ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.06.2017 Справа № 908/1249/17

Суддя Дроздова Світлана Сергіївна, розглянувши матеріали

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Приазовського району Запорізької області (72401 Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Леніна, 5-а)

про стягнення 212 500 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду в зв`язку з наступним.

16.06.2017р. за вх. № 1416/08-07/17 до господарського суду Запорізької області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла позовна заява б/н від 09.06.2017р., відповідно до прохальної частини якої позивач просить суд стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Приазовського району Запорізької області 212 500 грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати по договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016р., за адресою: смт. Приазовське, вул. Леніна, 5-а.

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Позовна заява - це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститься прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник.

Відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Статтею 57 ГПК України визначено, які саме документи додаються до позовної заяви. Зокрема, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Недодержання вимог статей 54 і 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, наприклад, у статті 16 Цивільного Кодексу України.

Під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з відповідача 212 500 грн. 00 коп. 212 500 грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати по договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016р., за адресою: смт. Приазовське, вул. Леніна, 5-а, тоді як в шапці позовної заяви вказує суму 215 500 грн. 00 коп., у претензії-вимозі від 05.04.2017р. до відповідача вимагає сплатити 200 000 грн. 00 коп. заборгованості по орендній платі, та у розрахунках від 05.05.2017р. вказує про 200 000 грн. 00 коп., від 01.07.2016р. - 75 000 грн. 00 коп., від 03.01.2017р. - 150 000 грн. 00 коп.

Отже, при повторному звернені до господарського суду, після усунення допущених недоліків, заявнику необхідно конкретизувати свої позовні вимоги та надати єдиний розрахунок позовних вимог, з точним зазначенням періоду, за який стягується заборгованість.

Причинами неможливості самостійного отримання доказу особою, яка бере участь у справі, може бути відмова особи, в якої знаходиться доказ, надати цей доказ, законодавчо встановлена заборона передання певної інформації тощо.

За змістом Розділів VIII, IX ГПК України всі без виключення вказані в них вимоги до позовної заяви та відомості є обов'язковими для зазначення позивачем у позовній заяві, їх обов'язковість встановлена законодавцем і не може залежати від бажання особи, що звертається до суду, можливості подальшого з'ясування цих відомостей судом після відкриття провадження у справі та під час підготовки справи до розгляду тощо.

Вказані норми носять імперативний характер і не підлягають ігноруванню стороною чи судом з посиланням на будь-які суб'єктивні висновки та обставини.

На підтвердження цього висновку свідчить і ст. 4-1 ГПК України, згідно якої господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, позивачем не надано суду належних доказів відправки копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві, що у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України є обов'язковим.

Законом України від 19.05.2011р. № v9126837-11 "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви", який 18.06.2011р. набрав чинності, визначено порядок надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам господарського процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Не надання позивачем опису вкладення, який би свідчив про надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

До зазначеної позовної заяви, яка надійшла від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, позивачем додано оригінал фіскального чеку від 16.06.2017р. про направлення Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Приазовського району Запорізької області та третій особі - Приазовській районній державній адміністрації Запорізької області цінного листа та опису вкладення від 16.06.2017р. до ц/п, відповідно до яких на адресу відповідача та третій особі направлено позовну заяву з додатком на 4 аркушах. При цьому в даному описі не зазначено, які саме додатки до позовної заяви направлені відповідачу. У додатках до позовної заяви, яка надійшла до суду, зазначено кількість додатків - 7 (додано 13). Таким чином, зазначені документи (фіскальний чек та опис вкладення до цінного листа) не можуть бути прийняті судом в якості доказів направлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви від 09.06.2017р. та доданих до неї документів.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами є оригінал розрахункового документу та оригінал опису вкладення до цінного листа.

Суд звертає увагу позивача на те, що застереження з приводу можливості не надсилання на адресу сторони документів, які у сторони є, в новій редакції ст. 56 ГПК України відсутнє.

Тобто, за приписами закону, при поданні позову позивач зобов'язаний надіслати сторонам та суду разом з копією позовної заяви однакові (тотожні) документи, що і повинно бути відображено у відповідних описах вкладення.

У підпункті 3.5. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 роз'яснюється, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Згідно з п. 6 ст. 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, господарський суд Запорізької області звертає увагу позивача, що третіми особами визнаються учасники господарського процесу, які можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

До позовної заяви не надано клопотання щодо залучення у справу третьої особи - Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Приазовського району Запорізької області, відповідно до статті 27 ГПК України.

Право заявляти клопотання є важливим процесуальним правом осіб, які беруть участь у справі. Клопотання можуть стосуватися різних питань щодо розгляду справи і повинні бути обґрунтованими.

При розв'язанні питання про вступ у справу третіх осіб, суд повинен перевірити існування між цими особами та однією з сторін правових відносин і можливість впливу рішення суду у справі між сторонами на цих осіб.

Позивач обґрунтованого клопотання щодо залучення третьої особи - не надав та не зазначив на чиєму боці виступає дана особа, чи то на стороні позивача, чи то на стороні відповідача, чи заявляє вона позовні вимоги чи ні.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 54, 57, п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду позивачу - Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

Додаток: - позовна заява від 09.06.2017 р. з додатками згідно переліку всього на 18 арк. (в т.ч. оригінали фіскальних чеків від 16.06.2017 р. та описів вкладення у лист від 16.06.2017 р., оригінал квитанції № QS31743501 від 16.06.2017р.. на суму 3 225 грн. 00 коп.).

Суддя С.С. Дроздова