ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокуСправа № 912/1174/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1174/17

за позовом Комунального підприємства "Боярка-Водоканал",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Укрбудцентр",

про стягнення 109783,09 грн,

за участю представників позивача - ОСОБА_1, довіреність №07-8/05 від 12.04.2017 та ОСОБА_2, довіреність № №07-8/05 від 29.05.2017.

Комунальне підприємство "Боярка-Водоканал" звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 102416,40 грн попередньої оплати робіт за договором підряду на капітальний ремонт покрівлі №209 від 04.11.2016, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору підряду №С15/156 від 07.10.2015 в частині виконання робіт в повному обсязі та в строки визначені сторонами у договорі.

Ухвалою від 21.04.2017 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судовому засіданні 30.05.2017 та витребував від сторін необхідні для розгляду справи по суті докази.

30.05.2017 позивачем подано до господарського суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до цієї заяви позивач наполягає на стягненні з відповідача 102416,40 грн попередньої оплати, 5969,34 грн інфляційних втрат та 1397,35 грн 3% річних.

Враховуючи положення статті 22 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд прийняв дану заяву до розгляду та продовжив розгляд справи з урахуванням збільшеної суми позову.

Ухвалою від 30.05.2017 розгляд справи було відкладено до 15.06.2017 в порядку визначеному статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ухвалами суду від 21.04.2017 та 30.05.2017, однак, будь-яких заперечень на позов не подав, вимоги суду в частині надання витребуваних доказів для розгляду справи по суті не виконав.

При цьому, господарський суд враховує положення пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" де зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Із наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 15) вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 26010, Кіровоградська область, Новомирогородський район, смт. Капітанівка, вул. Молодіжна, 21. За цією адресою відповідачу було направлено копії ухвал про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи від 21.04.2017 та від 30.05.2017. Однак, поштові конверти разом з копіями ухвал від 21.04.2017 та 30.05.2017 були повернуті органом поштового зв'язку з довідкою: "за зазначеною адресою не проживає".

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення даного судового засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2016 між Комунальним підприємством "Боярка-Водоканал" (надалі - КП "Боярка-Водоканал", Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Укрбудцентр" (надалі - ТОВ "Будівельна компанія Укрбудцентр") укладено договір підряду № 209 від 04.11.2016 (надалі - Договір, а.с. 20-21).

Відповідно до умов укладеного сторонами договору, Підрядник зобов'язується виконати роботи з ремонту покрівель у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області. об'єкти споруд водоканалу, а саме:

- Лабораторний корпус очисних споруд по вул. Білогородській, 164;

- ВНС-4 по вул. Білогородській, 63;

- ВНС-2 у с. Забір'я;

- ВНС-5 по вул. Магістральній, 49-А;

- Хлораторна на ВНС-5 по вул. Магістральній, 49-А.

Замовник зобов'язується прийняти, та оплатити виконані роботи. Роботи здійснюються із використанням матеріалів Підрядника (пункт 1.1. Договору ).

Загальна вартість проведення робіт за цим Договором становить 341388,00 грн в тому числі ПДВ - 56898,00 грн. Загальна вартість робіт включає відшкодування будь-яких витрат Підрядника пов'язаних з виконанням даного Договору та плату за виконану останнім роботу. Замовник проводить попередню оплату на термін не більше одного місяця відповідно до постанови КМ України № 117 від 13.04.2014 у безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок Виконавця в розмірі 30 відсотків від суми договору, а саме 102416, 40 грн, в тому числі ПДВ-20% - 17069,40 грн для закупівлі матеріалів необхідних для виконання договору. Кінцевий розрахунок за виконані роботи здійснюється Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування встановленої у кошторисі суми на банківський рахунок Виконавця на підставі акту приймання виконаних робіт (пункти 2.1. - 2.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору строк виконання робіт розпочинається з моменту підписання Сторонами даного Договору. Кінцевий строк виконання робіт визначено до 16.12.2016.

Договір вступає в силу з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2016 (пункт 7.1. Договору).

Вищевказаний договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Як вбачається із матеріалів справи позивач на виконання умов Договору, здійснив попередню оплату на суму 102416,40 грн для закупівлі матеріалів, необхідних для належного виконання договору, що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією платіжного доручення №3 від 10.11.2016 (а.с. 32).

Проте, відповідач в порушення умов Договору, свої зобов'язання щодо виконання підрядних робіт не виконав, навіть не приступивши до їх виконання, в результаті чого позивач втратив інтерес до їх виконання та просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом статті 854 Цивільного кодексу України, після остаточної здачі роботи, яку виконано належним чином і в погоджений строк, замовник зобов'язується сплатити підрядникові обумовлену ціну, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору здійснено попередню оплату на суму 102416,40 грн.

Однак, відповідачем не надано господарському суду доказів виконання підрядних робіт в строки, встановлені пунктом 3.1. Договору.

Відповідно до частини 2, 4 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Невиконання відповідачем зобов'язань за Договором у встановлені ним строки, в силу вимог статті 612 Цивільного кодексу України, свідчить про прострочення підрядника як боржника, що відповідно до частини 1 статті 623, частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 320 Господарського кодексу України надає право замовнику відмовитись від Договору та вимагати відшкодування збитків.

За змістом статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому, у відповідності з частиною 2 цієї норми, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною. В силу частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Підставою настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої статтею 224 Господарського кодексу України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

У даному випадку протиправність поведінки відповідача полягає у невиконанні зобов'язань за Договором у передбачений ним строк. Збитками позивача, як Замовника за Договором є втрата ним грошових коштів у сумі 102416,40 грн, сплачених як авансовий платіж за невиконане підрядником зобов'язання. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і завданими ним позивачу збитків полягає у тому, що саме внаслідок вказаної вище протиправної поведінки відповідача позивач не одержав замовленого ним результату підрядних робіт і втратив при цьому 102416,40 грн, грошових коштів. При цьому відповідач не довів відсутності вини у завданні позивачу збитків.

З огляду на встановлені обставини справи господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 102416,40 грн попередньої оплати обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню господарським судом.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 5969,34 грн інфляційних втрат та 1397,35 грн 3% річних, нарахованих за період з 15.12.2016 по 29.05.2017.

Розглянувши позовні вимоги в цій частині господарський суд не знаходить підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте норми вказаної статті застосовуються до грошових зобов'язань і не можуть бути застосовані до повернення попередньої оплати за невиконані підрядні роботи, оскільки таке повернення має бути вчинене відповідачем не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

При цьому, господарський суд враховує положення пункту 5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 №14, де зазначено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Крім того, враховується також правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 3-90гс14, про те, що стягнення з продавця суми попередньої оплати, перерахованої за договором купівлі - продажу, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 102416,40 грн попередньої оплати.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн покладаються на відповідача, в іншій частині - на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Укрбудцентр" (26010, Кіровоградська область, Новомиргородський район, смт. Капітанівка, вул. Молодіжна, 21, ідентифікаційний код 37942414) на користь Комунального підприємства "Боярка-Водоканал" (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Білогородська, 19-б, ідентифікаційний код 30687118) - 102416,40 грн попередньої оплати, а також 1600,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Копію рішення направити відповідачу (26010, Кіровоградська область, Новомиргородський район, смт. Капітанівка, вул. Молодіжна, 21).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 20.06.2017.

Суддя О.Б. Шевчук