ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р.Справа № 915/111/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

Суддів: Діброви Г.І., Лисенко В.А.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1615, дата видачі : 20.03.17;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 583, дата видачі : 30.12.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 05 квітня 2017 року

у справі №915/111/17

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про стягнення 163 896,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон заборгованості у сумі 30073,04 грн., з яких: 14572,15 грн. основного боргу, 1273,19 грн. 3% річних та 14227,70 грн. збитків від інфляції.

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог (06.03.2017) позивач просив стягнути заборгованість у сумі 163896,53 грн., з яких: 100330,32 грн. основного боргу за послуги отримані у січні 2014 року та у січні 2015 року, 6496,22 грн. - 3% річних (за період з 21.03.2014 по 14.02.2017 та з 21.02.2015 по 03.03.2017), а також 57069,99 грн. збитків від інфляції (за період з березня 2014 року по січень 2017 року) (т.2 а.с.34-44).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Постановою КМУ №405 від 03.06.2013 визначено, що „Забезпечення проведення криголамних робіт є спеціалізованими послугами, що надаються у морських портах та які підлягають державному регулюванню. Наказом Міністерства інфраструктури України №1059 від 26.12.2013, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 за №72/24849 та набув чинності з дня його офіційного опублікування в газеті „Урядовий кур'єр 25.01.2014, затверджені „Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.

Нарахування плати за послуги здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту, що визначено у абзаці 2 пункту 1.4, абзаці 2 пункту 2.1 Тарифів.

Нарахування плати за послуги здійснюється за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту, що визначено у абзаці другому пункту 2.1 Тарифів. Податок на додану вартість нараховується та сплачується відповідно до вимог Податкового кодексу України, що визначено у пункті 1.7 Тарифів.

Таким чином, протягом періоду оголошеної льодової компанії ДП „АМПУ в особі Миколаївської філії ДП „АМПУ (адміністрація Миколаївського морського порту) забезпечило безпечні умови для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден ТОВ СП „Нібулон в межах акваторії морського порту Миколаїв. Плата за послуги за кожний вхід суден ТОВ СП „Нібулон в межі акваторії морського порту та за кожний вихід суден ТОВ СП „Нібулон за межі акваторії морського порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії 2014-2015 років склала 100330,32 грн. з ПДВ. Відповідні рахунки були виставлені відповідачу, але не оплачені, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05 квітня 2017 року у справі №915/111/17 (суддя Мавродієва М.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними засобами доказування факт замовлення відповідачем послуг із забезпечення проведення криголамних робіт, факт надання позивачем вказаних послуг відповідачу, а звідси і порушення відповідачем обовязку згідно Договору №7-С щодо сплати послуг з забезпечення проведення криголамних робіт та нарахування штрафних санкцій на вказані послуги.

Зазначені обставини стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі чого просив оскаржуване рішення скасувати частково та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що судом не досліджено акти наданих послуг, які підписувались відповідачем із зауваженнями, однак зауваження стосувались лише розрахунку плат за послугу а не стосовно самого факту надання таких послуг. Судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок стосовно відсутності первинних документів, які підтверджують факт надання послуг.

Крім того, апелянт зазначає, що судна відповідача здійснювались перевантажувальні роботи за схемою борт-борт на зовнішньому рейді морського порту, тобто виконували інші операції крім виключно стоянки та проходження каналом.

Таким чином, звільнення від сплати за послугу в порядку п.2.1 Тарифів, до суден відповідача не застосовується.

Скаржник вважає, що оскільки відповідач повідомляв про наміри своїх суден здійснити захід до зовнішнього рейду для перевалки вантажу під час оголошеної льодової кампанії, позивачем було забезпечено здійснення криголамних робіт в акваторії, що дозволило суднам відповідача здійснити безпечний вхід в акваторію, маневрування, проведення перевантажувальних робіт.

Також апелянт вказує, що слід розрізняти два види послуг із забезпечення проведення криголамних робіт:

1) послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії;

2) послуги із забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном.

На думку апелянта, спір по даній справі виник щодо оплати за перший вид послуги, а вказані судом норми Правил льодового проведення суден стосуються другого виду послуги.

Скаржник наголошує, що просить стягнути борг за забезпечення безпечних умов в акваторії порту, а не караванного проведення суден. Підставою для нарахування послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії порту є документально підтверджений факт вход/вихід судна до акваторії порту, а висновок суду щодо необхідності подачі заявки є хибним.

В судовому засіданні 13.06.2017р. представник апелянта наполягав на задоволенні скарги, та просив її задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 04.10.2010 між ДП Миколаївський морський торговий порт правонаступником якого є ДП Адміністрація морських портів України та ТОВ СП Нібулон було укладено Договір №7-С (надалі Договір №7-С), відповідно до умов якого порт (позивач) надає послуги згідно письмових заявок агента по обслуговуванню суден, а агент (відповідач) приймає ці послуги та оплачує їх вартість згідно доручень від імені та за рахунок судновласника, на умовах цього Договору (п.1 Договору №7-С) (т.1 а.с.13-16).

