КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа№ 916/1603/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Скрипки І.М.

за участю секретаря судового засідання: Каніковського А.О.

представників сторін

від позивача: Севердін М.С. (представник за довіреністю)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: Орлова К.Г. (представник за довіреністю)

від третьої особи-1: Калюжний А.Є. (представник за довіреністю)

від третьої особи-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Об'єднання громадян «Садівниче товариство «Виноградар»

на рішення господарського суду міста Києва

від 22.12.2016

у справі № 916/1603/16 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Об'єднання громадян «Садівниче товариство «Виноградар»

до 1) Одеської обласної ради,

2) Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області,

3) Державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»

третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Громадська організація «Садоводи Таїрова»

2) Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області

про визнання частково недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання громадян «Садівниче товариство «Виноградар» (далі - ОГ «Садівниче товариство «Виноградар») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської обласної ради (далі - Одеська облрада), Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області та Державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») про:

1) скасування рішення Одеської обласної ради від 22 грудня 2006 року №137- V «Про затвердження Проекту землеустрою щодо зміни меж смт. Таїрове Одеської області» в частині затвердження цифрових значень просторових координати поворотних точок зовнішніх меж смт. Таїрове, вздовж яких пролягає межа між смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГСТ «Виноградар», зазначених у Каталогу координат зовнішніх меж земельної ділянки смт Таїрове 2006 року під назвою пунктів :

125 Т: ? Х- 5128274, 56 124 Т: ? Х- 5129050, 46

? У- 3389174, 14 ? У- 3389120, 00

2) зобов'язання відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру, повернувши просторовим координатам поворотних точок зовнішніх меж селища смт. Таїрове, під назвою пунктів 125 Т та 124 Т (по яких пролягає межа між смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГСТ «Виноградар») їх попереднє значення, тобто цифрові значення відображені у Каталогу координат зовнішніх меж селища смт. Таїрове 2003 року, а саме:

Т125 (Т143 20гр) ? X- 5128273,93 124Т (Т143 20гр) ? Х- 5129049,89

? У- 3389179,62 ? У- 3389126,25

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок безпідставної зміни цифрових значень координат поворотних точок на межі смт. Таїрове, земельна ділянка довжиною 777, 79 м, загальною площею 4 519, 00 м2 (в межах населеного пункту), вздовж якої пролягала межа між смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГ «Садівниче товариство «Виноградар», перестала бути власністю не тільки садівничого товариства «Виноградар», а і власністю селищної громади, оскільки опинилась за межами населеного пункту.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.07.2016 провадження у справі № 916/1603/16 за позовом ОГ «Садівниче товариство «Виноградар» до Одеської обласної ради, відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, ДП «Одеського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою» про визнання частково недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2016 ухвалу господарського суду Одеської області від 26.07.2016 у справі №916/1603/16 скасовано, справу № 916/1603/16 направлено до господарського суду Одеської області для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.09.2016 справу №916/1603/16 передано за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2016 дану справу прийнято до провадження суддею Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.10.2016 залучено Громадську організацію «Садоводи Таїрова» (далі - ГО «Садоводи Таїрова») третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивачем належними засобами доказування не доведено, яким чином прийняття обласною радою рішення про зміну меж смт. Таїрове вплинуло на права та обов'язки користувачів та власників земельних ділянок, за рахунок яких здійснено таку зміну меж селища міського типу, окрім як зміни адміністративної юрисдикції відповідного органу місцевого самоврядування, як і не доведено те, яким чином позбавило можливості реалізувати в установленому законодавством порядку оформлення своїх речових прав на земельну ділянку.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру, місцевим господарським судом зазначено, що проект землеустрою щодо зміни меж смт. Таїрове, розроблений у 2006 році ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на виконання умов договору №3455 від 25.10.2006, укладеного з Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області є таким, що розроблений та затверджений у відповідності до вимог діючого на момент складення проекту законодавства України, відтак прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, ОГ «Садівниче товариство «Виноградар» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі №916/1603/16 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення господарського суду міста Києва прийняте за неповного з'ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник в своїй апеляційній скарзі вказав, що Одеська облрада, приймаючи рішення №137-V від 22.12.2006 в частині затвердження цифрових значень просторових координат поворотних точок зовнішніх меж смт. Таїрове, вдовж яких пролягає межа між смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГ «Садівниче товариство «Виноградар», була введена в оману, а тому підлягає скасуванню, а Відділ Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, в свою чергу, зобов'язаний внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру, повернувши просторовим координатам значення, зазначені в каталозі координат зовнішніх меж смт. Таїрове 2003 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Корсакова Г.В., судді: Отрюх Б.В., Власов Ю.Л.) від 20.01.2017 прийнято апеляційну скаргу ОГ «Садівниче товариство «Виноградар» до провадження; розгляд справи призначено на 01.03.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Корсакова Г.В., судді: Отрюх Б.В., Власов Ю.Л.) від 01.03.2017 задоволено клопотання про продовження строку розгляду спору; продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Таїровську селищну раду Овідіопольського району Одеської області; розгляд справи №916/1603/16 відкладено та призначено на 23.03.2017.

