КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа№ 925/440/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від прокуратури: Колодяжна А.В. (на підставі посвідченя)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «Сільвер Фуд»

на рішення господарського суду Черкаської області

від 04.05.2017

у справі №925/440/17 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом приватного підприємства «Сільвер Фуд»

до комунального підприємства «Міський водоканал»

за участю Золотоніської місцевої прокуратури

про визнання рахунку на оплату неправомірно виставленим та скасування його

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Сільвер Фуд» (далі - ПП «Сільвер Фуд») звернулось до господарського суд Черкаської області з позовом до комунального підприємства «Міський водоканал» (далі - КП «Міський водоканал») про визнання виставленого на оплату рахунку КП «Міський водоканал» б/н від 29.08.2016 за скид до мережі міської каналізації промислових стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми - неправомірним, скасувати його та відшкодувати судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рахунок б/н від 29.08.2016 за скид до мережі каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрація яких перевищує допустимі норми, виставлений КП «Міський водоканал» неправомірно.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №925/440/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано об'єктивних, достатніх та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог щодо допущених порушень відповідачем при визначенні розміру плати за скид до мережі каналізації стічних вод із перевищеними концентраціями забруднюючих речовин.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПП «Сільвер Фуд» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №925/440/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги скаржник зазначив, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених в рішенні, обставинам справи. Так, скаржником звернуто увагу суду апеляційної інстанції на те, що оскільки у позивача очисні споруди відсутні, очистка стічних вод перед скиданням в каналізаційні мережі відповідача не проводиться, тому відповідно до ст. 1 Водного кодексу України води позивача, з яких відбиралась проба відповідачем 15.08.2016 є неочищеними стічними водами. Крім того, лабораторія відповідача при дослідженні відібраних проб неочищених стічних вод використовувала невідповідні методики виконання вимірювань без врахування їх галузі застосування, внаслідок чого були отримані невірні результати вмісту забруднюючих речовин в стічних водах та невірно визначений коефіцієнт кратності перевищення ГДК забруднюючих речовин в стоках позивача та сума плати за скид стічних вод з перевищенням ГДК по параметрам хлориди, БСК, ХСК. На думку скаржника, відповідачем було порушено приписи п. 3.11 місцевих Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, п. 3.6. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів та неправомірно виставлено рахунок від 29.08.2016 на суму 71 569, 20 грн. При відборі проб, позивач повинен був забезпечити відбір паралельної проби, так як відсутність паралельної проби позбавляє скаржника можливості здійснити перевірку достовірності висновків хімічного аналізу, проведеного спеціалістами та засобами відповідача, що ставить під сумнів неупередженість проведеної експертизи стічних вод позивача. Всупереч п.7.8 Правил відповідач відбір контрольних проб стічних вод позивача не провів, у зв'язку з чим навмисно позбавив права оскаржувати та спростовувати результати лабораторних відборів від 29.08.2016. Скаржник вважає, що у зв'язку з недотримання правильності проведення розрахунків, використання невідповідних методик виконання вимірювань та відсутністю паралельних проб, перевищені позивачем показники забруднення у неочищених стічних водах є безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 22.05.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ПП «Сільвер Фуд» на рішення господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №925/440/17 до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 13.06.2017.

12.06.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, у зв'язку з тим, що відповідно до свідоцтва про атестацію №11 від 21.03.2014 КП «Міський водоканал» відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань поза сферою поширення метрологічного нагляду. На думку відповідача, твердження скаржника, щодо того, що у ПП «Сільвер Фуд» відсутні очисні споруди та очистка стічних вод перед скиданням в каналізаційні мережі відповідача не проводилась не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах справи копіями документів, які свідчать про наявність очисних споруд у ПП «Сільвер Фуд». Крім того, КП «Міський водоканал при вимірюванні показників складу та властивостей проб стічних вод підприємств застосував МВВ та КНД, що входять до складу Переліку МВВ та відповідають умовам їх застосування. Одночасно відповідач заважив, що він мав право стягнути плату за весь об'єм стічних вод, встановлених разовим аналізом, скинутих скаржником протягом трьох місяців, однак, при розрахунку плати за скид забруднень, встановлених разовим аналізом, взяв об'єм стічних вод, скинутих скаржником, за мінімально можливий період - лише за 1 місяць, а саме за обсяг скинутих стічних вод у серпні 2016 в розмірі 876 мі. Щодо посилання скаржника на те, що КП «Міський водоканал» не мав права виставляти рахунок за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій по разовому аналізу від 29.08.2016, так як плата вже пред'явлена до рахунку від 03.08.2016, відповідач зазначив, що 03.08.2016 було виставлено рахунок по відібраному разовому аналізу 22.07.2016 та нарахована плата згідно протоколу №5 за обсяг скинутих стічних вод у липні 2016 в розмірі 1394 мі. Додатково відповідач звертав увагу суду на те, що при відборі разової проби стічних вод працівниками КП «Міський водоканал» була присутня уповноважена особа скаржника, яка мала право заявити про необхідність відбору паралельної проби стічних вод, однак це зроблено не було. Стосовно доводів скаржника про те, що КП «Міський водоканал» надаються послуги з водопостачання неналежної якості і це впливає на якість скинутих стічних вод, відповідач зазначив, що питна вода, яка подається в мережу водопостачання відповідає вимогам Державних санітарних норм та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною». Крім того, відповідач додав, що ПП «Сільвер Фуд» використовує у своїй діяльності воду з власної свердловини, яка значно перевищує по об'ємам споживання кількість води, яку надає КП «Міський водоканал».

