РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017Справа №910/5289/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/5289/17

за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія

«ІНГО УКРАЇНА»;

до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»;

про стягнення 19 991,85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гаркуша Г.В., довіреність № 3 від 01.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО УКРАЇНА» (надалі - позивач) до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (надалі - відповідач) про стягнення 19 991,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Договору страхування № 250569767.13 від 10.07.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «Renault», державний номер НОМЕР_1, а тому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993, п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «ІЖ», державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач направив останньому заяву про відшкодування шкоди. Відповідач заяву позивача про задоволення вимог не задовольнив, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2017р. порушено провадження у справі № 910/5289/17 та призначено її розгляд на 11.05.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2017р. розгляд справи було відкладено на 01.06.2017р., у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів по справі.

Присутній у судовому засіданні 01.06.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та подав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідачу для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування не потрібно отримувати постанову суду в адміністративній справі про притягнення особи, відповідальність якої застрахована, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.04.2017р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 03.04.2017р. та ухвалу про відкладення розгляду справи від 11.05.2017р. були надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримані останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2013р. між позивачем (за договором - страховик) та ТОВ «ОТП Лізинг» (за договором - страхувальник) було укладено Договір страхування №250569767.13, за умовами якого страховиком застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Renault», державний номер НОМЕР_1.

28.01.2014р. у с. Безіменні, Новоазовського району, Донецької області, сталася ДТП за участю автомобіля «ІЖ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Renault», державний номер НОМЕР_1.

Згідно страхового акту № 113456 від 30.04.2014р. позивачем визнано ДТП страховим випадком і на виконання умов Договору страхування №250569767.13 платіжним дорученням № 4550 від 28.05.2014р. виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 20 501,85 грн.

Статтею 979 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Аналогічні положення містять і приписи ст.27 Закону України "Про страхування", адже до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом (ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України).

Отже, у розумінні приписів наведених норм, до позивача в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами.

На підставі ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «ІЖ», державний номер НОМЕР_2 застрахована у відповідача згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2971882. Зокрема, цим Полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Якщо цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, останній стає відповідальною особою, адже внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за завдану застрахованою ним особою шкоду. Він бере на себе всю відповідальність за свого страхувальника за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоди, оскільки застрахував такий страховий ризик, як відповідальність за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду.

З огляду на наведене, саме винна особа (або особа, відповідальна за збиток), повинна компенсувати сплачене страхове відшкодування новому кредитору (в даному випадку позивачу).

За оцінкою суду, в матеріалах справи немає доказів вини водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а саме: відсутня постанова суду про притягнення останнього за наслідками згаданої події до адміністративної відповідальності; інформації щодо прийняття судового рішення з цього приводу матеріали справи також не містять.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (презумпція невинуватості).

За приписами статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключно судами розглядаються справи адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 цього ж Кодексу (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Положеннями ст.34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За оцінкою суду довідка про ДТП № 9340808 не може вважатись належним доказом на підтвердження наявності вини ОСОБА_2 саме у вчиненні ДТП, а доводять лише ознаки порушення Правил дорожнього руху України.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, внаслідок якої пошкоджено застрахований у позивача автомобіль «Renault», державний номер НОМЕР_1, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 19 991,85 грн.

Аналогічні висновки викладені в постанові Вищого господарського суду України від 28.03.2017р. у справі № 910/14457/16.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на позивача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 06.06.2017р.

Суддя А.І. Привалов