КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа№ 910/1594/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Степанець О.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року

про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року у справі №910/1594/16

у справі №910/1594/16 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Каррера Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент"

про стягнення 1 316 469, 74 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.03.2016 року у справі №910/1594/16 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Каррера Україна" 1183519,63 грн. основного боргу, 17752,79 грн. витрат по сплаті судового збору.

20.07.2016 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 147.03.2016 року у справі №910/1594/16 видано відповідний наказ.

03.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеровент" подало до господарського суду міста Києва заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з припиненням зобов'язань боржника шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2016 року у справі №910/1594/16 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року у справі №910/1594/16 відмовлено. Скасовано зупинення стягнення за наказом Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року у справі №910/1594/16 вжите ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2017 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеровент" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року у справі №910/1594/16 та прийняти нове рішення, яким визнати наказ у справі №910/1594/16, виданий господарським судом міста Києва 20.07.2016 року на виконання судового рішення від 17.03.2016 року таким що не підлягає виконанню у зв'язку з припиненням обов'язку боржника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що обов`язок боржника перед стягувачем відсутній повністю у зв`язку з його припиненням. Крім того, апелянт просить суд апеляційної інстанції на період розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зупинити стягнення на підставі наказу №910/1594/16 від 20.07.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" прийнято до провадження колегією суддів у складі: Агрикова О.В. - головуючий суддя, судді: Мальченко А.О.., Чорногуз М.Г. та призначено її розгляд на 31.05.2017 року.

В судовому засіданні 30.05.2017 року представник відповідача надав усні пояснення та відповів на запитання суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Крім того, представниками відповідача в судовому засіданні подано суду заяву про продовження строку вирішення спору у справі №910/1594/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 року з метою забезпечення прав на участь своїх представників у засіданні господарського суду продовжено строк розгляду спору на п`ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 13.06.2017 року.

13.06.2017 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з від`їздом за межі міста представника ТОВ «Аеровент».

В судове засіданні 13.06.2017 року представники сторін не з`явились, були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів відхиляє його виходячи з наступного.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до ч. 2, ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 року з метою забезпечення прав на участь своїх представників у засіданні господарського суду продовжено строк розгляду спору на п`ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 13.06.2017 року.

Відповідачем до свого клопотання про відкладення розгляду справи не надано жодних доказів неможливості прибуття у судове засідання, а лише вказано, що представник виїхав за межі міста, що не є поважною причиною.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.03.2016 року у справі № 910/1594/16 (суддя Сівакова В.В.), яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/1594/16 від 12.07.2016 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Каррера Україна" задоволено повністю та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каррера Україна" 1 183 519, 63 грн. основного боргу, 17 752, 79 грн. витрат по сплаті судового збору. (том 1, а.с. 145-149).

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2016 року у справі № 910/1594/16 господарським судом міста Києва 20.07.2016 року видано відповідний наказ. (том 1, а.с. 214).

Постановою Вищого господарського суду України від 12.10.2016 року рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 910/1594/16 залишено без змін. (том 1, а.с. 229-232).

03.01.2017 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (відповідач) надійшла заява про визнання наказу господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року у справі № 910/1594/16 таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з припиненням зобов'язань боржника шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 № 8 передбачено, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Стаття 115 ГПК України містить імперативний припис про те, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

В силу частини 4 статті 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відтак, наказ визнається таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, у разі: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Місцевий господарський суд, з позицією якого колегія суддів погоджується, залишаючи без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент", вірно зазначив про відсутність підстав, визначених приписами частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, для визнання наказу у даній справі таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.

Мотивуючи заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відповідач посилається на те, що відповідно до повідомлення ПрАТ «Аеробуд» в процесі експлуатації змонтованого обладнання було виявлено, що поставлене обладнання має ряд істотних недоліків, які не дозволяють повноцінно експлуатувати систему опалення. Сума збитків становить 1 317 000, 00 грн.

