ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Справа № 914/619/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» за № 683 від 11.05.2017 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.04.2017 року

у справі № 914/619/17

за позовом: Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград Львівської області

до відповідача: Державного підприємства «Львіввугілля», м. Сокаль Львівської області

про стягнення основного боргу в розмірі 7 061 886,04 грн., пені в розмірі 1 613 165,70 грн., 3 % річних у розмірі 308 116,78 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 204 491,74 грн.

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення основного боргу в розмірі 7 061 886,04 грн., 3% річних у розмірі 307 536,35 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 204 491,74 грн. (враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог б/н від 20.04.2017 року).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.04.2017 року у справі № 914/619/17 (суддя Пазичев В.М.) уточнені (зменшені) позовні вимоги Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» основний борг в розмірі 7061886,04 грн., 3% річних у розмірі 307536,35 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1204491,74 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» подало апеляційну скаргу за № 683 від 11.05.2017 року, в якій просить змінити рішення в частині стягнення пені в розмірі 144 271,25 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнав заборгованість по пені, а тому позивач в цій частині зменшив розмір позовних вимог.

Відповідачем було подано до суду заперечення на апеляційну скаргу № 8.1./850 від 01.06.2017 року, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 20.04.2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, незважаючи про те, що про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2010 року та 03.01.2017 р. між Комунальним підприємством «Червоноградтеплокомуненерго» та Державним підприємство «Львіввугілля» були укладені договори про постачання теплової енергії в гарячій воді (надалі договори). Відповідно до умов даних договорі КП «Червоноградтеплокомуненерго» зобовязалось постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені вказаними договорами.

Позивач стверджує, що з грудня 2014 р. по лютий 2017 р. відповідачеві надано послуги з теплопостачання на загальну суму 7061886,04 грн. Однак, свої зобов'язання, щодо оплати вказаної суми, останній не виконав. Факт надання послуг підтверджується актами приймання передачі наданих послуг з теплопостачання.

Позивач просив стягнути з відповідача основний борг в розмірі 7061886,04 грн., 3% річних у розмірі 307536,35 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1204491,74 грн.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Враховуючи те, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх уточнених (зменшених) позовних вимог, а відповідач уточнені (зменшені) позовні вимоги визнав повністю, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що уточнені (зменшені) позовні вимоги Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення основного боргу в розмірі 7061886,04 грн., 3% річних у розмірі 307536,35 грн. (26.03.2015 року по 24.03.2017 року) та інфляційних втрат у розмірі 1204491,74 грн. (за період з 27.01.2015 року по 24.03.2017 року) є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В цій частині рішення не оскаржується.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув з відповідача на користь позивачу пеню, колегією суддів оцінюється критично.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просив стягнути з відповідача 7 061 886,04 основного боргу, 1 613 165,70 грн. пені, 308 116,78 грн. 3% річних та 1 204 491,74 грн. індексу інфляції.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог згідно якої просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 7061886,04 грн., 3% річних у розмірі 307 536,35 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 204 491,74 грн. Дана заява була прийнята судом до розгляду.

Із змісту заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що позивачем було зменшено розмір позовних вимог та не було заявлено вимогу про стягнення пені.

Враховуючи те, що позивач у заяві про уточнення (зменшення) позовних вимог не зазначив вимоги щодо стягнення з відповідача пені, відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не розглядав останньої, і відповідно не виніс рішення щодо вимоги про стягнення пені.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 20.04.2017 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.04.2017 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Промислова, 1, ) на користь Державного бюджету України (УДКСУ у Личаківському районі міста Львова, , р/р 2006 у ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014) 141 469,58 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

3. Доручити Господарському суду Львівської області видати наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Юрченко Я.О.