номер провадження справи 22/16/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 Справа № 908/943/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників сторін: від позивача - ОСОБА_1, договір про надання правових послуг адвоката б/н від 19.09.2016; ОСОБА_2, голова, паспорт НОМЕР_2, виданий Новомиколаївським РВУМВС України в Запорізькій області 03.11.1998; від відповідача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 03.08.2016; від третьої особи 1 - ОСОБА_4, довіреність №2891 від 30.12.2016; від третьої особи 2 - ОСОБА_5, довіреність № 27 від 20.04.2017; від третьої особи 3 - ОСОБА_6, паспорт НОМЕР_1, виданий Хортицьким РВУ МВС України в Запорізькій області 20.03.2001; від третьої особи 4 - ОСОБА_6, довіреність № 3-405 від 16.07.2014; від третьої особи 5 - не з'явився.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/943/17

за позовом: Фермерського господарства "ОСОБА_2." (АДРЕСА_2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" (70120, Запорізька обл., Новомиколаївський р-н, с. Веселий Гай, вул. Набережна, буд. 54)

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_6 (АДРЕСА_1)

третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_7 (АДРЕСА_1)

третя особа 5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_8 (АДРЕСА_1)

про визнання договору оренди недійсним

СУТНІСТЬ СПОРУ:

05.05.2017 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фермерського господарства "ОСОБА_2." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного відповідачем та померлим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 року відносно ділянки, яку останній успадкував після смерті ОСОБА_10, яка належала їй відповідно до Державного акту НОМЕР_6, право оренди на яку зареєстроване реєстраційною службою 10.06.2014, номер запису 5988692.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.05.2017 позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/943/17, якій присвоєно номер провадження 22/16/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 25.05.2017.

Ухвалою від 25.05.2017 розгляд справи відкладено на 15.06.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 грудня 2010 року між позивачем та ОСОБА_10 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4. Разом з тим, спадкоємцем ОСОБА_10 - ОСОБА_9 - укладено 22.11.2013 договір з відповідачем щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5. Незважаючи на те, що кадастрові номери між собою різняться, правовстановлюючий документ на земельну ділянку є лише один - Державний акт НОМЕР_6, виданий ОСОБА_10. Зважаючи на це, позивач вважає, що останній договір оренди підлягає визнанню недійсним. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Фермерське господарство "ОСОБА_2." посилається на ст. ст. 95, 152 Земельного кодексу України та ст. ст. 215, 216, 236 ЦК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер", відповідач по справі, у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує. Вказує на те, що провадження по справі підлягає припиненню на підставі п. 2 ч. 2 ст. 80 ГПК України, оскільки Новомиколаївським районним судом Запорізької області 12.02.2016 було прийнято рішення по справі № 322/126/16 за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ТОВ «Лідер» про визнання договору оренди земельної ділянки, укладеного відповідачем та ОСОБА_9 від 22.11.2013 та зареєстрованого реєстраційною службою Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області 10.06.2014 номер запису 5988692 недійсним. Зазначеним рішенням, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2016, в задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі. Зазначає, що спірний договір було укладено із дотриманням усіх вимог законодавства. Вважає твердження позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 та НОМЕР_5 є одна й та ж земельна ділянка безпідставними, оскільки фактично вони розміщені в різних місцях.

Державне підприємство "Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", третя особа 1 по справі, в письмових поясненнях від 25.05.2017 зазначає про безпідставність позову, оскільки кадастрові номери НОМЕР_5 та НОМЕР_7 належать різним земельним ділянкам. Разом з тим, у відзиві № 1208 від 15.06.2017 на позовну заяву третя особа 1 зазначає про те, що на підставі одного й того ж Державного акту на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_6), фактично сформовано дві різні земельні ділянки з різними координатами та різними кадастровими номерами та відповідно укладені договори оренди на дві різні земельні ділянки.

Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області, третя особа 2 по справі, надало письмові пояснення по справі, що в результаті помилки у координатах точок меж земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_7 було повторно внесено відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру за кадастровим номером НОМЕР_5 відповідно Державного акту НОМЕР_6 від 30.05.2002 року та подвійної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

ОСОБА_6, особисто, та як представник ОСОБА_7 (треті особи 4 та 5 по справі) письмового відзиву на позовну заяву не надала, в судовому засіданні 15.06.2017 відповіла на питання суду.

ОСОБА_8, третя особа 5 по справі, відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання 15.06.2017 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За клопотанням представників сторін та третіх осіб 1, 2, 3, 4 розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

Представники позивача в судовому засіданні 15.06.2017 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2017 проти позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Треті особи 1, 2 у справі підтримали позиції, викладені у відзиві та письмових поясненнях по справі.

Третя особа 3 та представник третьої особи 4 відповіла на поставлені судом питання.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 15.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб 1, 2, 3, 4, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 за життя була власником земельної ділянки площею 3,47 га, розташованої на території Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 30.05.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3168.