12.06.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив прокуратури. У своєму відзиві прокурор, вважаючи законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справ, за аналогічних обставин, наведених у відзиві відповідача на апеляційну скаргу, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

12.06.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника підприємства - юрисконсульта через його перебування у щорічній відпустці.

В судове засідання апеляційної інстанції 13.06.2017 представники сторін не з'явились, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія прийшла до висновку, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки вважала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.

Представник прокуратури в судовому засіданні апеляційної інстанції 13.06.2017 заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 15.08.2012 №382 закріплено за відповідачем повноваження по наданню житлово-комунальних послуг з водовідведення в м. Золотоноша з 31.08.2012.

11.02.2013 Черкаською обласною державною адміністрацією видано КП «Міський водоканал» ліцензію серії АВ №582565 на централізоване водовідведення.

18.09.2015 між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір №101 про надання послуг постачання холодної води і водовідведення юридичним особам (далі - Договір), за умовами п. 1 якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Якісні показники приймання стічних вод затверджені «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша», що затверджені рішенням Виконавчого комітету Золотоніської міської ради №346 від 17.06.2010, а саме гранично допустима концентрація забруднюючих речовин в стічних водах підприємств повинна бути не більше: БСК5 - 260,0 мг/л; ХСК -450,0 мг/л; завислі речовини - 275 мг/л; хлориди - 300,0 мг/л; сульфати - 70,0 мг/л; азот амонійний - 16,0 мг/л; нітрити - 0,7 мг/л; нітрати - 10,0 мг/л; нафта та нафтопродукти -0,6 мг/л; СПАР - 4,0 мг/л;фосфати - 10,0 мг/л; мінералізація - 960,0 мг/л; рН - 6,5-8,5 мг/л. Речовини, що не передбачені вище, до скиду в систему каналізації заборонені.

Згідно підпунктів 3, 4 пункту 14 Договору позивач, серед іншого, зобов'язаний: забезпечити доступ до відповідної інженерної мережі, арматури, засобів обліку води представників виконавця за наявності в них відповідного посвідчення для: ліквідації аварії - цілодобово; встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду, зняття контрольних показань засобів обліку води - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

В п. 28 Договору сторони погодили, що останній укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

15.08.2016 з метою перевірки якості стічної води КП «Міський водоканал» в каналізаційному колодязі на території позивача було відібрано проби стічних вод, про що складено акт №67 про відбір проб для лабораторного дослідження стічних вод (далі - Акт).

В подальшому відповідачем було складено протокол вимірювань показників та властивостей проб стічних вод №36 від 22.08.2016 відповідно до Акту від 15.08.2016 №67.

Так як було виявлено перевищення ГДК (гранично допустимої концентрації) в стічних водах ПП «Сільвер Фуд» по БСК5, ХСК, азоту амонійного, хлоридам, сухому залишку, відповідачем було складено протокол №8 від 29.08.2016 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, згідно з яким позивачу було нарахована плата за скид понаднормативних забруднень у розмірі 71569, 20 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунки б/н від 29.08.2016 на суму 71569, 20 грн. за серпень 2016 року, як плату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми.

На думку позивача, відповідач виставив рахунок б/н від 29.08.2016 неправомірно, у зв'язку з чим просив суд визнати даний рахунок неправомірними та скасувати його.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 70 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та лімітів скидання забруднюючих речовин. Скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно ст. 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи. Екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів. Нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України. У разі необхідності для курортних, лікувально-оздоровчих, рекреаційних та інших окремих районів можуть встановлюватися більш суворі нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002 було затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (далі - державні Правила), які поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Так, в п.п.1.5, 1.6, 1.8, 2.3, 2.4 державних Правил передбачено, що Водоканали на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації (надалі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію. Місцеві Правила приймання згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України. Місцеві Правила приймання є обов'язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради. Водоканали приймають стічні води підприємств до комунальної або відомчої каналізації за умови, якщо каналізаційна мережа та очисні споруди каналізації мають резерв пропускної спроможності, показники якості стічних вод Підприємства задовольняють вимоги місцевих Правил приймання та укладеного з Водоканалом договору на приймання стічних вод (Договір на послуги водовідведення). Підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги місцевих Правил та договору на послуги водовідведення, дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства, оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників. Підприємства мають право перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконані Водоканалом, та оскаржувати їх; звертатись до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод підприємства.

Крім того, наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002 було затверджено Інструкцію про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція).

Так, згідно з п.п.2.3, 3.2, 4.1, 4.2 вказаної Інструкції нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (НП) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин. При перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються в систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Н п), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (V пз) та коефіцієнтом кратності (К к), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми. Плата за скид стічних вод Підприємств у системи каналізації населених пунктів вноситься Підприємствами згідно з розрахунками Водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки Водоканалів у порядку та в терміни, передбачені договором. У разі прострочення платежів з Підприємств стягується пеня згідно з умовами договору. Плата за скид понаднормативних забруднень розподіляється таким чином: 20% перераховуються Водоканалом до місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, що утворені в складі сільських, селищних, міських бюджетів; 80% залишаються у розпорядженні Водоканалу і використовуються на відшкодування збитків Водоканалу, викликаних цими скидами, на ремонт і поліпшення експлуатації каналізаційної мережі та очисних споруд, а також на розвиток каналізаційного господарства населеного пункту.

17.06.2010 рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради №346 було затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м.Золотоноша, згідно п.п.1.2, 1.6, 2.1, 2.4 яких їх дія поширюється на всі підприємства, які скидають стічні води в систему каналізації м.Золотоноша. Правила є обов'язковими для всіх підприємств. Водоканал має право виставляти рахунки за скид понаднормативних забруднень. Підприємства зобов'язані оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Як зазначалося вище, відповідачем у серпні 2016 року було здійснено відбір проб на підприємстві позивача для лабораторного дослідження стічних вод, за результатами аналізу яких виявлено перевищення забруднюючих речовин, у зв'язку з чим відповідач здійснив нарахування позивачу плати за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, та виставив до сплати б/н від 29.08.2016 на суму 71569, 20 грн. При цьому, у розрахунках відповідач використав відомості позивача про обсяг скинутих ним стічних вод у серпні 2016 року згідно з довідками позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відбір проб та визначення концентрації забруднюючих речовин проводилися лабораторією відповідача у серпні 2016 року.

Діапазон вимірювань по різних забруднюючих речовинах наведений у додатку до свідоцтва про атестацію №11 лабораторії відповідача.

Водночас, згідно положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності з 01.01.2016, не передбачено проведення атестацій вимірювальних лабораторій.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість доводів позивача відносно того, що лабораторія відповідача діяла поза межами галузей своєї атестації та визначених їй діапазонів вимірювань, а також з приводу того, що не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відповідач порушував МВВ та КНД (Методики виконання вимірювань масової концентрації забруднюючих речовин, оскільки в матеріалах справи наявний перелік методик, які використовував відповідач, в яких вказано цифрові значення діапазону вимірювань, що відповідають числовим значенням результатів вимірювань показників забруднюючих речовин, внесеним відповідачем до таблиць вимірювань по протоколу №36 від 22.08.2016.

Крім того, місцевий господарський суд також вірно зазначив, що разове визначення однієї забруднюючої речовини (хлориди) у більшому діапазоні, ніж встановлено методикою, не доводить порушення з боку відповідача, оскільки позивач також не довів належними і допустимими доказами, що саме така концентрація забруднюючої речовини фактично не мала місця.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на те, що у протоколі №8 відповідачем визначався коефіцієнт кратності перевищень гранично допустимих норм забруднень (фактичний розмір забруднення по кожній речовині мінус допустимий, які сумуються). Цей коефіцієнт, який фактично перевищував 10 (23,65), відповідачем у розрахунках брався як 10, а тому, на думку суду, права позивача не є порушеними в даному випадку, навіть якщо фактична концентрація однієї забруднюючої речовини виходила за межі встановленого Методиками діапазону вимірювання.

Крім того, колегією суддів не приймаються до уваги доводи позивача щодо того, що він не мав можливості здійснити перевірку достовірності висновків хімічного аналізу, проведеного спеціалістами та засобами відповідача, що ставить під сумнів неупередженість проведеної експертизи стічних вод позивача, оскільки жодних доказів на підтвердження існування об'єктивних причин, які б зумовлювали неможливість замовлення позивачем власного лабораторного дослідження відібраних відповідачем проб для спростування висновків відповідача щодо визначення ним концентрації забруднюючих речовин у стічних водах позивача ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем п. 3.11 Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша, який передбачає, що період, за який стягується плата за скид підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, встановлених разовим аналізом, становить не більше трьох календарних місяців (місяця, в якому відбиралася проба та двох попередніх місяців), підвищена плата стягується за весь об'єм стічних вод, скинутих підприємством у цей період, колегія суддів зазначає наступне.

Дані Правила не передбачають заборони для відповідача проводити щомісячні відбирання проб води для визначення її забруднення.

Так, як зазначено в протоколі №8, у формулі розрахунку враховано лише один місяць (серпень), що вбачається із одноразового використання у формулі обсягу скинутих позивачем стічних вод за ці місяці (876 куб.м.), які позивач сам повідомив відповідачу.

Відтак, місцевим господарським судом вірно встановлено, що порушення відповідачем п. 3.11. вказаних Правил не мало місця.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ПП «Сільвер Фуд» до КП «Міський водоканал» про визнання виставленого на оплату рахунку КП «Міський водоканал» б/н від 29.08.2016 за скид до мережі міської каналізації промислових стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми - неправомірним, скасувати його, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, а посилання позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердженні в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства «Сільвер Фуд» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №925/440/17 - без змін.

2. Матеріали справи №925/440/17 повернути до господарського суду Черкаської області.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко