не було будь-якого підвалу або підвального приміщення;

- у суду першої інстанції не було будь-яких належних і допустимих доказів того, що підвальне приміщення площею 84,1кв.м. будь-коли перебувало у власності ФОП ОСОБА_4 та (або) ТОВ «Струмок» і у цих сторін виникло право для його захисту у судовому порядку;

- судом першої інстанції також не досліджено та не взято до уваги той факт, що до підвального приміщення площею 84,1кв.м. відсутні будь-які входи з магазину за адресою м.Херсон, Миколаївське шосе, 13 або прилеглої території, що перебуває у користуванні ТОВ«Струмок». В той же час, зображені на технічному паспорті БТІ сходи до підвалу є складовою частиною вхідної групи, що була спроектована та збудована ТОВ «Залізничник» в межах земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні останнього;

- упродовж останнього року ТОВ «Залізничник» відкрито використовує належний йому підвал та вхідну групу, здаючи його в оренду суб'єктам господарювання для проведення торгівлі непродовольчими товарами, а ТОВ «Струмок» достовірно знав про це, що підтверджується, зокрема, його скаргою від 13.10.2016р. №31 до управління архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_5 міської ради щодо будівництва ТОВ «Залізничник» вхідної групи та реконструкції підвалу під магазином ТОВ «Струмок»;

- за наявності у матеріалах справи даних, які свідчать про те, що єдині вхідні сходи до підвального приміщення (на яке претендує позивач), знаходяться по за межами земельної ділянки, що перебуває у користуванні ТОВ «Струмок», суд першої інстанції не вжив заходів до встановлення користувача земельної ділянки (яким є ТОВ «Залізничник») для залучення його у справу в якості третьої особи, тобто порушив вимоги ст. 27 ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р. відновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

18.04.2017р. ТОВ «Струмок» надіслало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

20.04.2017р. та 22.05.2017р. ТОВ «Залізничник» подало Одеському апеляційному господарському суду додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи на предмет зясування у ТОВ «Залізничник» права на апеляційне оскарження рішення згідно ч.1 ст.91 ГПК України як особи, яка не брала участь у справі, суд дійшов наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16.07.2008р. між ОСОБА_4, зареєстрованою як фізична особа-підприємець (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Струмок» (Покупець), за умовами п.1.1 якого ОСОБА_4 передала у власність ТОВа «Струмок» магазин продовольчих товарів літ. А, загальною площею 212,2кв.м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. № 13.

Відповідно до даних, які містяться у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19783634 від 05.08.2008р., право власності ТОВа «Струмок» на вищезазначений об'єкт зареєстроване 05.08.2008р., номер запису 962 в книзі 3.

Разом з цим, магазин загальною площею 1209,3кв.м. по Миколаївському шосе, 15 у м.Херсоні належить ТОВ «Залізничник» на праві колективної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 20.08.2002р., виданим ОСОБА_5 міською радою на підставі рішення Виконкому ОСОБА_5 міськради від 20.08.2002р. №266.

Право постійного користування землею площею 0,0181га за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, 15 належить ТОВу «Залізничник» на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ХС №002212 від 13.08.1996р.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Херсонської області від 16.02.2017р., ТОВ «Залізничник» посилалось на те, співставлення схеми підвалу згідно технічного паспорту від 25.07.2016р. будинку 15 по Миколаївському шосе у м.Херсон (що належить ТОВ «Залізничник») та технічного паспорту на підвальне приміщення за адресою м. Херсон, вул.Миколаївське шосе, 13 (щодо якого визнано право власності за ТОВ «Струмок»), однозначно вказує на те, що підвальне приміщення площею 84,1кв.м. є складовою частиною підвалу за адресою: м.Херсон, вуд.Миколаївське шосе, 15, що належить ТОВ «Залізничник».

В засіданні суду апеляційної інстанції судом встановлено, що обєкт нерухомості, який належить ТОВ «Струмок» (м.Херсон, Миколаївське шосе,13) та обєкт нерухомості, який належить ТОВ «Залізничник» (м.Херсон, Миколаївське шосе, 15), є двома окремо розташованими одноповерховими будівлями, зєднаними між собою аркою, що визнається скаржником та позивачем.

