ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року Справа № 904/10526/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) ОСОБА_1,

суддів Антоніка С.Г., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю:

прокурора: Деркач І.П., посвідчення № 025042 від 21.03.2014 р.,

від позивача: ОСОБА_2- представник, довіреність № 7/10-2562 від 28.12.2016 р.,

від відповідача : не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,

від третьої особи 1: не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

від третьої особи 2: не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

від третьої особи 3: не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 р. у справі №904/10526/16

за позовом заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетгруп", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Лівобережжя" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м.Дніпро

про витребування нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: вул.Хмельницького Богдана, 2, м. Дніпро, вартістю 149 942 грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017р. у справі №904/10526/16 позов заступника прокурора Дніпропетровської області, пред"явлений в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради задоволено, від товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Ренессанс-Клуб" на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради витребувано нежитлове приміщення №1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- приймаючи рішення, господарський суд посилався на обґрунтованість звернення прокурора з позовом у даній справі, у зв"язку з тим, що Дніпровською міською радою не вжито належних заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста спірного нерухомого майна, що свідчить про неналежне здійснення останньою своїх повноважень, на те, що вищевказане нерухоме майно вибуло з комунальної власності з порушенням чинного законодавства поза волею Дніпровської міської ради, тому позивач має право витребувати його у відповідача на підставі ст.388 Цивільного кодексу України;

- не погодившись з рішенням суду, ТОВ" Ренессанс-Клуб " подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, на неповний і необ"єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності просить це рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що обставини, викладені в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі 38/5005/6636/2012 не є преюдиційними та мали бути досліджені судом при розгляді даної справи, про те, що оскільки міська рада була обізнана, що спірне майно після включення його до проміжного ліквідаційного балансу комунального житлового експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" відповідно до рішення міської ради №41/22 від 28.03.2012р. мало бути відчужене для погашення вимог кредиторів в процедурі ліквиданції, це свідчить про наявність її волі на відчуження майна, про те, що спірне майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень, шляхом укладення договору купівлі-продажу від 29.07.2013р., розрахунок за придбане майно товариством проведений в повному обсязі, а тому воно не може бути витребувано від добросовісного набувача, про те, що недійсність договору купівлі-продажу від 29.07.2013р., яка визнана судом в рамках справи про банкрутство і на виконання якої було передано спірне майно, не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка його передала не з її волі, про те, що при винесенні рішення про витребування майна від добросовісного набувача, суд першої інстанції не встановив особи, винної в недійсності правочину та не вирішив питання про стягнення з такої особи на користь добросовісного набувача понесених ним витрат на придбання майна, про те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки клопотанню відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки початок цього строку необхідно відраховувати з 29.07.2013р., тобто з дати укладання правочину, про який міська рада була обізнана, а не з часу винесення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р., якою правочин визнано недійсним, а також про те, що суд неправильно вирішив питання щодо стягнення з відповідача судового збору, оскільки ТОВ Ренессанс-Клуб є добросовісним набувачем та не є особою, винною ані в недійсності правочину, ані особою, внаслідок неправомірних дій якої виник спір, тому покладення судового збору на останнє є таким, що суперечить ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України;

- представник скаржника а судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи скаржник повідомлений належним чином;

- прокурор вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до оспорювання фактів, які вже встановлені судовими актами у справі №38/5005/6636/2012, на те, що рішення Дніпропетровською міською радою щодо відчуження спірного нерухомого майна не виносилося, тому воля власника майна відсутня, а спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника поза його волею, на те, що прокурором обраний вірний спосіб захисту права територіальної громади м.Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради шляхом предявлення віндикаційного позову, на необґрунтованість посилань відповідача про те, що судом першої інстанції не було вирішено питання по встановленню особи, яка є винною в недійсності правочину та по стягненню на користь товариства понесених витрат на придбання спірного майна, оскільки скаржник не заявляв жодних вимог в будь-якій формі про необхідність стягнення грошових коштів, на те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки перебіг позовної давності відраховується від дати постановлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі № 38/5005/6636/2012;

- міська рада вважає рішення місцевого господарського суду обґрунтованим, доводи, викладені прокуратурою Дніпропетрвської області у відзиві на апеляційну скаргу підтримує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею міської ради, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади міста, а також на те, що оскільки міська рада була залучена до участі у справі №38/5005/6636/2012 ухвалою від 12.04.2016р., це свідчить про те, що раніше остання не могла дізнатися про порушення її прав в справі про банкрутство шляхом включення належного їй нерухомого майна до ліквідаційної маси;