27 грудня 2010 року між ОСОБА_10 та Фермерським господарством «ОСОБА_2.» (позивач у справі) укладено договір оренди землі (далі - договір оренди від 27.12.2010), відповідно до п. 1 якого ОСОБА_10 передала, а позивач прийняв в строкове платне користування вищезазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером НОМЕР_4. Строк дії договору - 10 років (п. 8 договору оренди від 27.12.2010). Даний договір було зареєстровано у відділі Деркомзему у Новомиколаївському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2011 за № 00203.

Спадкоємцем ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її син ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.11.2013, виданим приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_11, зареєстрованим в реєстрі за № 1004, на земельну ділянку розміром 3,47 га, розташовану на території Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії НОМЕР_6.

Проте, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 21.11.2013 № 1004 зазначено, що земельна ділянка, яка належала ОСОБА_10 на підставі державного акту серії НОМЕР_6, має кадастровий № НОМЕР_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року між ОСОБА_9 та ТОВ «Лідер» укладено договір оренди землі (далі - договір оренди від 22.11.2013), відповідно до п. п. 2, 8 якого в оренду строком на 10 років було передано земельну ділянку площею 3,47 га з кадастровим номером НОМЕР_5. Право оренди за цим договором було зареєстровано 10.06.2014, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 22919815 від 12.06.2014.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 успадкували його син - ОСОБА_8, дочка - ОСОБА_7 та дружина - ОСОБА_6, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № НОМЕР_8 від 10.05.2017, а також встановлено судовими рішеннями по справі № 322/126/16.

Згідно з відомостями Державного земельного кадастру на час розгляду даної справи судом в Державному земельному кадастрі зареєстровано обидві вищезазначені земельні ділянки, а саме:

- власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 значиться ОСОБА_10, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НОМЕР_9 від 16.06.2016;

- власниками земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 є ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, по 1/3 кожен, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № НОМЕР_8 від 10.05.2017.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 24.04.2017 № 363 ФГ «ОСОБА_2.» обробляє земельну ділянку (пай) ОСОБА_10 з 2004 року по теперішній час.

Визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Лідер" та померлим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 року відносно ділянки, яку останній успадкував після смерті ОСОБА_10, яка належала їй відповідно до Державного акту НОМЕР_6, право оренди на яку зареєстроване реєстраційною службою 10.06.2014, номер запису 5988692 - є предметом розгляду по даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

ОСОБА_10 та ФГ «ОСОБА_2.» дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, скріпивши 26.05.2011 його своїми підписами, що і є моментом укладення цього договору. Зазначений договір є зареєстрований у встановленому законодавством порядку та набув чинності.

Також, ОСОБА_9 та ТОВ «Лідер» дійшли згоди щодо істотних умов спірного договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5, скріпивши 22.11.2013 його своїми підписами, що і є моментом укладення цього договору. Зазначений договір є зареєстрований у встановленому законодавством порядку та набув чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до п. п. а, б ч. 1 ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно з п. в ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може здійснюватися шляхом визнання угоди недійсною.

Виходячи з приписів ст. 95 ЗК України, за наявності укладеного договору оренди землі, власник земельної ділянки (орендодавець) не може під час строку його дії укладати інші договори оренди щодо цієї самої земельної ділянки без розірвання попереднього договору, оскільки це порушує права первісного орендаря.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, об'єктом оренди є земельна ділянка.

За змістом статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Разом з цим, згідно з нормою статті 79-1 ЗК України, земельна ділянка набуває ознак об'єкта цивільних прав з моменту її сформування, тобто з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

З матеріалів даної справи вбачається, що земельна ділянка, яка належала ОСОБА_10 на підставі державного акту серії НОМЕР_6, була сформована двічі: вперше з присвоєнням їй кадастрового номеру НОМЕР_4 (ділянка НОМЕР_10), що знаходиться в користуванні ФГ «ОСОБА_2.», а вдруге - з присвоєнням кадастрового номеру НОМЕР_5 (ділянка НОМЕР_11), що знаходиться в користуванні у ТОВ «Лідер».

При цьому, місце розташування цих земельних ділянок за координатами не співпадає.

Відтак об'єкти оренди за договором оренди землі від 27 грудня 2010 року, укладеним між ОСОБА_10 та Фермерським господарством «ОСОБА_2.», та за договором оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, укладеним між ОСОБА_9 та ТОВ «Лідер», є різними.

Таким чином, підстав для визнання недійсним договору оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Лідер», немає.

Разом з тим, суд бере до уваги пояснення Державного підприємства "Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", викладені у відзиві № 1208 від 15.06.2017 на позовну заяву, де зазначено наступне.