Згідно розпорядження Київського апеляційного господарського суду №09-53/1716/17 від 07.04.2017 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу якого, справу №916/1603/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Скрипка І.М.) від 10.04.2017 прийнято апеляційну скаргу ОГ «Садівниче товариство «Виноградар» на рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі №916/1603/16 до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.05.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Скрипка І.М.) від 17.05.2017 розгляд справи відкладено на 06.06.2017.

Відповідач-3 у своєму відзиві, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу такою, що підлягає залишенню без задоволення, зазначив наступне.

Одеська облрада, в межах своїх повноважень прийняла рішення №137-V від 22.12.2006, яким затвердила межі смт. Таїрове. Скаржник помиляється, стверджуючи, що вказаним рішення Одеська облрада затвердила проект землеустрою та цифрові значення просторових координат поворотних точок зовнішніх меж смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГ «Садівниче товариство «Виноградар», враховуючи, що землі останнього були включені в межі смт. Таїрове ще у 2003 році. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведення їх вилучення (викуп) відповідно до Земельного кодексу України. Таким чином, скаржник не надав жодних належних доказів, які б довели, яким чином оскаржуване рішення порушує його права.

У відзиві відповідача-1, звернуто увагу суду на те, що прийняття Одеською облрадою оскаржуваного рішення жодним чином не впливає на права та обов'язки користувачів та власників земельних ділянок, за рахунок яких здійснено таку зміну меж селища міського типу, окрім зміни адміністративної юрисдикції відповідного органу місцевого самоврядування та не позбавляє їх можливості реалізувати в установленому законодавством порядку оформлення своїх речових прав за наявності відповідних правових підстав. На думку відповідача-1, обласною радою було дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо прийняття рішень про зміну меж сіл. Крім цього, зауважив, що в оскаржуваному рішенні обласна рада не затверджувала жодних цифрових значень просторових координат поворотних точок зовнішніх меж смт. Таїрове. Відтак, відповідач-1 просив суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

29.05.2017 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній зазначив, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та вказав на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не оглянуто більшу частину доказів, які знаходяться в матеріалах справи, не надано їм належної оцінки, а тому прийнято несправедливе судове рішення, яке підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 06.06.2016 представник позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача-3 та третьої особи-1 заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача-1, відповідача-2 та третьої особи-2 в судове засідання 06.06.2017 не з'явились. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки апеляційний господарський суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали.

Згідно із п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідача-1, відповідача-2 та третьої особи-2 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, відтак вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності даних представників.

Заслухавши думку представників позивача, відповідача-3 та третьої особи-1, присутніх в судовому засіданні, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Таїровської селищної ради народних депутатів № 14 від 18.02.1993 у колективну власність членам кооперативу «Виноградар» було передано земельні ділянки площею 29,3 га з подальшою передачею їх членам кооперативу у приватну власність.

За твердженням позивача, вздовж земельних ділянок №№1-41, які належать членам садівничого товариства, пролягає земельна ділянка довжиною 777,79 м, шириною від 6,13 м до 5,50 м, яка є невід'ємною частиною земельної ділянки ОГ «Садівниче товариство «Виноградар» і відноситься до земель загального користування об'єднання.

03.09.2002 Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області прийнято рішення № 57 «Про зміну меж селища міського типу Таїрове Овідіопольського району», відповідно до якого, розглянувши матеріали щодо коригування меж смт. Таїрове, вирішено:

1. Внести пропозиції до районної ради, щодо збільшення площі смт. Таїрове до 605,4 га.