На доведення обставини належності ТОВ «Залізничник» підвалу по Миколаївському шосе, 15 у м.Херсоні на праві власності скаржник надає договір купівлі-продажу державного майна від 19.01.1996р., посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за №284, акт прийому-передачі №4-88 від 19.03.1996р. з Додатком 1 (Перелік основних засобів, що передаються згідно з договором купівлі-продажу за №284, засвідченим нотаріально 19.01.1996р.), із змісту яких убачається, що Товариство покупців членів трудового колективу підприємства роздрібної торгівлі «Залізничник» придбало у Представництва Фонду держмайна України у м.Херсоні цілісний майновий комплекс підприємства роздрібної торгівлі №4 «Залізничник» по Миколаївському шосе, буд.15 у м.Херсоні, у тому числі нежитлове приміщення магазину з підвалом загальною площею 823,4кв.м., в тому числі І поверх 437,5кв.м., підвал 385,9кв.м. за вказаною адресою.

Належність цілісного майнового комплексу «Залізничник» на праві власності Товариству покупців підтверджується Свідоцтвом №5-88 від 20.03.1996р., виданим Представництвом Фонду держмайна України у м.Херсоні.

В подальшому на підставі рішення Виконкому ОСОБА_5 міськради від 20.08.2002р. ТОВ «Залізничник» оформлено право власності на магазин загальною площею 1209,3кв.м., право колективної власності зареєстроване, номер запису 318 книзі 1.

Таким чином, наразі правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності ТОВ «Залізничник» на обєкт нерухомого майна є Свідоцтво від 20.08.2002р., видане на підставі рішення Виконкому ОСОБА_5 міськради №266 від 20.08.2002р., а не договір купівлі-продажу 1996 року та Свідоцтво від 20.03.1996р., видане на його підставі Товариству покупців членів трудового колективу підприємства роздрібної торгівлі «Залізничник».

На час звернення ТОВ «Залізничник» з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Херосонської області від 16.02.2017р. достеменно можливо стверджувати, що Товариство покупців 19.01.1996р. придбало у складі цілісного майнового комплексу магазин площею 437,5кв.м. та підвал площею 385,9кв.м., отримавши Свідоцтво про право власності №5-88 від 20.03.1996р.

Разом з цим, в матеріалах, поданих скаржником, відсутні належні та допустимі докази стосовно того, з чого складався обєкт нерухомого майна по Миколаївському шосе, 15 у м.Херосні «магазин, загальною площею 1209,3кв.м» на дату оформлення Свідоцтва про право власності на магазин. від 20.08.2002р. (матеріали, за якими Виконавчий комітет ОСОБА_5 міськради прийняв рішення №266), адже саме це Свідоцтво є правовстановлюючим документом на обєкт нерухомості «магазин, загальною площею 1209,3кв.м.» для ТОВ «Залізничник».

Доданий скаржником Витяг з реєстру прав власності від 09.08.2010р. свідчить, що ТОВ «Залізничник» є власником магазину літера «А» площею 1209,3кв.м. та за заявою власника під заставу передана, зокрема, частина підвалу приміщення І,ІІ загальною площею 392,1кв.м.

Проте дані Свідоцтва від 20.08.2002р., та згаданого Витягу з реєстру прав власності не доводять ані обставину включення до складу обєкту «магазин» підвалу, ані площу цього підвалу.

Матеріали, на підставі яких Виконавчий комітет ОСОБА_5 міськради прийняв рішення №266 від 20.08.2002р., скаржником суду апеляційної інстанції не надані.

Крім того, ухвалою господарського суду Херсонської області від 03.01.2017р. по даній справі призначено судову будівельну експертизу.

На виконання вищезазначеної ухвали суду судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_7 складено висновок №4 судової будівельно-технічної експертизи, в якому містяться наступні висновки:

1. Підвальні приміщення загальною площею 84,1 м.кв. є невід'ємною частиною будівлі магазину літера «А», загальною площею приміщень надземного поверху 212,2м.кв., розташованого за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, 13. Загальна площа приміщень магазину складає 296,3 м.кв.