Статтею 79 ЗК України (в редакції, що діяла на момент реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4) визначено, що земельна ділянка як об'єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 125 ЗК України (в редакції, що діяла на момент реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4) встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно п. 1 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 р. N 749 (в редакції, що діяла на момент реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4) (далі - Тимчасовий порядок) кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки.

Пунктом 10 Тимчасового порядку передбачено, що присвоєння кадастрового номера земельній ділянці визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці здійснюють територіальні органи Держкомзему.

Пунктом 11 Тимчасового порядку встановлено, що для визначення кадастрового номера земельної ділянки розробник документації із землеустрою подає до територіального органу Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки: заяву про визначення кадастрового номера земельної ділянки; документацію із землеустрою.

Згідно п. 12 Тимчасового порядку Територіальний орган Держкомзему перевіряє протягом трьох робочих днів відповідність меж земельної ділянки даним чергового кадастрового плану та у разі відповідності меж земельної ділянки даним чергового кадастрового плану визначає кадастровий номер земельної ділянки з дотриманням вимог пунктів 8 і 9 цього Тимчасового порядку та вносить до обмінного файла відомості про кадастровий номер земельної ділянки; робить на титульному аркуші документації із землеустрою, плані меж або кадастровому плані земельної ділянки, відомостях про обробку теодолітного ходу та визначення координат поворотних точок меж земельної ділянки позначку, в якій зазначаються кадастровий номер, дата його визначення, прізвище та ініціали посадової особи, що зробила цю позначку, і ставиться її підпис.

ДП «Запорізький інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_10 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_3) була виготовлена документація із землеустрою, необхідна для державної реєстрації договору оренди між Фермерським господарством «ОСОБА_2.» та ОСОБА_10, у тому числі кадастровий план з координатами X- 5 315 178,32; 5 314 750,23; 5 314 737,21; 5 315 177,78; 5 315 178,32; Y - 5 324 259,62; 5 324 331,29; 5 324 253,46; 5 324 179,71; 5 324 259,62.

Позивачем, як орендарем та замовником, як орендодавцем, підписаний акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), який є невід'ємною частиною договору оренди.

На підставі зазначеної документації Територіальним органом Держкомзему визначений кадастровий номер.

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, а у подальшому відомості про земельну ділянку з координатами X - 5 315 178,32; 5 314 750,23; 5 314 737,21; 5 315 177,78; 5 315 178,32; Y - 5 324 259,62; 5 324 331,29; 5 324 253,46; 5 324 179,71; 5 324 259,62 внесені до державного земельного кадастру.

Таким чином, існує як об'єкт права власності - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 - з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (Державний акт на право приватної власності на землю (серія ІП-ЗП №005638), договір оренди).

01.01.2013 набрав чинності Закону України «Про державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI.

Відповідно до п. 2 Розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Пунктом 4 Розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

ДП «Запорізький інститут землеустрою» не є органом, що здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру, але як користувач має можливість отримувати інформацію з Державного земельного кадастру.

Як вбачається, до Державного земельного кадастру у відповідності до Пункту 4 Розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості щодо земельної ділянки, право власності на яку підтверджується Державним актом серія ІП-ЗП №005638, з координатами X - 5 315 178,32; 5 314 750,23; 5 314 737,21; 5 315 177,78; 5 315 178,32; Y - 5 324 259,62; 5 324 331,29; 5 324 253,46; 5 324 179,71; 5 324 259,62 -перенесені.

Статтею 79-1 ЗК України (у редакції, що діяла на момент укладання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_12) передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж; та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.

ТОВ «Інвара» у 2013 році на замовлення ОСОБА_9, що був спадкоємцем ОСОБА_10, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_3) виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка містить в тому числі кадастровий план земельної ділянки з координатами X - 5 315 179,48; 5 314 777,54; 5 314 763,65; 5 315 178,88; Y - 5 324 426,75; 5 324 494,06; 5 324 411,44; 5 324 341,94.

На підставі зазначеної Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровим реєстратором визначений кадастровий номер НОМЕР_12 земельної ділянки з координатами X - 5 315 179,48; 5 314 777,54; 5 314 763,65; 5 315 178,88; Y - 5 324 426,75; 5 324 494,06; 5 324 411,44; 5 324 341,94, відомості про земельну ділянку внесені до державного земельного кадастру.

Таким чином, на підставі одного й того ж Державного акту на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_3) фактично сформовано дві різні земельні ділянки з різними координатами та різними кадастровими номерами та, відповідно, укладені договори оренди на дві різні земельні ділянки.

Порядок виправлення зазначених вище помилок визначено Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Фермерського господарства "ОСОБА_2." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного відповідачем та померлим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 року відносно ділянки, яку останній успадкував після смерті ОСОБА_10, яка належала їй відповідно до Державного акту НОМЕР_6, право оренди на яку зареєстроване реєстраційною службою 10.06.2014, номер запису 5988692 відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено 19.06.2017.

Суддя О.В. Ярешко