- треті особи письмових пояснень по суті апеляційної скарги не надали, представники третіх осіб в судове засідання не з"явилися, третя особа 1 про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином, згідно з витягами з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень відправлення апеляційного суду на адресу третіх осіб 2, 3 надійшли у відділення поштового зв"язку 30.05.2017р., станом на 12.06.2017р. третім особам 2, 3 відправлення не вручені, причини невручення в реєстрі відсутні, тому треті особи 2, 3 є такими, що належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника міської ради, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровської обласної ради №232-10/ХХIV від 23.10.2003р. "Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області" в частині передачі обласних комунальних підприємств до власності територіальної громади м.Дніпропетровська затверджено розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради № 159-р від 18.08.2003р. "Про передачу із спільної власності територіальних громад області до територіальної громади м. Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Лівобережжя" (а.с.33-34 том 1).

Рішенням Дніпропетровської міської ради №11/13 від 19.11.2003р. "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств "Південне", "Центральний", "Лівобережжя" до комунальної власності прийнято житлово-комунальне підприємство "Лівобережжя" з майном, будівлями і спорудами, що перебували на його балансі, відповідно до акту приймання-передачі від 18.08.2003р. .

На підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради №159-р від 18.08.2003р., рішення Дніпропетровської обласної ради від 23.10.2003 № 232-10/ХХІV відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 23.05.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Територіальна громада міста набула право власності на об'єкти нерухомого майна з часу затвердження актів приймання-передачі, а саме з 18.08.2003р..

Рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р. об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" передано на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Крім того, 06.08.2012р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство КЖЕП "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради.

Однак, на час порушення провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011р. КЖЕП "Лівобережжя" в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. у справі №38/5005/6636/2012 КЖЕП "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підставі вказаної постанови ліквідатором КЖЕП "Лівобережжя" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3, яким нежитлове приміщення №1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м.Дніпро з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м.Дніпро, загальною площею 466,4 кв.м., оформлених протоколом №66 від 27.12.2012р., та переможцем яких визначено ТОВ "Маркетгруп".

На підставі протоколу №66 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м. Дніпро, 29.07.2013р. між КЖЕП "Лівобережжя" та ТОВ "Маркетгруп" укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1301, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

В подальшому, вказане нерухоме майно ТОВ "Маркетгруп" було відчужено на користь ТОВ "Ренессанс-Клуб" за договором купівлі-продажу №5757 від 11.07.2016р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

ТОВ "Ренессанс-Клуб" передало спірне нерухоме майно в іпотеку ТОВ "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" на підставі іпотечного договору від 13.07.2016р..

Відповідно до ст.318 Цивільного кодексу України одним з суб'єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з ч.7 ст.319 цього Кодексу діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 321 Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом .

Відповідно до ч.8 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно з п.30 ч.1 ст.26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Одночасно слід зазначити, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство КЖЕП"Лівоборежжя" Дніпропетровської міської ради, зокрема:

- скаргу прокуратури Дніпропетровської області на дії ліквідатора задоволено;

- визнано неправомірними дії ліквідатора КЖЕП "Лівоборежжя" Дніпропетровської міської ради - арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, зокрема: нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м. Дніпро;

- визнано неправомірними дії ліквідатора КЖЕП "Лівоборежжя" Дніпропетровської міської ради - арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо продажу з відкритих біржових торгів нерухомого майна, зокрема: нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м. Дніпро;

- визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012р. товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" з продажу нерухомого майна, зокрема: нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м.Дніпро, загальною площею 466,4кв.м, оформлених протоколом № 66 від 27.12.2012р.;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу №1301 від 29.07.2013р., зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_6 та ТОВ "Маркетгруп" з відчуження нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м. Дніпро, загальною площею 466,4 кв. м.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6636/2012 в частині задоволення скарги прокуратури Дніпропетровської області, з урахуванням доповнень, про визнання неправомірними дій ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси нерухомого майна та продажу з відкритих біржових торгів нерухомого майна, визнання недійсними результатів біржових торгів, проведених 27.12.2012р. та договорів купівлі-продажу нерухомого майна - залишено без змін.

Зазначеними вище судовими рішеннями встановлено, що спірне майно не належало комунальному житлово-експлуатаційному підприємству "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, у зв'язку з чим, дії ліквідатора щодо включення цього майна до ліквідаційної маси підприємства-боржника, та подальша його реалізація визнані неправомірними, а договір купівлі-продажу, за яким відбулося відчуження майна, визнано недійсним.

З урахуванням положень ч.4 ст.8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі № 38/5005/6636/2012 правильно визначено господарським судом такою, що набрала законної сили.

Згідно зі ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

З урахуванням того, що у справі № 38/5005/6636/2012 було встановлено факт недійсності договору купівлі-продажу, укладеного між ліквідатором - арбітражним керуючим ОСОБА_6 та ТОВ "Маркетгруп" з відчуження нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: вулиця Хмельницького Богдана, будинок 2 в м. Дніпро, загальною площею 466,4 кв. м, що свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника - територіальної громади міста з порушенням вимог чинного законодавства, та поза його волею, господарським судом під час розгляду даної справи вказані обставини не встановлювалися. Такі обставини не підлягают доведенню.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Щодо досліджуваної справи, то враховуючи, що спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпровської міської ради поза волею власника, оскільки розпорядження спірним майном можливе лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні міської ради, яке в матеріалах справи відсутнє, наявні підстави для витребування вказаного майна у ТОВ"Ренессанс Клуб" як добросовісного набувача в порядку ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, а також враховуючи, що міською радою не вжито належних заходів цивільно-правового характеру направлених на повернення спірного майна до комунальної власності міста, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог заступника прокурора Дніпропетровської області обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

При цьому, постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2017р. у справі №38/5005/6636/2012 ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. залишені без змін.

Доводи скаржника колегією суддів визнані необгрунтованими з огляду на наступне.

Положення ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України не можуть застосовуватися як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України. Аналогічні висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі № 43/440-6/231, від 11.06.2014 у справі № 6-52цс14 та від 08.06.2016 у справі № 6-3089ц15.

Так, відповідно до ст.330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з нормами ст.387 цього Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

П.3 ч.1 ст.388 Кодексу передбачено, що в разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про виитребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційнийним позовом).

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора про те, що спірне нерухоме майно вибуло з комунальної власності з порушенням чинного законодавства поза волею Дніпровської міської ради і отже, позивач має право на його витребування у відповідача на підставі ст.388 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 25.01.2017 у справі № 3-1533гс16(1)).

Слід зазначити, що оскільки судовим рішенням у справі № 38/5005/6636/2012 включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника та його продаж з відкритих торгів визнано неправомірним, а безпосередньо договір купівлі-продажу майна визнано недійсним, особа, яка придбала це майно, не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч.2 ст.388 Цивільного кодексу України (постанова Верховного Суду України від 03.10.2011, у справі № 3-98гс11).

Стосовно доводів скаржника щодо незастосування судом першої інстанції строку позовної давності слід зазначити, що оскільки договір купівлі-продажу спірного майна визнано недійсним з моменту укладення, то перебіг строку позовної давності необхідно відраховувати від дати постановлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6637/2012 і саме з вказаного часу як позивачу, так і прокурору стало відомо про порушення прав територіальної громади м. Дніпро на мирне володіння комунальним майном, та відповідно про необхідність звернення до суду з метою його поновлення. Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України регламентовано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, Дніпровська міська рада була залучена до участі у справі №38/5005/6637/2012 ухвалою від 12.04.2016р., що також свідчить про те, що раніше Дніпровська міська рада не могла дізнатися про порушення її прав в справі про банкрутство КВЖРЕП Амур-Нижньодніпровського району шляхом включення належного їй нерухомого майна до ліквідаційної маси.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. Законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення Цивільного кодексу України про набувальну давність (ст. 344 Цивільного кодексу України ), а тому, положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 388 Цивільного кодексу України не застосовуються (правова позиція, висловлена у постановах Верховного Суду України від 05.10.2016р. № 3-604гс16, Вищого господарського суду України від 08.11.2016 р. № 916/1624/1).

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції неправильно вирішено питання щодо стягнення судового збору, оскільки ТОВ Ренессанс-Клуб є добросовісним набувачем та не є особою винною ані в недійсності правочину, ані особою, внаслідок неправомірних дій якої виник спір, тому покладення судового збору на відповідача є таким, що суперечить ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України також є необґрунтованими.

Так, згідно з ст.49 цього Кодексу стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони.

Стосовно можливості покладення судом обовязку сплатити судовий збір на одну із сторін незалежно від результатів розгляду справи, наприклад, на позивача у випадку задоволення його позову, то в Господарському процесуальному кодексі це передбачено за умови, що спір виник внаслідок неправильних дій цієї сторони, якими є дії, що перешкоджали вирішенню спору під час розгляду справи. Оскільки таких дій позивачем не було здійснено, відсутні підстави для покладення судового збору саме на позивача.

Решта доводів апеляційної скарги не впливає на юридичну оцінку обставин, матеріалів справи, здійснену господарським судом у цілковитій відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.101- 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017р. у справі №904/10526/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.В.Березкіна

Повна постанова складена 16.06.2017р.