2. Конструктивні елементи підвальних приміщень будівлі магазину та приміщень першого поверху будівлі магазину є єдиними конструктивними елементами. Відокремлення конструктивних елементів підвального поверху від конструктивних елементів надземного поверху будівлі магазину без їх пошкодження та істотного знецінення неможливе. Підвальні приміщення площею 84,1 м.кв. є складовою частиною магазину, розташованого по Миколаївському шосе, 13 у м. Херсоні.

У дослідницькій частині висновку №4 експертом зазначено про те, що підвальний поверх магазину площею 84,2м.кв., який є невідємною частиною будівлі магазину по вул.Миколаївське шосе, 13 в м.Херсоні, розташований безпосередньо під наземною частиною будівлі магазину в межах його габаритів на земельній ділянці площею 177м.кв., яка виділена в користування ТОВ «Струмок» Державним актом на право постійного користування землею від 09.06.1999р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №447.

Доводячи обставину визнання оскаржуваним рішенням права власності на частину підвалу, який насправді належить скаржнику, за ТОВ «Струмок», ТОВ «Залізничник», насамперед, посилалось на відомості щодо площі належного йому підвалу, які містяться у технічному паспорті на нежитлове приміщення з підвалом по Миколаївському шосе, 15 у м.Херсоні, виготовленого станом на 25.07.2016р., Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8.

Разом з цим, ФОП ОСОБА_8 05.04.2017р. надіслав на адресу генерального директора ТОВ «Струмок» лист, в якому зазначив, що на адресу ТОВ «Залізничник» спрямовано листа про визнання нечинним технічного паспорту від 25.07.2016р. (інвентаризаційна справа №16) на нежитлові приміщення з підвалом за адресою м.Херсон, Миколаївське шосе, 15. Нові матеріали технічної інвентаризації на цей обєкт будуть виготовлені після уточнення ТОВ «Залізничник» складу приміщень, що входять до обєкту «нежитлові приміщення з підвалом» за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, 15.

Надана суду апеляційної інстанції копія окремих аркушів інвентарної справи (б/н) обєкта по Миколаївському шосе, 15 у м.Херсоні, зокрема план підвалу з оціночним актом на будівлю літ «А» (магазин), не є доказом, який би підтверджував площу підвалу, що належить за Свідоцтвом від 20.08.2012р. на праві колективної власності ТОВ «Залізничник», оскільки не убачається, що відомості інвентарної справи були враховані при прийнятті Виконавчим комітетом ОСОБА_5 міськради рішення №266 від 200.08.2002р. та видачі Свідоцтва від 20.08.2002р.

Додатково колегія суддів зауважує, що належних доказів щодо стверджень скаржника про визнання рішенням господарського суду Херсонської області права власності за ТОВ «Струмок» на підвал, належний ТОВ «Залізничник», та, як наслідок, позбавлення скаржника його права власності на підвал (або його частину) наразі у матеріалів справи немає (скаржник стверджує, що підвал площею 84,1кв.м. насправді є частиною підвалу площею 385,9кв.м., що був придбаний Товариством покупців за договором від 19.01.1996р. у Представництва Фонду держмайна України у м.Херсоні).

Згідно із ч.1 ст.91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України №7 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Виходячи із наведеного колегія суддів дійшла до висновку, що матеріалами апеляційної скарги ТОВ «Залізничник» та додатково поданими доказами ТОВ «Залізничник» не довело обставину порушення своїх прав власника магазину по Миколаївському шосе, 15 у м.Херсоні, оскаржуваним рішенням, та господарський суд Херсонської області, ухвалюючи рішення від 16.02.2017р. у справі №923/1283/16, не вирішував питання щодо його прав та обовязків стосовно сторін у справі.

Викладене свідчить, що у справі відсутній субєкт апеляційного оскарження у розумінні норми ч.1 ст.91 ГПК України, адже правового звязку між ТОВ «Залізничник» та сторонами справи з наявних у ній доказів не убачається.

Вищенаведене є підставою для припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничник» на рішення господарського суду Херсонської області від 16.02.2017р. у справі №923/1283/16 відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничник» на рішення господарського суду Херсонської області від 16.02.2017р. по справі №923/1283/16 припинити.

Справу №923/1283/16 повернути до господарського суду Херсонської області.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.