2. Включити додатково до меж смт. Таїрове 390,2 га, в тому числі:

- до промислової зони - 183,7 га, з них фактично діючі підприємства, розміщені за межами існуючих меж населеного пункту - 55,4 га,

- до перспективної житлової забудови - 74,4 га,

- зона відпочинку (колективні сади) - 40, 0 га, з них в рекреаційній зоні- 12,7 га,

- землі інституту виноградарства і виробництва ім. В.В. Таїрова, та дослідного господарства "Таїровське" - 66,0 га,

- землі надані у власність громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - 26,1 га.

В подальшому, розглянувши проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж населеного пункту, розробленого Одеським філіалом інституту землеустрою, рішенням Одеської обласної ради від 08.07.2003 № 203-ХХІУ, на підставі ст.ст. 8, 173, 174 Земельного кодексу України, п. 26 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 11 Закону України «Про основи містобудування», відкоригованого генерального плану розвитку смт. Таїрове Овідіопольського району, затвердженого рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району від 19.06.2003 № 184 «Про затвердження коригування генерального плану забудови смт. Таїрове», позитивного комплексного експертного висновку Одеської обласної служби Української державної інвестиційної експертизи від 03.07.2003 № 272, погоджень суміжних Іллічівської міської ради та Сухолиманської сільської ради Овідіопольської районної ради від 15.05.2003 № 123-ХХІУ, вирішено:

1. Затвердити межі смт. Таїрове Овідіопольського району загальною площею - 605, 4 гектара згідно з описом та балансом території, з включенням додатково в межі селища 390, 2 гектара земель Таїровської селищної ради.

2. Таїровській селищній раді Овідіопольського району забезпечити, зокрема, встановлення межі селища в натурі (на місцевості).

22.12.2006, розглянувши проект землеустрою щодо зміни меж населеного пункту, розроблений державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Одеська обласна рада рішенням № 137-V «Про зміни меж селища міського типу Таїрове Таїровської селищної ради Овідіопольського району» на підставі ст.ст. 8, 173, 174 Земельного кодексу України, п. 26 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 11 Закону України «Про основи містобудування», Положень про порядок вирішення питань адміністративного-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 12.03.1981 № 1654-Х, враховуючи рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району від 14.12.2006 № 225-V, Овідіопольської районної ради від 15.12.2006 № 76-V, позитивний висновок державної землевпорядної експертизи проектної документації із землеустрою, вирішила:

1. Затвердити межі смт. Таїрове Овідіопольського району загальною площею 846,9 га згідно з описом (додаток 1) та балансом території (додаток 2), із включенням додатково в межі населеного пункту 241, 5 га земель Таїровської селищної ради.

2. Зобов'язано Таїровську селищну раду Овідіопольського району, зокрема, забезпечити встановлення межі селища міського типу в натурі (на місцевості).

Так, додатком № 1 до рішення обласної ради від 22.12.2006 № 137-V є Опис меж смт. Таїрове Овідіопольського району, в якому наведено детальний опис старих меж смт Таїрове і нових, додатково включених до смт Таїрове земель.

Позивач стверджує, що згідно рішення Одеської облради № 137-V від 22.12.2006 межа смт. Таїрове змінилась лише у тому місці, де за рахунок додатково включених земель до неї були приєднані землі сільськогосподарського призначення, що знаходяться у власності громадян площею 241 га.

Також, позивач зазначає, що додатковим доказом того, що межа смт. Таїрове змінилась лише на кордоні з додатково включеними землями, а межі смт. Таїрове, затверджені рішенням Одеської обласної ради від 08.07.2003 №203-ХХІУ залишились незмінними, є свідчення зазначені у пояснювальної записці до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі адміністративних меж смт. Таїрове, яку виготовило ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2006 році.

Крім того, при виготовленні нового каталогу координат зовнішніх меж смт. Таїрове, Державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», цифрові значення просторових координат поворотних точок зовнішніх меж селища смт. Таїрове 20 гр і 21 гр, закріплені у 2003 році межовими знаками № 20 і № 21, вздовж яких пролягала межа між смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГ «Садівниче товариство «Виноградар», на думку позивача, змінені навмисно і незаконно.

У новому каталозі координат зовнішніх меж смт. Таїрове (замість раніше визначених назв пунктів 20 гр і 21 гр) поворотним точкам присвоєну нову назву - пункт № 125 Т і пункт № 124 Т, а також змінено просторові координати поворотних точок з наступним цифровим значенням:

125 Т: ? Х- 5128274, 56 124 Т: ? Х- 5129050, 46

? У- 3389174, 14 ? У- 3389120, 00

Так, ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 117 Земельного кодексу України унормовано, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Крім того, згідно п.п. 2, 11 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону; погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій», щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 2 роз'яснень Вищого господарського суду України від 26.01.2000 №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів», підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Одночасно в п. 2.14. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин» вказано, що за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Частиною 2 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції або законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, зокрема прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і в порядку, визначених законом.

Згідно п. «ж» ст. 8 Земельного кодексу України, до повноважень обласних рад у галузі земельних відносин на території області належить, зокрема встановлення та зміна меж сіл, селищ.

Крім того, ч. 2 ст. 174 Земельного кодексу України встановлено, що рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською чи Севастопольською міською радами за поданням районних та відповідних сільських, селищних рад.

Крім того, в ст. 11 Закону України «Про основи містобудування» визначено, серед іншого, визначено, що до компетенції обласних і районних рад у сфері містобудування на їх території належить: встановлення та зміна меж населених пунктів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що нормами законодавства, чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення, прямо передбачено повноваження Одеської обласної ради на встановлення та зміну меж населених пунктів, що виключає перевищення останньою своїх повноважень під час прийняття рішення від 22.12.2006 № 137-V «Про зміни меж селища міського типу Таїрове Таїровської селищної ради Овідіопольського району».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Одеської облради прийнято із врахуванням та на підставі рішень Таїровської селищної ради Овідіопольського району від 14.12.2006 № 225-V «Про зміну меж селища міського типу Таїрове Овідіопольського району Одеської області», Овідіопольського районної ради від 15.12.2006 № 76-V «Про погодження проекту землеустрою щодо зміни меж смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області», розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 14.12.2006 № 1665 «Про погодження проекту землеустрою щодо зміни меж смт. Таїрове Овідіопольського району Одеської області».

Одночасно, проект землеустрою щодо зміни меж смт Таїрове, погоджений висновком державної експертизи землевпорядної документації від 04.12.2006 №3375 з урахуванням виправлених зауважень та пропозицій до землевпорядної документації, наведених у п. 10 вказаного висновку; висновком Держуправління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області від 21.12.2006 № 6255/03-06-12; висновком відділу містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 13.11.2006 № 3906; висновком управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської облдержадміністрації від 20.12.2006 № 8700; висновком Овідіопольського районного відділу земельних ресурсів від 07.11.2006 № 749-в; Одеською обласною державною адміністрацією від 22.12.2006 № 01-23-6385, а також Державною санітарно-епідеміологічною службою Одеської області від 20.12.2006 № 3-1/6510.

Відтак, Одеською облрадою, на момент прийняття оскаржуваного рішенням, не порушено норм законодавства, що регулюють відносини в частині зміни меж адміністративно-територіальної одиниці порушень.

Відповідно до ст. 173 Земельного кодексу України межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до цього Кодексу.

З викладеного вбачається, що місцевий господарський суд вірно зауважив, що позивачем належними засобами доказування не доведено, яким чином прийняття обласною радою рішення про зміну меж смт. Таїрове вплинуло на права та обов'язки користувачів та власників земельних ділянок, за рахунок яких здійснено таку зміну меж селища міського типу, окрім як зміни адміністративної юрисдикції відповідного органу місцевого самоврядування, як і не доведено те, яким чином позбавило можливості реалізувати в установленому законодавством порядку оформлення своїх речових прав на земельну ділянку.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що господарським судом міста Києва вірно зазначено, що з оскаржуваного рішення Одеської облради не вбачається затвердження останньою цифрових значень просторових координат поворотних точок зовнішніх меж смт. Таїрове, адже таким рішенням були затверджені лише межі смт. Таїрове Овідіопольського району Одеської області загальною площею 846,9 га із включенням додатково в межі населеного пункту 241,5 га земель.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що вимога в частині визнання недійсним рішення Одеської обласної ради від 22 грудня 2006 року №137-V «Про затвердження Проекту землеустрою щодо зміни меж смт. Таїрове Одеської області» щодо затвердження цифрових значень просторових координат поворотних точок зовнішніх меж селища смт. Таїрове, вздовж яких пролягає межа між смт. Таїрове та земельною ділянкою ОГ «Садівниче товариство «Виноградар», зазначених у каталогу координат зовнішніх меж земельної ділянки смт. Таїрове 2006 року, не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 186 Земельного кодексу України розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку:

а) прогнозні матеріали, техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель і схеми землеустрою після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування;

б) проекти створення нових землеволодінь і землекористувань після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування;

в) проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки;

г) проекти землеустрою сільськогосподарських підприємств, установ і організацій, особистих селянських, фермерських господарств після погодження їх із сільськими, селищними, міськими радами або районними державними адміністраціями розглядаються і затверджуються власниками землі або землекористувачами;

ґ) робочі землевпорядні проекти, пов'язані з упорядкуванням, докорінним поліпшенням та охороною земель, раціональним їх використанням, розглядаються і затверджуються замовниками цих проектів.

