ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2017 Справа № 905/1123/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Донецька область, м. Костянтинівка

про: стягнення заборгованості у розмірі 84375,14 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Трухно М.М. за довіреністю від 26.05.2017р.;

від відповідача: не з`явився.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ, звернувся з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Донецька область, м. Костянтинівка про стягнення заборгованості у розмірі 84375,14 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 20293,61 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 27266,93 грн., заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 100,41 грн., заборгованість зі сплати пені у розмірі 36714,19 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань з повернення кредитних коштів за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010623 від 13.06.2012р., додатку №1, сплати відсотків за користування ними, у зв'язку з чим нараховує до стягнення штрафні санкції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав супровідний лист №02.3-2065 від 16.06.2017р., в якому просить долучити до матеріалів справи до додаткові документи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою про відкладення розгляду справи від 07.06.2017р. не надав.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

13.06.2012р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір кредитної лінії №НКЛ-2010623 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, Банк надає Позичальнику кредитні кошти в межах не відновлювальної кредитної лінії, окремими частинами (надалі - Транш), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується своєчасно повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування, а також виконати інші зобов`язання за Договором (п.1.1. Кредитного Договору).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 100000,00 грн., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого Графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною, зі сплатою плати за користування грошовими коштами у розмірі 24,99% процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 12.06.2014р., на умовах визначених Договором.

Видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами - Транш, а у сукупності Транші (п.1.1.3 Кредитного Договору).

За змістом п.2.1. Кредитного договору, видача кредиту, проводиться з позичкового рахунку, відкритого у Кредитора, на поточний рахунок Позичальника в гривні НОМЕР_2, відкритий в АТ «Дельта Банк», МФО 380236 після оформлення застави згідно п.1.4. Кредитного договору, згідно письмових заяв Позичальника, відповідно до положень Кредитного договору.

Згідно з Додатком №1 до Договору кредитної лінії №НКЛ-2010623 від 13.06.2012р., клієнту встановлено кредитний ліміт в наступних розмірах: 13.06.2012р. - 100000,00 грн.

Встановлення кредитних лімітів відповідачем не спростовується, тому суд виходить з того, що сторони домовилися про встановлення зазначених лімітів і договір в цієї частині є укладеним.

У випадку невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.5.11., п.5.12. Кредитного договору, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 30% річних починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. Підвищена плата за користування грошовими коштами в розмірі 30% річних діє до дня (включно) виконання умов п.5.11., п.5.12. Кредитного договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по Кредитному договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до Кредитного договору (п.1.1.1. Кредитного договору).

Пунктом 1.1.2. Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення кінцевого терміну повернення Кредиту, який визначено в першому абзаці цього пункту Кредитного договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим Договором збільшується на 20 (двадцять) одиниць та починає застосовуватись до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за Кредитом на день фактичного погашення заборгованості за цим Договором. При цьому Сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до Кредитного договору.

За змістом п.1.8. Кредитного договору, Позичальник сплачує одноразово комісію за надання кредиту у розмірі 1,99% від суми загального ліміту заборгованості, зазначеного у п.1.1. Кредитного договору, в день укладання Договору.

Надавши правову кваліфікацію відносинам, що склались між сторонами, суд робить висновок, що вони пов'язані з овердрафтовим кредитуванням рахунку відповідача та підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст.ст. 345 - 346 ГК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст. ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Як зазначає позивач, станом на 10.04.2017р. у клієнта наявна заборгованість за кредитом у розмірі 20293,61 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 27266,93 грн., заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 100,41 грн.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 20293,61 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 27266,93 грн., заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 100,41 грн. є доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов'язань у відносинах суб'єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Вимоги про стягнення пені в розмірі в розмірі 36714,19 грн. нарахованої за період з 04.05.2016р. по 09.04.2017р. позивач обґрунтовує з посиланням на п.9.1. Кредитного договору, яким передбачено, що за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 3,00% проценти від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1., 1.3., 2.3., 2.5., 3.3., 3.8. Кредитного договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

За умовами п.9.2. Кредитного договору, за ненадання Позичальником Кредитору у встановлені цим Договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим Договором (в тому числі документів за вимогою Кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов'язкового надання документів), а також за неповідомлення Позичальником Кредитора про факти, зазначені в п.5.1., п.5.2. Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 3,00% проценти від загальної суми отриманих кредитних коштів.

Відповідно до п.9.3. Кредитного договору, у разі невиконання зобов'язань щодо укладання договорів, передбачених п.1.4. Кредитного договору, Позичальник сплачує кредитору штраф із розрахунку 3,00% проценти від суми Кредиту.

Указом Президента України від 14.04.2014р. №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч.5. ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014р. №405/2014, у період з 14.04.2014р. до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження №1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014р. №1053-р». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на дату винесення рішення дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р., однак вона не скасована і не визнана незаконною.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014р.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Розпорядженням КМУ України від 07.11.2014р. №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Костянтинівка.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14.04.2014р. мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Розпорядження КМУ України від 07.11.2014р. №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої в період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 36714,19 грн. за період з 04.05.2016р. по 09.04.2017р. відмовити повністю.

До матеріалів справи позивачем надані копії документів, які свідчать про перебування його в стані ліквідації. Відповідно до постанови Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 611, 612, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.1, 4, 21-22, 28, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Донецька область, м. Костянтинівка про стягнення заборгованості у розмірі 84375,14 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 20293,61 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 27266,93 грн., заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 100,41 грн., заборгованість зі сплати пені у розмірі 36714,19 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; ) прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 20293,61 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 27266,93 грн., заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 100,41 грн., судовій збір у розмірі 1600,00 грн.

В вимогах в частині стягнення пені у розмірі 36714,19 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99