ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2017 р. Справа № 903/565/16

за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_2;

- ОСОБА_3

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_4

від відповідача: Мартинюк С.В., ОСОБА_6

від третіх осіб: ОСОБА_7

Сторонам роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді не поступило.

За клопотанням відповідача здійснювався запис розгляду справи за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: 10.08.2016р. учасник СГ ТОВ "Агропродторг" ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів учасників СГ ТОВ "Агропродторг", оформлене протоколом зборів учасників від 21.01.2016 року та скасувати державну реєстрацію нової редакції статуту, затверджену рішенням зборів учасників від 21.01.2016 року.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що 21.01.2016 року затверджено нову редакцію Статуту товариства, відповідно до якої виключено зі складу учасників ОСОБА_8 та включено ОСОБА_3; головою зборів був ОСОБА_9, який на момент проведення зборів та на даний час є директором товариства.

Відповідно до вимог ч.6 ст.62 Закону України «Про господарські товариства» генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства. Вказана норма імперативно встановлює заборону для директора товариства з обмеженою відповідальністю бути головою зборів товариства.

Вважає, що оскільки, всупереч вищезазначеної норми права, головою зборів (згідно протоколу) обрано директора СГ ТзОВ «Агоропродторг» ОСОБА_9, збори учасників проведено з грубим порушенням норм закону, що в свою чергу є підставою для визнання рішення відповідних зборів недійсними.

В додаткових обґрунтуваннях до позовної заяви (вх..№01-54/7590/16 від 23.08.2016р.) вказує, що при проведенні зборів було порушено ч.5 ст.61 Закону України "Про господарські товариства", оскільки учасників про проведення зборів повинні повідомляти не менше, як за 30 днів до скликання зборів, а будь-хто з учасників вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що дане поставлено не пізніше, як за 25 днів до початку зборів; оскільки про проведення зборів 21.01.2016 року позивач не був повідомлений, тому не скористався своїм правом на розгляд питань, які мав би можливість поставити. З врахуванням зазначеного в додатковому обґрунтуванні, вважає незаконним оспорюване рішення та таким, що підлягає визнанню недійсним.

14.09.2016р. позивачем подана заява про відмову від позову в частині вимоги про скасування державної реєстрації Статуту СГ ТзОВ "Агропродторг" в новій редакції.

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.09.2016р. по даній справі №903/565/16, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.11.2016р., відмовлено в позові в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників СГ ТОВ "Агропродторг", оформленого протоколом зборів учасників товариства від 21.01.2016 року №37; припинено провадження у справі в частині скасування державної реєстрації нової редакції Статуту СГ ТзОВ "Агропродторг", затвердженої рішенням зборів учасників товариства від 21.01.2016 року в зв'язку з відмовою позивача в цій частині та стягнути з ОСОБА_1 в користь СГ ТОВ "Агропродторг" 3000 грн. витрат на послуги адвоката.

Згідно постанови Вищого господарського суду України від 03.04.2017р. рішення господарського суду Волинської області від 14.09.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі №903/565/16 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг", оформленого протоколом зборів учасників товариства від 21.01.2016 №37, а справу передано на новий розгляд в цій частині позову до Господарського суду Волинської області. В решті рішення та постанову залишено без змін.

Як зазначено в постанові Вищого господарського суду України предметом даного спору є вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників СГТОВ "Агропродторг" від 21.01.2016 про виключення ОСОБА_8 зі складу учасників Товариства з 21.01.2016р. в зв'язку зі смертю, включення до складу учасників ОСОБА_3 з часткою в статутному фонді 35% та зміну складу засновників (учасників) Товариства.

Також, Вищий господарський суд України зазначив, що обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_1 посилається на невідповідність вимогам законодавства рішення загальних зборів Товариства у зв'язку з порушенням вимог ч.5 ст.61 та ч.6 ст.62 Закону України "Про господарські товариства" щодо порядку їх скликання та проведення (неповідомлення позивача не менш як за 30 днів про скликання зборів на 21.01.2016р., головою зборів був обраний директор Товариства), а також на видачу спадкоємцю ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину лише 10.03.2016, тобто після проведення зборів, та невизначеність майна, яке успадкував спадкоємець та в якій частці.

Водночас, Вищий господарський суд України не звернув увагу на те, що при зверненні до суду про визнання недійсним рішення загальних зборів, як на підставу позивач посилався лише на вимоги ч.6 ст.62 Закону України «Про господарські товариства», відповідно до якої генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства, проте головою зборів (згідно протоколу) обрано директора СГ ТзОВ «Агоропродторг» ОСОБА_9, збори учасників проведено з грубим порушенням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до суду із заявою про зміну підстав позову.

Згідно ухвали господарського суду від 23.08.2016р. при першому розгляді справи в судовому засіданні було заслухано пояснення сторін та досліджено подані ними матеріали, тобто судом було розпочато розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Такої заяви, в порядку ст.22 ГПК України, позивачем не подано суду ні при першому, ні при новому розгляді справи.

У пункті 3.12 постанови «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

В судових засіданнях 22.05.2017р. та 13.06.2017р. за участю представників сторін суд перейшов до розгляду позовних вимог, з'ясування порядку обставин справи, здійснення їх правової оцінки, тобто суд вже розпочав розгляд справи по суті.

А тому суд розглядає позовну заяву з підстав, заявлених позивачем при першому зверненні до суду.

В поясненнях (вх..№01-54/5321/17 від 06.06.2017р.) позивач вказує, що під час голосування на загальних зборах учасників слід враховувати голоси інших учасників товариства, які без голосів, що припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, становлять у сукупності 100 % голосів, а оскільки частка позивача становила 35%, то без частки померлої його вплив на управління товариством становив 53,84 %.

Згідно спірного протоколу підставою для виключення з числа учасників ОСОБА_8 є смерть останньої, а підстав для включення ОСОБА_3 не було (заяви на вступ та інших підстав для включення - а саме завіреної належним чином копиї свідоцтва про право власності на спадщину на корпоративні права в СГ ТзОВ «Агропродторг»), а отже він був безпідставно, незаконно включений в склад учасників СГ ТзОВ «Агропродторг», що порушує права позивача як учасника на переважне право претендувати на придбання частки (чи її частини) (ч.3 ст.53 ЗУ «Про господарські товариства»), яка залишилася після вибуття ОСОБА_8

З витягу №43204309 про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.03.2016 р. не вбачається успадкування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прав на частку у статутному капіталі СГ ТОВ «Агропродторг» в розмірі 35%, оскільки в цих свідоцтвах йдеться про входження до складу спадщини частки в спільній власності на нерухоме майно (квартиру) та на грошові заощадження у банківській установі, що належали спадкодавцю, але не корпоративних прав останнього.

Лише на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, до якої входить також частка у статутному капіталі товариства, ОСОБА_3 міг отримати у спадок цю частку та увійти до складу учасників СГ ТОВ «Агропродторг». Станом на 21.01.2016 р. ОСОБА_3 не мав свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витребуваними документами судом зі спадкової справи. Згідно цього витягу та копій документів, він отримав свідоцтво про право на спадщину лише 10.03.2016 р., в якому не вказано що ОСОБА_3 успадкував корпоративні права в СГ ТзОВ «Агропродторг»,

ОСОБА_3 не отримував прав на спадщину на корпоративні права в СГ ТОВ «Агропродторг», а отже не мав законних підстав увійти до складу учасників СГ ТОВ «Агропродторг».

Представники відповідача в судовому засіданні та у письмових поясненнях (вх..№01-54/4807/17 від 22.05.2017р.) проти позову заперечують, при цьому зазначають, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Вказують, що частка учасника ОСОБА_10, за наслідками проведених зборів учасників від 21.01.16, залишалась незмінною, останній мав такий самий вплив на господарську діяльність СГ ТОВ «Агропродторг», що мав і до цих зборів, міг вийти зі складу учасників чи відчужити власну частку в повному об'ємі. Тобто, це підтверджує відсутність порушення зі сторони СГ ТОВ «Агропродторг» та інших учасників будь-яких прав ОСОБА_1, що є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Одержавши право на спадщину, до якої входить частка в статутному капіталі товариства, спадкоємець набуває як переважного права вступу до товариства (ст. 55 Закону України "Про господарські товариства"), так і права відмовитися від вступу до нього.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України), яким згідно із ч.2 ст. 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