Зміни до землевпорядних проектів та інших матеріалів з питань землеустрою вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, які затвердили ці проекти.

Прогнозні матеріали використання і охорони земель, проекти землеустрою, матеріали державного земельного кадастру, проекти з питань використання і охорони земель, реформування земельних відносин, а також техніко-економічні матеріали обґрунтувань використання і охорони земель підлягають державній експертизі, яка здійснюється органом по земельних ресурсах відповідно до закону.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають: загальнодержавні й регіональні (республіканські) програми використання та охорони земель; схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень; проекти землеустрою щодо встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних утворень; проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; проекти землеустрою щодо формування земель комунальної власності територіальних громад і проекти розмежування земель державної та комунальної власності населених пунктів; проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь; проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів; проекти землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань; технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, проект землеустрою щодо зміни меж смт. Таїрове Оводіопольського району Одеської області, пройшов державну експертизу землевпорядної документації (висновок від 04.12.2006 № 3375), був погоджений Овідіопольською районною державною адміністрацією (розпорядження № 1665 від 14.12.2006), Овідіопольською районною радою (рішення № 76-V від 15.12.2006), Управлінням охорони об'єктів культурної спадщини (висновок № 8700 від 20.12.2006), Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області (висновок №6255/03-06-12 від 21.12.2006), Одеською обласною державною адміністрацією (висновок № 01-23-6385 від 22.12.2006), Овідіопольським районним відділом земельних ресурсів (висновок № 749-в від 07.11.2006), Державною санітарно-епідеміологічною службою Одеської області (висновок № 3-1/6510 від 20.12.2006), Відділом містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації (висновок № 3906 від 13.11.2006), Таїровською селищною радою Оводіопольського району Одеської області (висновок № 739 від 17.10.2006).

Відтак, місцевий господарський суд вірно встановив, що проект землеустрою щодо зміни меж смт. Таїрове, розроблений у 2006 році ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на виконання умов договору № 3455 від 25.10.2006, укладеного з Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області є таким, що розроблений та затверджений у відповідності до вимог діючого на момент складання проекту законодавства України.

Колегія суддів відмічає, що судом першої інстанції правильно зауважено, що в постанові Апеляційного суду Одеської області від 04.02.2015 у справі №509/5184/13-ц (провадження №22-ц/785/348/15) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - ОГ «Садівниче товариство «Виноградар», про зобов'язання привести земельну ділянку у придатний для використання стан та її звільнення, за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2995/24 від 10.11.2014 встановлено, що репери №20 і №21 (бетонні стовпи), закопані на місцевості, не є поворотними точками земельної ділянки смт. Таїрове.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія вважає за необхідне зазначити і наступне.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.07.2016 у справі №916/1603/16 припинено провадження, на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Як зазначалось вище, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у даній справі скасовано ухвалу господарського суду Одеської області від 26.07.2016 про припинення провадження та направлено вказану справу до господарського суду Одеської області для подальшого розгляду.

Вказана постанова набрала законної сили та не скасована в установленому законодавством порядку.

У постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 зазначається, що з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

У справі «Христов проти України» ЄСПЛ констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у зв'язку зі скасуванням судової постанови від 23 жовтня 2000 року (ухваленої на користь Христова) за результатами перегляду справи в порядку екстраординарної процедури. У цьому рішенні, згадуючи й про справу «Брумареску проти Румунії», ЄСПЛ справді повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного принципу, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у даній справі не може ставитись під сумнів.

З огляду на викладене, з метою забезпечення прав і законних інтересів сторін спору на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає приписам господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОГ «Садівниче товариство «Виноградар» не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі № 916/1603/16 скасуванню.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об'єднання громадян «Садівниче товариство «Виноградар» на рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі №916/1603/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі №916/1603/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №916/1603/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

І.М. Скрипка