Відповідно до змісту пунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 цього договору порт зобовязався: надавати агенту рахунки для сплати зборів і платежів за користування наданими послугами, які розраховані на підставі встановлених цін і державних тарифів та вимог цього договору. Рахунки направляються поштою або вручаються агенту під розписку. В необхідних випадках рахунки попередньо можуть направлятися факсом. Надавати по можливості і за заявками агента інші послуги з оформленням рахунків відповідно до діючих тарифів. Надавати агенту для підписання, на наступний день після надання послуг, приймально-здавальний акт.

Згідно пунктів 2.2.3, 3.1, 3.2 договору агент зобовязався: отримувати від порту рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту; одержувати попередні рахунки на передоплату за портові збори згідно Постанови КМУ від 12.10.2000 року № 1544 (із змінами та доповненнями) на другу добу після надання заявки на заходження судна в порт. Оплату попередніх рахунків (портових зборів) агент виконує не пізніше ніж за добу до виходу судна з порту. Оплата причального збору здійснюється агентом на розрахунковий рахунок ВСП Дніпро-Бузький ДП ММТП. Агент здійснює остаточні розрахунки за послуги в термін пяти банківських днів після відходу судна з порту на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів.

За умовами розділу 4 договору після надання послуг, протягом доби, порт повинен надати агенту на підписання приймально-здавальний акт в двох примірниках, по одному для кожної сторони. Агент протягом доби з дня одержання приймально-здавального акту зобовязаний підписати і повернути його порту.

Цей договір набирає сили з моменту підписання і діє по 31.12.2010 року і вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про розірвання на протязі одного місяця до закінчення дії цього договору (п. 8.1 договору).

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту №2-А/2014 від 26.01.2014 року оголошено з 26.01.2014 року початок льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту.

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту №4-А/2014 від 24.02.2014 року оголошено про закінчення льодової кампанії з 25.02.2014 року. (а.с.40, 41)

Як вбачається з матеріалів справи, в періоди з 31.01.2014 по 23.02.2014 та з 02.01.2015 по 22.01.2015 ТОВ СП Нібулон здійснювало перевезення пшениці на зовнішній рейд Миколаївського морського порту буксирами Лідіївський, Баштанський, Нібулон-1, Нібулон-2, Нібулон-3, Нібулон-4, Нібулон-5, Нібулон-6, КС Святий Миколай, КПЛ-108, БН-1 та баржами: НБЛ-001, НБЛ-002, НБЛ-003, НБЛ-004, НБЛ-005, НБЛ-006, НБЛ-007, НБЛ-008, НБЛ-009, НБЛ-010, НБЛ-011, НБЛ-012, НБЛ-013, НБЛ-014, НБЛ-015, НБЛ-016, НБЛ-018, НБЛ-019, НБЛ-020, НБЛ-021, НБЛ-022, НБЛ-023, НБЛ-024, що підтверджується наданими позивачем коносаментами, довідками про оформлення приходу та виходу суден.

Між сторонами складено Акти наданих послуг (виконаних робіт) (т. 4 а.с.3-26), в яких визначено перелік наданих послуг та їх вартість, підписані з боку відповідача із зауваженнями в частині послуг з забезпечення проведення криголамних робіт.

У звязку з виконанням зазначених операцій, ДП Адміністрація морських портів України виставлено, а ТОВ СП Нібулон отримано рахунки на оплату послуг, які оплачуються портовими зборами, зокрема, адміністративним, корабельним, санітарним, канальним, а також на оплату послуг із забезпечення проведення криголамних робіт.

Зазначені послуги відповідачем не сплачені.

Щодо решти послуг з канального, корабельного, санітарного та адміністративного зборів позивач не має претензій до відповідача щодо їх оплати.

У звязку з викладеним, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 100330,32 грн. основного боргу за послуги з забезпечення проведення криголамних робіт, а також 6496,22 грн. 3% річних та 57069,99 грн. збитків від інфляції у звязку з несплатою відповідачем основного боргу.

Відповідно до п. 5.1. Правил льодового проведення суден, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 12.03.2011 № 14, у морських портах, які замерзають, з метою забезпечення їх навігаційної доступності і безпеки мореплавства в умовах льодоутворення в морських портах і на підходах до них виконується криголамне проведення суден.

Пунктами 5.3, 5.4, 5.5, 5.7 Правил встановлено, що під час льодової кампанії проведення суден здійснюється лише за допомогою криголамів, за винятком суден, які мають льодовий клас, який дає можливість безпечного проходу суден в існуючих льодових умовах в районі плавання.

