Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" червня 2017 р. № 927/591/17

Суддя Скорик Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви № 11/1-17842 від 13.06.17

Позивач: Публічне акціонерне товариство"Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, ,

адреса реєстрації:вул. Дегтярівська, 27-Т,Київ 119,04119

адреса для листування: Харківське шосе,49, м. Київ,02096

Відповідач: Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство "Перемога", , вул. Леніна, 160-Б,Шабалинів,Коропський район, Чернігівська область,16242

Предмет спору: про стягнення 3482083,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 подано позов до Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Перемога" про стягнення заборгованості за кредитним договором №51-2012 від 29.02.2012 у розмірі 3482083,46 грн.

Згідно ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі. Дана заява, зокрема, мотивована тим, що існує публічна інформація, розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо неплатоспроможності ПАТ "ВіЕйБі Банк" та важкого фінансового становища позивача.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу ч.2 ст.4 вказаного Закону ставки судового збору за подання до господарського суду заяв встановлюються у таких розмірах:

- позовні заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зазначена стаття Закону не визначає підстав, за наявності яких суд може прийняти рішення про обовязкове відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк.

Також, обґрунтовуючи заяву, позивачем не додано жодного доказу на підтвердження дійсної неможливості сплати ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", згідно яких у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суд дослідивши вказані положення, зазначає, що дії суду при розгляді заяви заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Отже, зазначені положення Закону дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Однак, позивачем таких обставин не наведено та не надано доказів складного фінансового становища, що унеможливлює сплату судового збору. Крім того, позивачем не надано доказів, що такі обставини будуть відсутніми в подальшому, що зробить можливим сплату судового збору.

Крім того, віднесення банку до категорії неплатоспроможних та відкликання ліцензії на здійснення банківської діяльності не свідчить про відсутність у банку коштів на сплату судового збору та про неможливість його сплати, оскільки до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

Таким чином, постанова НБУ та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на які посилається позивач, не можна вважати належними та допустимими доказами такого майнового стану позивача, який унеможливлює сплату судового збору при поданні позову у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п.5 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно абз.5п.3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" "підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та не зазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви."

Позивач в позовній заяві посилається на невиконання відповідачем умов договору №51-2012 від 29.02.2012, крім того, позивач в позовній заяві посилається на умови 13-ти договорів про внесення змін до кредитного договору, яких не додано до позовної заяви.

У відповідності до п. 3, 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми та не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 3,4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

2. Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на 25 арк.

Суддя Скорик Н.О.