ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа № 917/2091/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за дорученням № 1-257 від 21.02.2017

відповідача - Красницька-Келембет А.С. за дорученням від 14.03.2017 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1089 П/3-28) та апеляційну скаргу позивача (вх. № 1229П/3-28) на рішення Господарського суду Полтавської області від 16 березня 2017 року в справі № 917/2091/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Тетіїв Київської області;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз", м. Кременчук Полтавської області;

про стягнення грошових коштів та розірвання договору,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз",заборгованості за договором на поставку обладнання і виконання монтажних робіт №16 від 31.07.2014 р. в сумі 571 988,84 грн., з яких: 206 000,00 грн. - заборгованість за обмуровочні роботи; 262 782, 84 грн. - вартість затрачених на обмуровку матеріалів; 103 206,00 грн. - розмір неустойки та розірвання договору №16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31.07.2014 року в частині виконання ФОП ОСОБА_3 комплексу робіт, а саме: "монтаж системы КиПа; наладочные работы; пуско-наладочные работы; обучение рабочего персонала."

23.02.2017 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої позивач просив суд стягнути з ТОВ "ВКП "Котлогаз" заборгованість за обмуровочні роботи в розмірі 206000,00 грн., 3% річних по обмуровочних роботах в розмірі 7 940,88 грн., інфляційні втрати по обмуровочних роботах в розмірі 54 984,08 грн., вартість затрачених на обмуровку матеріалів - 188501,00 грн., 3% річних по обмуровочних матеріалах 4 527,11 грн., інфляційні по обмуровочних матеріалах 21 990,22 грн., а також розірвати договір №16 від 31.07.2014р. в частині виконання ФОП ОСОБА_3 комплексу робіт, а саме: монтаж системы КиПа; наладочные роботы; пуско-наладочные роботы; обучение робочего персонала".

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.03.2017 року у справі № 917/2091/16 (суддя Гетя Н.Г.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача заборгованість за обмуровочні роботи в розмірі 206000,00 грн. Розірвано Договір № 16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року в частині виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 комплексу робіт, а саме: "монтаж системы КиПа; наладочные работы; пуско-наладочные работы; обучение рабочего персонала." В частині стягнення 188501,00 грн вартості затрачених на обмуровку матеріалів позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 1089 П/3-28), в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення коштів. Вказує на те, що спірний Договір № 16 на поставку обладнання та виконання монтажних робіт від 31.07.2014 року укладений для реалізації Договору підряду від 12 серпня 2014 року, який був укладений між ТОВ "ВКП "Котлогаз" та ПП «Білоцерківська агропромислова група» на загальну суму 7 500 000 грн. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Договором № 16 щодо строків поставки матеріалів та обладнання, були зірвані строки виконання робіт за Договором підряду від 12 серпня 2014 року і у ПП «Білоцерківська агропромислова група» виникли претензії до відповідача, що підтверджується листами ПП «Білоцерківська агропромислова група» від 13 липня 2015 року № 709 та претензією ПП «Білоцерківська і агропромислова група» від 11 серпня 2015 року на суму 4 843 717,28 грн. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не було проведено робіт з обмурівки котла, монтажу системи, налагоджувальних робіт, пуско-налагоджувальних робіт та навчання працівників, Акт прийому-передачі виконаних робіт не був підписаний. Приймаючи до уваги, що позивач не довів факту виконання робіт на суму 206 000,00 грн., відповідач вважає рішення суду про стягнення коштів за невиконані роботи безпідставним та не обґрунтованим.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у справі № 917/2091/16 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.05.2017 о 10:30 годині.

Позивач також звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 1229П/3-28), в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача: 103206,00 грн неустойки; 7940,88 грн 3% річних за обмуровочні роботи; 54984,08 грн інфляціних за обмуровочні роботи; 188501,00 грн вартості затрачених на обмуровку матеріалів; 4527,11 грн 3% річних за обмуровочні матеріали; 21990,22 грн інфляціних за обмуровочні роматеріали. Вказує на те, що відповідно до п.1.4 Договору № 16 ним виконано монтажні роботи в повному обсязі - обмуровочні роботи котла на загальну суму 206000,00 грн. та відповідно до п.5.1 договору складено та направлено на адресу відповідача Акт виконаних робіт від 07.09.2015 року для підпису. Проте, до цього часу Акт відповідачем не підписано. Позивач вважає, що факт проведення робіт підтверджується видатковими накладними, податковими накладними та рахунками-фактурами на купівлю матеріалів та використання своєї техніки та інструментів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у справі № 917/2091/16 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.05.2017 о 10:45 годині.

Оскільки апеляційні скарги відповідача (вх. № 1089 П/3-28) та позивача (вх. № 1229П/3-28) на рішення Господарського суду Полтавської області від 16 березня 2017 року в справі № 917/2091/16 стосуються однієї і тієї ж справи між тими ж сторонами, колегія суддів ухвалою від 16.03.2017 року об'єднала зазначені апеляційні скарги в одне апеляційне провадження.

Представник позивача у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу відповідача від 11.05.2017 вх. № 4019 просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмовому поясненні по справі від 16.05.2017 вх. № 5046 підтримує свою апеляційну скаргу в повному обсязі, з доводами позивача, викладеними в його апеляційній скарзі не погоджується, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

01.06.2017 року апеляційні скарги по справі слухались по суті та у судовому за- сіданні оголошено перерву до 06.06.2017 року.

Після перерви представник позивача у судове засідання 06.06.2017 року не з'явився.

Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2014 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю " Виробничо-комерційним підприємством "Котлогаз" (Замовник/Генпідрядник) укладений Договір №16 на поставку обладнання та виконання монтажних робіт.

Відповідно до п.1.1 Договору Виконавець (ФОП ОСОБА_3.) зобов"язується в строки передбачені договором, специфікацією, графіком виконання робіт, виготовити, передати у власність (поставити) товар, вказаний в специфікації (додаток №1), виконати комплекс робіт (далі роботи), відповідно строків вказаних в договорі, а Замовник (ТОВ "ВКП "Котлогаз") зобов"язується прийняти та оплатити за виготовлений, поставлений товар, а також за виконані роботи виконавцю на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 Договору, ціна, найменування, вартість, кількість товару вказано в додатку №1, додатку №2, а також в накладній.

У п. 1.4 Договору сторони визначили, що на умовах та в порядку вказаного договору, Виконавець, зобов"язується власними силами, з застосуванням власного матеріалу, техніки, інструментів виконати комплекс робіт за завданням замовника. Завдання на комплекс робіт складається з:

- обмуровочних робіт котла;

- монтажу системи КиПа;

- налагоджувальних робіт;

- пуско-налагоджувальних робіт;

- навчання робітничого персоналу.

Вартість вищевказаних робіт складає 228 810,00грн.

Строк виконання поставки обладнання складає 45 робочих днів з моменту проведення першої передоплати замовником/генпідрядником, відповідно до п. 2.2 договору (п. 1.5 Договору).

Згідно п. 1.6 Договору, строк виконання монтажних, налагоджувальних, пуско- налагоджувальних робіт складає 45 робочих днів з моменту фактичної поставки обладнання на об"єкт.

Відповідно до п.1.7. Договору Замовник зобов'язаний повідомити Виконавця за 15 днів про завершення тепломеханічної частини монтажу та про виконання ним гідравлічного опробування котла економайзера, після завершення яких Виконавець може почати виконувати обов'язки за Договором.

Як передбачено п. 2.1 Договору та Додатку №1 Спеціфікація до Договору загальна вартість договору становить 3 542 259,56 грн., яка складається:

- вартості виготовлення та поставки обладнання з наданням технічної документації на товар, яка складає 3 313 449,56 грн.;

- вартості виконаних робіт на об'єкті замовника, яка складає 228 810,00 грн. (т.1 а.с. 10, 16,17).

Відповідно до п. 2.2 договору, оплата вартості товару проводиться Замовником у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Порядок оплати за договором за виготовлення та поставку товару: - передоплата в розмірі 40% від вартості товару в строк 5 банківських днів з моменту підписання договору, виставлення рахунку; - проміжний платіж 40% від вартості товару в строк 15 банківських днів з моменту попередньої оплати; - наступний платіж 10% від вартості обладнання в строк 5 банківських днів з моменту поставки товару на об"єкт Замовника; - остаточний платіж 10% від вартості товару проводиться по закінченню 1 календарного місяця с моменту введення в експлуатацію результатів виконаних робіт в строк 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що оплата вартості виконаних робіт проводиться Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в наступному порядку: передоплата 50% від вартості робіт по Договору в термін 5 банківських днів з моменту прийняття майданчику для виконання робіт, вказаних в п. 1..4 Договору, після виставлення рахунку; кінцевий розрахунок в розмірі 50% від вартості робіт Замовник проводить протягом 5 банківських днів по факту виконання робіт, відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного Сторонами.

У п.2.5 Договору сторони визначили, що взаєморозрахунок за даним Договором між Сторонами проводиться за фактично виконані послуги (виготовлення, поставка, монтаж, пусконалагоджувані роботи і т.д.) по Договору шляхом перерахування Замовником на розрахунковий рахунок виконавця грошових коштів в сумі відповідно до п. 2.1 Договору, та відрахуванням вартості генпідрядних послуг в розмірі 5 % від загальної суми Договору.

Згідно з п.3.1. Договору, виконавець поставляє товар на об'єкт замовника за адресою: АДРЕСА_1. Умови Інкотермс 2010 р. DDP.

Згідно з п.п. 10.1., 10.4. Договору сторони домовилися, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін та діє до повного його виконання. Одностороннє розірвання договору не допускається, крім випадків, встановлених договором або законодавством.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_3 посилається на те, що ним відповідно до п. 1.4 Договору виконані обмуровочні роботи котла в повному обсязі на суму 206000,00 грн., проте Замовником вказані роботи не оплачені, у зв'язку з чим, ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду про стягнення з ТОВ "ВКП "Котлогаз" заборгованості за обмуровочні роботи в розмірі 206000,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 07.09.2015 року.

Задовольняючі позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за обмуровочні роботи в розмірі 206000,00 грн. господарський суд зазначив, що виконання позивачем обмуровочних робіт котла на загальну суму 206000,00 грн. підтверджується Товарно-транспортною накладною № 18 від 29.06.2015 р., Актом списання матеріалів від 29.06.2015 р. на загальну суму - 260990,04 грн., Товарно-транспортною накладною № 19 від 01.07.2015 р., Товарно-транспортною накладною № 24 від 05.08.2015 p., Актом списання матеріалів від 05.08.2015 р. на загальну суму 1792,80 грн., всього матеріалів на загальну суму - 262782,84 грн. Зазначені документи свідчать про те, що при обмуровці котла ФОП ОСОБА_3 використовував свої матеріали, техніку та інструменти. ФОП ОСОБА_3 направив на адресу ТОВ "ВКП "Котлогаз" вимогу про сплату вих.№ 320 від 07.09.2015 р. на суму 208476,90 грн. та Акт виконаних робіт від 07.09.2015 року на суму 206000,00 грн. . Проте, відповідач вказаний акт не підписав. Господарський суд зазначив, що відповідно до п.5.2. Договору - у випадку претензій до виконаних робіт Замовник у 3 денний термін після отримання акта прийому - передачі виконаних робіт повинен був або підписати акт або направити перелік претензій по роботі. В зазначений термін ТОВ "ВКП "Котлогаз" претензій по роботі і по вартості виконаних робіт на адресу ФОП ОСОБА_3 не направляв. З цих підстав господарський суд дійшов висновку про те, що виходячи зі змісту ст. 853 Цивільного кодексу України відповідач прийняв роботи та погодився з їх вартістю. За таких обставин господарський суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 206000,00 грн. за обмуровочні роботи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Цивільного кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст.627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Київським апеляційним господарським судом під час розгляду справи № 911/4675/15 за правовим змістом Договір №16 на поставку обладнання та виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року є змішаним договором, який містить елементи договору підряду та договору поставки, оскільки відповідач зобов'язався не лише поставити, а й виготовити товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений на замовника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 07.09.2015 року направив на адресу відповідача Лист-вимогу про сплату № 320 на суму 208476,90 грн. та Акт виконаних робіт від 07.09.2015 року, в якому зазначено про виконання обмуровочних робіт котла ДЕ 6,5/14 на загальну суму 206000,00 грн. без зазначення переліку виконаних робіт відповідно до п.1.4 Договору та визначення їх вартості (т.1 а.с.19).

Відповідач, надісланий йому Акт виконаних робіт від 07.09.2015 року не підписав та направив на адресу позивача Лист-повідомлення № 3420 від 02.10.2015 року в якому зазначив, що для погодження вартості виконаних робіт з обмуровки котла, позивачу слід направити документи, що підтверджують здійснення зазначеної обмуровки силами його фахівців, а також акт форми кб-2в приймання виконаних робіт і довідку форми кб-3 «про вартість виконаних підрядних робіт і витрати». Лише після отримання зазначених документів можливо буде розглянути обґрунтованість вимог щодо оплати вартості зазначених робіт. Також зазначено, що роботи з обмуровки котла позивачем виконані з матеріалу ТОВ "ВКП "Котлогаз". Зазначає, що матеріали замовником передано без дотримання умов договору з метою мінімізування збитків від зриву строків поставки та наладки обладнання (т.1 а.с.21).

З наведеного вбачається, що відповідно до ч.1 ст. 853 ЦК України відповідач виявив недоліки робіт та заявив про них шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт, у зв'язку з чим саме на позивача як на підрядника покладається обов'язок доведення обсягів виконаних ним робіт та обґрунтування вартості виконаних ним робіт в акті від 07.09.2015 року.

За приписами статті 38 Господарського процесуального кодексу України як суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 101 ГПК України, не надано повноважень на витребування доказів, якщо про це не подано клопотання, відтак, відповідно до вимог статті 33 зазначеного кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вже зазначалось відповідно до п. 1.4 Договору позивач зобов"язується власними силами, з застосуванням власного матеріалу, техніки, інструментів виконати комплекс робіт:

- обмуровочні роботи котла;

- монтаж системи КиПа;

- налагоджувальні роботи;

- пуско-налагоджувальні роботи;

-навчання робітничого персоналу.

Вартість вищевказаних робіт складає 228 810,00грн.

Проте в Акті виконаних робіт від 07.09.2015 року зазначено, що позивач виконав лише обмуровочні роботи котла ДЕ 6,5/14 на суму 206000,00 грн., що не відповідає умовам 1.4 Договору.

В Акті від 07.09.2015 року не наведено обсягу виконаних робіт, їх вартості, кошторису та обґрунтованих пояснень щодо невідповідності об'єму виконаних робіт обсягам та вартості, визначеним у п. 1.4 Договору. Крім того, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку вартості виконаних робіт.

В уточненій позовній заяві (т.1 а.с.224) зазначена вартість обмуровочних робіт котла у розмірі 206000 грн., проте у наданому до рахунку локальному кошторисі зазначена вартість робіт 319 984,77 грн. (т.1 а.с. 227,228). При цьому різниця у сумах позивачем не обгрунтована. Письмових доказів на підтвердження проведення таких робіт, а також використання енергетичних та механічних ресурсів позивачем не надано. Також жодним чином не аргументована різниця вартості виконаних робіт з вартістю, визначеній у п. 1.4 Договору. Рахунок обмуровочних робіт котла (т.1 а.с.224) не містить обсягів виконаних робіт та їх вартості відповідно до локального кошторису (т.1 а.с. 227,228).

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2015 року ТОВ "ВКП" Котлогаз" звертався до ФОП ОСОБА_3 з листом №2862 в якому на підставі положень ст.ст. 612, 665, 672 ч. 2 Цивільного кодексу України, у зв'язку з втратою інтересу до поставки обладнання та тривалою прострочкою в поставці, повідомляв про відмову від прийняття в майбутньому частини складових обладнання згідно умов договору, а саме позиція №6 Специфікації вартістю 251325,96 грн.; позиція №8 Специфікації вартістю 792 750,00 грн. (т.1 а.с.137).

Листом № 3420 від 02.10.2015 року ТОВ "ВКП" Котлогаз" повідомляв ФОП ОСОБА_3 про те, що для погодження вартості виконаних робіт з обмуровки, позивачу слід направити документи, що підтверджують здійснення зазначеної обмуровки та довідку про вартість виконаних підрядних робіт і витрат (т.1 а.с.22).

Проте, ФОП ОСОБА_3 обгунтованого розрахунку виконаних робіт та їх вартості у відповідності до п.1.4 договору ТОВ "ВКП" Котлогаз" не направив.

В силу ст. 33 ГПК України предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що наданий позивачем в обґрунтування позовних вимог Акт виконаних робіт від 07.09.2015 року на суму 206000,00 грн. не є належним доказом виконання позивачем комплексу робіт, визначених у п.1.4 Договору №16, оскільки у ньому не зазначено їх обсягів та вартості.

Також позивач вважає, що доказом виконання обмуровочних робіт на суму 206000,00 грн. є ТТН № 18 від 29.06.2015 р., Акт списання матеріалів від 29.06.2015 р., ТТН № 19 від 01.07.2015 р., ТТН № 24 від 05.08.2015 p., Акт списання матеріалів від 05.08.2015 р. (т.1 а.с.24-28).

Колегія суддів вважає що вказані документи також не обґрунтовують вартості виконаних робіт у розмірі 206000,00 грн. за обмуровку котла, оскільки в них відсутнє посилання на Договір №16. Зазначені документи свідчать тільки про перевезення будівельних матеріалів та списання матеріалів на підприємстві ФОП ОСОБА_3, що не може бути доказом виконання комплексу робіт, визначених п.1.4 договору з заначенням їх обсягу та вартості в частині обмуровки котла.

На підставі наведеного, колегія суддів колегія суддів вважає що господарський суд дійшов безпідставного висновку про те, що ТОВ "ВКП "Котлогаз" претензій по роботі і по вартості виконаних робіт на адресу ФОП ОСОБА_3 не направляв, а прийняв роботи і погодився з їх вартістю у розмірі 206000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відповідності до ст. 33 ГПК України позивач не довів вартості і обсягів виконаних ним робіт обумовлених п.1.4 Договору № 16 від 31.07.2014 року.

Приймаючи до уваги недоведеність позивачем виконання монтажних робіт за Договором №16 від 31.07.2014 року на суму 206000,00 грн., не підписання відповідачем Акту виконаних робіт від 07.09.2015 року та наявність мотивованої відмови відповідача від підписання Акту, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за обмуровочні роботи в розмірі 206000,00 грн.

Що стосується стягнення з відповідача 188501,00 грн. вартості затрачених на обмуровку матеріалів колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В позовній заяві позивач зазначає, що вартість матеріалів не врахована в сумі договору, оскільки не можливо було передбачити їх вартість та кількість до моменту виконання обмуровки котла. У зв'язку з цим після виконання обмуровочних робіт і проведення розрахунку понесених витрат на закупівлю, доставку та вивантаження матеріалів, ФОП ОСОБА_3, виставлено рахунок - фактуру №3 від 29.02.2016 р., в якому вказано вартість матеріалів на суму 262782,84 грн. з ПДВ. (т. 1 а.с. 71).

Доказом вартості витрачених на обмуровку котла матеріалів позивач зазначає рахунок фактуру №3 від 29.02.2016р. на суму 262782,84 грн. Також на підтвердження купівлі матеріалів на вказану суму до позовної заяви позивач надав копії податкових накладних, видаткових накладаних, виписок банку, товарно-транспортних накладаних. Проте вказані документи не містять даних що матеріали придбавались саме на обмуровку котла для ТОВ "ВКП "Котлогаз" за Договорм № 16 від 31.07.2014 року.

У наданому позивачем до уточненої позовної заяви розрахунку суми позову вартість матеріалів на обмуровку котла включена до позадоговірних відносин та становить 188501,00 грн. (т.1 а.с.224).

Вказана вартість матеріалів на обмуровку в уточненій позовній заяві визначається позивачем за товаро-транспортними накладними №24 від 05.08.2015р., №18 від 29.06.2015р., №19 від 01.07.2015р., податковою накладаною №1 від 01.04.2014р., видатковою накладною №ВП-0000028 від 03.04.2014р., випискою банку від 02.04.2014р., видатковою накладна №1 від 14.04.2014р.

Зазначені документи не можуть бути належними доказамиза Договором №16, оскільки не містять посилання на поставку матеріалів саме за догвором № 16 від 31.07.2014 року

Крім того, податкова накладана №1 від 01.04.2014р., видаткова накладна №ВП-0000028 від 03.04.2014р., виписка банку від 02.04.2014р., видаткова накладна №1 від 14.04.2014р. складені до укладення договору між сторонами 31.07.2014р. Інших доказів вартості затрачених на обмурівку матеріалів позивач суду не надав.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позивач в порушення ст. 33 ГПК України не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних доказів в підтвердження розміру вартості затрачених на обмурівку котла матеріалів, у зв'язку з чим позов в частині вимог про стягнення вартості затрачених на обмурівку котла матеріалів у розмірі 188501,00 грн. також не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про розірвання Договору № 16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року в частині виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 комплексу робіт, а саме: "монтаж системы КиПа; наладочные работы; пуско-наладочные работы; обучение рабочего персонала." колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 10.4 Договору, одностороннє розірвання договору не допускається крім випадків, передбачених договором чи законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч.2 ст. 852 Цивільного кодексу України зазначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Матеріали справи містять листування між сторонами, зі змісту яких вбачається, що відповідач відмовлявся від прийняття частини складових обладнання згідно умов договору №16 від 31.07.2014 року, а позивач намагався довести факт готовності обладнання до поставки.

28.08.2015 року ТОВ "ВКП" Котлогаз" звернувся до ФОП ОСОБА_3 з листом №2862 в якому на підставі положень ст.ст. 612, 665, 672 ч. 2 Цивільного кодексу України, у зв'язку з втратою інтересу до поставки обладнання та тривалою прострочкою в поставці, повідомив про відмову від прийняття в майбутньому частини складових обладнання згідно умов договору, а саме позиція №6 Специфікації вартістю 251325,96 грн.; позиція №8 Специфікації вартістю 792 750,00 грн., та повідомив про розірвання договору поставки №16 від 31.07.2014 року в цій частині (т.1 а.с.137).

Також з матеріалів справи вбачається, що 07.09.2015 року ФОП ОСОБА_3 надіслав на адресу ТОВ "ВКП "Котлогаз" Лист № 320, в якому вказує на те, що на Лист № 2862 від 28.08.2015 року повідомляє, що погоджується на розірвання Договору № 16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року по причині втрати інтересу до співробітництва (т.1 а.с.19).

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що ТОВ "ВКП" Котлогаз" та ФОП ОСОБА_3 згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України дійшли згоди щодо розірвання Договору № 16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року.

Приймаючи до уваги, що Договір № 16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року розірваний за згодою сторін, колегія с суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання Договору № 16 на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31 липня 2014 року в частині виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 комплексу робіт, а саме: "монтаж системы КиПа; наладочные работы; пуско-наладочные работы; обучение рабочего персонала" необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, рішення господарського суду Полтавської області від 16.03.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 2 ч. 1, ст. 104, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 16 березня 2017 року у справі № 917/2091/16 скасувати. Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.