У період криголамного проведення підхід суден до причалів або місць постановки на рейді в морському порту, а також відхід суден від причалів або місць постановки суден на рейді в морському порту здійснюються шляхом проведення суден за допомогою криголама від краю криги до місця постановки судна біля причалу або на якір і назад.

У період криголамного проведення капітан морського порту оголошує інформацію про льодову обстановку в морському порту і на підходах до нього, види суден (відповідно до обмежень за режимом льодового плавання), звільнених від криголамного проведення або допущених до нього, та повідомляє місце початку і порядок криголамного проведення суден.

Замовлення на проведення судна через лід капітан судна направляє: у порту - начальникові та капітанові порту, а в морі - додатково капітанові криголама.

З огляду на вищевикладене, судова колегія доходить до висновку, що криголамні роботи це послуга, яка надається за погодженням сторін та не є обовязковою для кожного судна, яке заходить в акваторію порту.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у т.ч. із договорів.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що агент зобовязується одержувати попередні рахунки на передоплату за портові збори згідно Постанови КМУ від 12.10.2000 року №1544 (із змінами та доповненнями) на другу добу після надання заявки на заходження судна в порт.

Постановою КМУ від 12.10.2000 року №1544 «Про портові збори», в редакції станом на момент укладення договору, не передбачено внесення плати за послуги із забезпечення криголамного проведення суден.

Також відсутні докази укладення між сторонами додаткової угоди до договору, яка б визначала умови і порядок оплати льодового проведення чи забезпечення проведення криголамного проведення суден.

За приписами ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення даної операції, а якщо неможливо - безпосередньо після її завершення.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій є правовою підставою для бухгалтерського обліку таких операцій.

При цьому, рахунок за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а він носить лише інформаційний характер, більше того рахунок складений в односторонньому порядку.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у розумінні ст. 34 ГПК України, які б підтверджували те, що саме відповідач замовляв та споживав послугу льодового проведення суден. Відсутні також докази надання заявок відповідачем саме на проведення криголамних робіт.

Вищезазначені акти наданих послуг (виконаних робіт), підписані представником відповідача із зауваженнями в частині послуг з забезпечення проведення криголамних робіт з зазначенням .

Судова колегія звертає увагу на те, що відсутні докази, які свідчили б про фактичне виконання позивачем відповідних криголамних робіт, а саме з зазначенням часу та конкретного місця, порядку проведення таких робіт.

Доводи апелянта про те, що для нарахування плати за забезпечення проведення криголамних робіт достатньо заявок судна про вхід чи вихід з акваторії порту, судова колегія вважає помилковими, оскільки вказані заявки не можна вважати заявками на криголамне проведення суден, тим більше, що вони не містять усіх обов'язкових даних та реквізитів такої заявки та не відповідають вимогам, встановленим Наказом Міністерства інфраструктури України від 12.03.2011 року № 14 "Про затвердження Правил льодового проведення суден".

Відповідачем направлялись заявки про надання якірної стоянки на зовнішньому рейді, про дозавантаження суден на зовнішньому рейді МФ ДП «АМПУ», в яких жодним чином не йшла мова про льодове проведення суден, або забезпечення криголамного проведення судна (т.2 а.с.56-64).

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про морські порти України", у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Вказаним законом не передбачено обов'язковість надання у морському порту послуг із забезпечення проведення криголамних робіт.

Статтею 22 Закону України "Про морські порти України" передбачений вичерпний перелік обов'язкових платежів (портових зборів), які сплачуються з обов'язковому порядку в морському порту, який не містить плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу сторін на умови укладеного між сторонами договору від 04 жовтня 2010 року № 7-С, в якому сторони погодили, що Порт надає послуги згідно письмових заявок агенту по обслуговуванню суден, отже належним доказом замовлення послуг з криголамного проведення суден має бути відповідна заявка.

Відсутність вказаних доказів виключає можливість стягнення плати за надання відповідних послуг, у звязку з недоведеністю їх надання.

Посилання апелянта на положення Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затверджених наказом Мінінфраструктури України від 26.12.2013 року №1059, не можуть вважатись достатньою правовою підставою для стягнення коштів, оскільки зазначені Тарифи лише встановлюють розмір тарифів та порядок їх справляння, однак підстави виникнення зобовязань зі сплати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт Тарифами не врегульовані.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 915/2076/15, від 22 грудня 2015 року у справі № 915/862/15.

Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку про те, що судом першої інстанції правомірно було відхилено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості послуг із забезпечення проведення криголамних робіт, та відповідно відмовлено у стягненні з відповідача 6496,22 грн. - 3% річних та 57069,99 грн. збитків від інфляції, оскільки вказані вимоги є похідними від основної позовної вимоги.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 05 квітня 2017 року у справі №915/111/17залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.105 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений та підписаний 15.06.2017 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва