ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.06.2017 р. Справа № 914/940/17

За позовом: ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «Миколаївцемент», м.Миколаїв, Львівська область

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», м. Київ

про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів укладеним; зобов'язання вчинити дії; стягнення 12602058,00 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М.Бурак

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Від відповідача-1: Чебачова Ю.О.

Від відповідача-2: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано ОСОБА_1, м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Миколаївцемент», м. Миколаїв, Львівська область та до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», м. Київ про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів укладеним; зобов'язання вчинити дії; стягнення 12602058,00 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання з'явились, надали суду для огляду оригінали документів долучених до позовної заяви, а також витяг про включення відповідача-1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом 05.05.2017р. Вимоги ухвали суду від 01.06.2017р. виконали повністю. Крім того, представником позивача в судовому засіданні подано письмові заперечення проти аргументів згідно відзиву відповідача - 2. Позовні вимоги підтримали з підстав, наведеній в позовній заяві, позов просять задоволити. Заяву про забезпечення позову підтримали та просить задоволити. Крім того, представником позивача, в порядку ст.69 ГПК України, в судовому засіданні подано клопотання про продовження строку вирішення спору у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів.

Представник відповідача-1 в судове засідання з'явився, подав відзив на позовну заяву з долученими документами. Проти позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Вимоги ухвали суду від 01.06.2017р. виконав.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, проте 12.06.2017р. засобами факсимільного зв'язку, а також на електронну адресу Господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання в порядку ст. 74-1 ГПК України, про участь в судовому засіданні в режимі відеконференції, згідно якого відповідач-2 просить суд надати можливість представнику взяти участь у судових засіданнях у справі №914/940/17 у режимі відеоконференції, доручити забезпечення проведення призначеного судового засідання одному з судів згідно переліку визначеного в клопотанні.

Щодо поданого клопотання суд зазначає.

Згідно ст. 74-1 ГПК України, господарський суд за власної ініціативи або за клопотанням сторони може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніше як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується господарським судом за наявності відповідного клопотання не пізніше як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання.

Крім того, випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням конкретних обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою. Тобто, призначення судового засідання у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли за об'єктивних причин учасник процесу не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Ухвала суду прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

На думку суду, проведення судового засідання у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли через об'єктивні причини учасник процесу не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Суд зазначає, що відповідачем -2 заявлено клопотання в порушення строків встановлених нормами ст.74-1 ГПК України, що унеможливлює забезпечити організацію виконання заявленого клопотання господарським судом Львівської області. При цьому, відповідач-2 не обґрунтував неможливість забезпечення явки представника в судові засідання.

Враховуючи неможливість забезпечити організацію виконання заявленого клопотання та у зв'язку з необґрунтованістю заявленого клопотання, суд дійшов висновку в задоволенні клопотання відповідача-2 відмовити.

Заявою про забезпечення позову від 05.05.2017р. вх. №2119/17, поданою при поданні позову в порядку ст.66 ГПК України, позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову до відповідача-2 у вигляді арешту грошових коштів на рахунку ПАТ «Миколаївцемент» №5300 в АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005, а також інших належних Публічному акціонерному товариству «Миколаївцемент» рахунках в інших банках у сумі 12602058,00 грн. до набрання законної сили судового рішення у даній справі.

Зазначена заява мотивована тим, що вимога про стягнення 12602058,00 грн., на думку позивача, може бути не виконана відповідачем-1, якщо така вимога не буде забезпечена арештом грошових коштів у межах заявленої суми, оскільки за даними фінансової звітності, відповідач-1 постійно отримує збитки і цілеспрямовано виводить гроші та майно з власного обігу. Відтак, позивач вважає, що вказані обставини засвідчують, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утриднути чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до приписів п. 3 вищезазначеної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позивачем не надано жодних доказів в підтвердження імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, саме лише посилання позивача на те, що відповідач-1 отримує збитки і цілеспрямовано виводить гроші та майно з власного обігу, що призведе до невиконання відповідачем-1 вимоги про стягнення 12602058,00 грн., не підтверджене жодними доказами та не є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи, що позивачем не наведено достатнього обґрунтування необхідності застосування заходів до забезпечення позову, не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження викладених в заяві обставин та не наведено фактів, які б давали суду можливість дійти обґрунтованого висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Для всебічного та об'єктивного розгляду спору, враховуючи заявлене клопотання та з урахуванням особливостей даного спору, суд дійшов висновку продовжити строк вирішення спору та відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 69, 74-1, 77, 86 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк вирішення спору до 02.08.2017р.

2. Розгляд справи відкласти на 01.08.17р. - 12:00 год.

3. В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

4. В задоволенні клопотання відповідача-2 ПАТ «Національний депозитарій України» від 12.06.2017р. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовити.

5. Позивачу - письмові пояснення на відзиви відповідача - 1, забезпечити явку повноважного представника в судове засідання, явка обов'язкова.

6. Відповідачу - 1, 2 - забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, явка обов'язкова.

Документи, клопотання, пояснення та інші матеріали подавати за 3 дні до початку судового засідання. Посилання, при цьому, на номер справи -обов'язкове.

За ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторони, з винної сторони стягується штраф у відповідності до п. 5 ст.83 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.