В той же час, приймаючи рішення від 21.01.16, оформлене протоколом зборів учасників товариства № 37, загальні збори учасників СГ ТОВ «Агропродторг», в тому числі і ОСОБА_1 не ставили під сумнів, що ОСОБА_3 успадкував частку в статутному (складеному) капіталі СГ ТзОВ «Агропродторг» після смерті дружини ОСОБА_8 та правомірно скористався переважним правом на вступ до товариства.

Відсутність будь-яких спорів між спадкоємцями ОСОБА_8 підтверджує правомірність рішення зборів учасників від 21.01.16, оформленого протоколом товариства № 37 щодо реалізації спадкового права ОСОБА_3 шляхом вступу до СГ ТОВ «Агропродторг».

Дане рішення зборів учасників від 21.01.16 (підписане та погоджене особисто позивачем) жодним чином не зачіпає прав чи інтересів ОСОБА_1, адже у позові останнього відсутня будь-яка правова (матеріальна) норма, яка б давала йому підстави для їх захисту у суді.

В судових засіданнях представник третьої особи ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_2 надали пояснення та просять відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.п.1.3, 4.3 до статуту СГ ТОВ "Агропродторг", затвердженого зборами засновників, протокол №13 від 17.10.2008 року, зареєстрованого 22.12.2008 року, засновниками (учасниками) товариства були: ОСОБА_9 з часткою у статутному фонді - 12%, ОСОБА_11 - 18%, ОСОБА_1 - 35%, ОСОБА_8 - 35%.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.09.2014 року.

18.12.2015 року на адресу СГ ТОВ "Агропродторг" надійшла заява ОСОБА_3, адресована зборам учасників товариства, з проханням включити його, як спадкоємця першої черги - чоловіка ОСОБА_8 в силу ст.55 Закону України "Про господарські товариства" до складу учасників товариства з долею у статутному фонді у розмірі 35% у зв'язку з її смертю. До заяви додано свідоцтво про смерть ОСОБА_8, свідоцтво про укладення шлюбу та копія паспорта ОСОБА_3

Згідно ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "б", "г-ж", "и-й" статті 41 цього Закону, належить, зокрема виключення учасника з товариства.

З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно п.5.2 Статуту в редакції від 22.12.2008 року до виключної компетенції зборів учасників належить, зокрема, виключення учасника з товариства (підпункт "л"), а рішення з цього питання має прийматись одностайно.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

В силу ч. 5 ст. 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

В статуті СГ ТОВ "Агропродторг" в редакції від 22.12.2008 року вказане питання було не врегульоване, а тому учасники мали діяти у відповідності до чинного законодавства (ч. 5 ст. 147 ЦК України, ст. 55 Закону України "Про господарські товариства").

21.01.2016 року було проведено загальні збори учасників СГ ТОВ "Агропродторг", оформлені протоколом №37, на яких були присутні ОСОБА_1 (35%), ОСОБА_9 (12%), ОСОБА_11 (18%), запрошений ОСОБА_3. Тобто, на зборах були присутні учасники товариства, що в сукупності володіли 65% голосів.

У пункті 2.30 постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016 року сформовано правову позицію, за якою, з огляду на положення частини п'ятої статті 53 Закону України "Про господарські товариства" та статті 8 ЦК України (аналогія закону) до вирішення питання про вступ (прийняття) спадкоємців (правонаступників) померлого (ліквідованого) учасника правомочність загальних зборів учасників визначається без урахування частки в статутному капіталі, яка належала померлому (ліквідованому) учаснику. Отже, у такому разі під час встановлення правомочності загальних зборів учасників слід враховувати голоси інших учасників товариства, які без голосів, що припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, становлять у сукупності 100 % голосів, що мають враховуватися під час визначення кворуму.

Таким чином, спірні загальні збори були правомочними, оскільки в них приймали участь учасники, що в сукупності володіють 100% голосів (без урахуванням голосів померлої ОСОБА_8.).

Учасниками товариства було затверджено порядок денний зборів: виключення ОСОБА_8 зі складу учасників у зв'язку зі смертю, розгляд заяви ОСОБА_3 про вступ до складу учасників СГ ТзОВ "Агропродторг", затвердження статуту в новій редакції в зв'язку зі змінами у складі учасників.

За наслідками одноголосного голосування всіх учасників, в тому числі і позивача з усіх питань порядку денного, рішенням зборів постановлено :

1. Виключити ОСОБА_8 зі складу учасників з 21.01.2016 року в зв'язку зі смертю.

2. Включити до складу учасників ОСОБА_3 з 21.01.2016 року з часткою в статутному фонді 35%.

3. Затвердити статут товариства в новій редакції та викласти п.1.3 в редакції: засновниками (учасниками) товариства є ОСОБА_9, володіє 12% голосів, ОСОБА_11 - 18% голосів, ОСОБА_1 - 35% голосів, ОСОБА_3 - 35% голосів.

На підставі даного протоколу загальних зборів учасників товариства державним реєстратором зареєстровано зміни щодо учасників товариства в ЄДРПОУ.

Протокол зборів підписано всіма учасниками товариства, в тому числі і позивачем без будь-яких зауважень.

Посилання позивача на протокол загальних зборів товариства від 27.01.2017р., на яких ОСОБА_12 заявив, що протягом 2016 року позивач жодного разу не з'явився на загальні збори, а отже і не був присутнім на зборах 21.01.2017 року, не заслуговує на увагу суду, оскільки позивачем особисто підписаний протокол від 21.01.2017р., а зворотнє не підтверджене належними доказами.

В судових засіданнях представники відповідача та третіх осіб, а також третя особа ОСОБА_2 зазначили, що сім'я ОСОБА_12 (покійна дружина ОСОБА_8, її чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2.) з моменту заснування товариства працювали на ньому, про що не заперечив і сам позивач.

З моменту смерті (07 вересня 2014 року) до проведення загальних зборів (21.01.2016 року), на яких ставилося питання про виключення померлого учасника товариства ОСОБА_8, пройшло більше року, а тому позивач (учасник товариства) не був позбавлений права та можливості з'ясувати питання щодо успадкування спадкоємцями частки померлого учасника, оскільки всі члени сім'ї (спадкоємці) працювали в товаристві.

Як було зазначено третьою особою ОСОБА_2, її батько ОСОБА_3 прийняв спадщину щодо частки померлої в товаристві, подавши 18.12.2015р. заяву на адресу СГ ТОВ «Агропродторг» про включення його, як як спадкоємця першої черги - чоловіка ОСОБА_8, в силу ст.55 Закону України "Про господарські товариства", до складу учасників товариства з долею у статутному фонді 35% у зв'язку зі смертю дружини. Про включення не заперечили учасники товариства та донька померлої, яка не подавала відповідної заяви до товариства про включення її до складу учасників товариства.

Із матеріалів спадкової справи, витребуваної судом апеляційної інстанції в приватного нотаріуса встановлено, що після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 року із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_3 (дата заяви 17.02.2015 року) та ОСОБА_2 (дата заяви 10.03.2016 року).

З матеріалів спадкової справи також встановлено, що свідоцтво про прийняття спадщини за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було видане нотаріусом 10.03.2016р., будь-які інші спадкоємці відсутні.

Колегія Вищого господарського суду України погодилась з висновками судів попередніх інстанцій у даній справі, що окремі порушення (ч.5 ст. 61 та ч.б ст.62 Закону України "Про господарські товариства"), які були допущені при скликанні та проведенні загальних зборів учасників Товариства, не вплинули на прийняття ними відповідного рішення та не потягли порушення корпоративних прав позивача, який приймав участь у зборах, оскільки, як роз'яснено в п.п. 18, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Згідно з ч.1 ст.55 Закону України "Про господарські товариства" при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Як роз'яснено в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування ", вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається ст.ст.130, 147, 166 ЦК України, ст.ст.55, 69 Закону України "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону п.2 ч.1 ст.1219 ЦК України. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Відповідно до ст.71 Закону України "Про нотаріат" у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Крім того, частиною 1 ст. 100 ЦК України передбачено, що право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Згідно п.п. 1, 2 ч 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону України "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону пункту 2 ч.1 ст. 1219 ЦК.

При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7).

Відповідно до ч. 5 ст. 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Статутом СГ ТОВ «Агропродторг» в редакції від 2008 року питання переходу частки померлого учасника до спадкоємців врегульовано не було, а тому жодної згоди інших учасників товариства на такий перехід не потрібно.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника.

Таким чином, ч.5 ст. 147 ЦК України передбачає спадкування спадкоємцем права спадкодавця саме на частку в статутному капіталі товариства. Одержавши право на спадщину, до якої входить частка в статутному капіталі товариства, спадкоємець набуває як переважного права вступу до товариства (ст. 55 Закону України "Про господарські товариства"), так і права відмовитися від вступу до нього.

При цьому прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) учасника до ТОВ (ТДВ) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства (п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13).

Згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України), яким згідно із ч.2 ст. 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови спадкоємцю в переважному праві вступу до складу учасників ТОВ, оскільки це питання відноситься до компетенції загальних зборів учасників товариства

В той же час, приймаючи рішення від 21.01.16, оформлене протоколом зборів учасників товариства № 37, загальні збори учасників СГ ТзОВ «Агропродторг», в тому числі і ОСОБА_1 не ставили під сумнів, що ОСОБА_3 успадкував частку в статутному (складеному) капіталі СГ ТзОВ «Агропродторг» після смерті дружини ОСОБА_8 та правомірно скористався переважним правом на вступ до товариства.

Жодних документів, що частка в статутному капіталі СГ ТОВ «Агропродторг» померлого учасника ОСОБА_8 (35% голосів, що еквівалентно 7411,25 грн.) була спільною сумісною власністю подружжя немає.

Відсутність будь-яких спорів між спадкоємцями ОСОБА_8 щодо її частки у товаристві підтверджує правомірність рішення зборів учасників від 21.01.16, оформленого протоколом товариства № 37 щодо реалізації спадкового права ОСОБА_3, шляхом вступу до СГ ТОВ «Агропродторг».

Правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст.1 ГПК України), право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказаної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України в постановах від 27.04.17р. справа № 923/1108/16 та від 13.04.17р. справа № 910/16707/16.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарського товариства, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Приписами ст. 116 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

вийти у встановленому порядку з товариства;

здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Частка учасника ОСОБА_1, за наслідками проведених зборів учасників від 21.01.16, залишалась незмінною, останній мав такий самий вплив на господарську діяльність СГ ТОВ «Агропродторг», що мав і до цих зборів, міг вийти зі складу учасників чи відчужити власну частку в повному об'ємі.

Крім того, ні позовна заява ОСОБА_1, ні постанова Вищого господарського суду України від 03.04.2017р. не містить даних про те, які саме особисті права позивача порушені, не визнані або оспорені.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року, суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Позивачем не доведено та не надано будь-яких доказів, що рішення загальних зборів учасників СГ ТОВ «Агропродторг» від 21.01.2016р., яке підписане та погоджене позивачем, порушує права та інтереси ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення. А тому в позові про визнання недійсним рішення загальних зборів слід відмовити.

Крім того, відповідачем була подана заява про стягнення з позивача витрат на послуги адвоката в сумі 5000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги (надання юридичних послуг) №17/08/16-1 від 17.08.2016 року, розрахунком плати за надану правову допомогу на суму 5000грн., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №277 від 28.04.2004 року, видане ОСОБА_6, який брав участь в судових засіданнях та платіжним дорученням №838 від 22.08.2016 року про оплату адвокатських послуг на суму 5000грн.

У пункті 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду україни від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України до судових витрат належать витрати на послуги адвоката, які при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, суд задовольняє заяву відповідача частково на суму 3000грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг" () 3000грн. витрат на послуги адвоката.

Повний текст рішення складено

20.06.2017

Суддя О. Г. Слободян