Відтак, відповідач стверджує, що між ТОВ "Каррера Україна" та ТОВ "Аеровент" існували зустрічні однорідні, зокрема, грошові зобов'язання, а саме: зобов'язання ТОВ "Аеровент" перед ТОВ "Каррера Україна" на суму 1 183 519, 63 грн. та судових витрат на суму 17 752, 00 грн., а також зобов'язання ТОВ "Каррера Україна" перед ТОВ "Аеровент" на суму 1 317 000, 00 грн.

В матеріалах справи наявна копія заяви №342 від 29.11.2016 року про припинення зобов`язання зарахуванням, яку відповідач направив позивачу. (том 2, а.с. 7-8).

В силу положень ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Аналогічні норми містить ст. 203 ГК України.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

При цьому, за змістом вказаних норм, зарахування зобов'язань можливе за наявності всіх умов для зарахування, а саме: зустрічності вимог; однорідності вимог; настання строку виконання вимог, або визначеність такого строку моментом пред'явлення вимоги; подання однією із сторін відповідної заяви.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.03.2016 року у справі № 910/1594/16 на виконання якого видано наказ від 20.07.2016 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Каррера Україна" 1 183 519, 63 грн. основного боргу за договором поставки №120514/001 від 29.05.2014 року та 17 752, 79 грн. витрат по сплаті судового збору.

При цьому, заявник посилається на повідомлення генпідрядника - ПрАТ «Аеробуд» (яке не додано до заяви), відповідно до якого, як стверджує відповідач в процесі експлуатації змонтованого в будинку обладнання, було виявлено, що поставлене обладнання має ряд істотних недоліків, які не дозволяють повноцінно експлуатувати систему опалення. Зокрема, заявник зазначає, що теплова продуктивність конвекторів не відповідає параметрам, заявленим у технічній документації і не забезпечує достатнього обігріву приміщень, що свідчить про недотримання встановлених вимог до обладнання. Отже, на думку відповідача суму завданих збитків становить - 1 317 000, 00 грн.

Втім, відповідно до п. 5.2. Договору, у разі постачання неякісного (некомплектного) товару, постачальник забезпечує заміну неякісного, або до комплектацію товару за власний рахунок на підставі листа-вимоги не пізніше десяти робочих днів після отримання товару при умові надання постачальником покупцю точних технічних креслень кріплення обладнання.

Згідно з п. 5.3. Договору гарантійні зобов`язання на обладнання, що поставляються за цим договором, діють протягом 24 місяців з дня підписання уповноваженими представниками сторін документів, що засвідчують факт передачі-приймання товару.

Також, у пункті 5.5. Договору встановлено, що наявність заявлених покупцем недоліків та причини їх виникнення встановлюються актом обстеження технічного стану товару, який обов`язково укладається між сторонами і є підставою для усунення постачальником недоліків товару у термін, що узгоджується за домовленістю сторін але не менше ніж, визначений п. 5.4. цього договору. Акт обстеження технічного стану складається постачальником за участю представника покупця.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявником не подано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, будь-яких первинних документів) щодо існування станом на момент направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованості ТОВ "Каррера Україна" перед ТОВ "Аеровент" у розмірі 1 317 000, 00 грн.

Тому, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог не відбулось, колегія суддів приходить до висновку про те, що обов'язок ТОВ "Аеровент" перед ТОВ "Каррера Україна" на суму 1 183 519, 63 грн. не припинив своє існування, підстави для визнання наказу від 20.07.2017 року у справі № 910/1594/16 таким, що не підлягає виконанню - відсутні.

Щодо вимоги скаржника про зупинення стягнення на підставі наказу №910/1594/16 від 20.07.2016 року на період розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Отже, з вищенаведеної правової норми вбачається, що такі дії, як зупинення стягнення за наказом, згідно ч. 3 ст. 117 ГПК України є правом суду, а не обов'язком, відтак, колегія суддів не вбачає підстав у даному випадку для зупинення виконання наказу, оскільки заявником в повній мірі не обґрунтовано необхідність вказаного зупинення.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року у справі №910/1594/16.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року у справі №910/1594/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1594/16 повернути до господарського суду міста Києва

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко