РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017Справа №910/4847/17

За позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення 122 400, 00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_3 - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.
СУТЬ С ПОРУ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення неустойки в розмірі 122 400, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх обов'язків згідно умов договору комерційного посередництва № 1 від 01.09.2016 р., на підставі чого позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 26.05.2017 р.

Судове засідання 26.05.2017 р. не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 р. розгляд справи призначено на 09.06.2017 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Представник позивача у судовому засіданні 26.05.2017 р. наполягав на позові, надав усні пояснення по справі.

Відповідач у судове 26.05.2017 р. не з'явився, уповноважених представників не направив, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду була надіслана судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, а також на адресу відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сторони, відповідач вважаються повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Оскільки представник відповідача не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.06.2017 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2016 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (надалі за договором - Принципал) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (надалі за договором - Агент), було укладено договір комерційного посередництва № 1 (надалі - Договір), згідно предмету якого (згідно п. 1.1. Договору) Агент в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством Україні, за агентську винагороду бере на себе зобов'язання надати Принципалу послуги по сприянню в укладанні договорів оренди для розміщення закладів ресторанного господарства, іменованих надалі - Кав'ярні, створити мережу Кав'ярень, сприяти просуванню та реалізації на ринку товарів та послуг України послуг Принципала по забезпеченню юридичних та фізичних осіб у товарах продовольчого призначення, з метою збільшення обсягів реалізації Принципалом відповідних послуг.

Зокрема відповідно до п. п. 2.1.2. та 2.1.5. Договору Агент зобов'язується здійснювати пошук приміщень або території, які мають економічно вигідне місцезнаходження і відповідають вимогам та інтересам Принципала у просуванні послуг останнього та створити мережу Кав'ярень протягом 2016 - 2017 років.

Згідно п. п. 2.1.13. Договору Агент зобов'язується після спливу шести місяців з дати укладання цього Договору забезпечити надходження прибутку від діяльності кожної з Кав'ярень відкритих на підставі цього Договору у обсязі не меншому 15 000 (п'ятнадцять тисяч гривень) 00 копійок.

У відповідності до п. п. 2.1.14. Договору Агент зобов'язується звітувати перед Принципалом про свою діяльність щодо виконання цього Договору в строк один раз на місяць до 10 числа місяця, що йде за звітнім.

Пунктом 3.1. Договору сторони обмовили, що за належне виконання умов цього Договору, агент отримує від Принципала 5% від суми чистого прибутку від діяльності Кав'ярень відкритих на підставі цього Договору, яка сплачується Принципалом у готівковій формі із періодичністю один раз на добу.

Пунктом 7.1. Договору, сторони домовились, що цей договір набуває чинності з дня підписання сторонами і діє до 31.12.2017 р.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами Договору, він за своєю правовою природою є договором комерційного посередництва, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), а також Глави 31 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

За вимогами 180 ГК України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, порядок розрахунків та строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. 901, 905, 907 ЦК України та ст.ст. 180, 181, 295, 297 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається ГК України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ч. 1. ст. 295 та ч. 1. ст. 297 ГК України, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє. За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 ГК України, ст. ст.11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що протягом всього часу з моменту укладення вказаного Договору відповідач не здійснив жодних дій на його виконання вказаного Договору, також жодного разу не надав звіт щодо його виконання та зазначає, що фактично через бездіяльність та не виконання своїх обов'язків зі сторони відповідача, він втратив час, кошти та не міг реалізувати поставлену мету, що була спрямована на розширення та розвиток своєї діяльності як приватного підприємця та отримання відповідного прибутку.

Доказів виконання відповідачем умов Договору суду не надано.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, яка кореспондуються зі змістом ч. 1. ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 3. ст. 303 ГК України, у разі порушення агентського договору суб'єктом, якого представляє комерційний агент, останній має право на одержання винагороди у розмірах, передбачених агентським договором, а також на відшкодування збитків, понесених ним внаслідок невиконання або неналежного виконання договору другою стороною.

Позивач вказує на те, що відповідач уникає зустрічі із ним, не відповідає на телефонні дзвінки, а отже - фактично відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх обов'язків.

У відповідності до с. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Припинення чинності зобов'язання в цілому або в частині за ініціативою тільки однієї з його сторін, за загальним правилом не допускається. Разом з тим, зазначене правило є диспозитивним, отже договором або законом може бути встановлене інше. Сторони в договорі можуть домовитися про можливість односторонньої відмови від зобов'язання або зміни його умов в разі настання певних обставин.

За змістом положень ст. ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається в ст. 218 ГК України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 230 ГК України, у разі порушення учасником господарських правовідносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Так згідно п.4.4. Договору у випадку односторонньої відмови Агента від виконання цього Договору останній сплачує на користь Принципала неустойку розмір якої становить 800 грн. за добу, починаючи з дня відмови від Договору, і до кінця строку дії цього договору.

З урахуванням односторонньої відмови відповідача від виконання умов Договору позивачем, на підставі вищезазначеного п. 4.4. Договору нараховано відповідачу 122 400, 00 грн. неустойки.

Водночас позивачем не надано суду доказів на підтвердження односторонньої відмови відповідача від виконання умов договору, факт якої є підставою для нарахування відповідачу неустойки передбаченої п. 4.4. Договору.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 122 400, 00 грн. у зв'язку із односторонньою відмовою останнього від виконання умов договору комерційного посередництва № 1 від 01.09.2016 р. є безпідставною та у позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 14.06.2017 р.

Суддя Ю.О.Підченко