ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа № 922/4910/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників;

від позивача ОСОБА_1 (особисто);

від 1-го відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 20.05.2012р. №38-2072/470

від 2-го відповідача ОСОБА_3 на підстав довіреності від 03.01.2017р. №2-62/2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків, (вх. № 1157 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків,

до 1-го відповідача: Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

до 2-го відповідача: Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків,

про стягнення 41 612,19грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41 612,19грн., судовий збір в сумі 1827,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00грн. та вартість судової експертизи в сумі 7 391,90грн.; відмовлено в задоволенні позовних вимог до другого відповідача.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідальним за здійснення технічного обслуговування, поточного ремонту внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та водопостачання, які проходять по вул. Мироносицькій, 82, де знаходиться нежитлове приміщення позивача, є Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, укладеного між Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" та Комунальним підприємством "Жилкомсервіс", за висновком суду, неправомірність поведінки (бездіяльність) 1-го відповідача полягала в тому, що ним не було забезпечено належного технічного стану герметизації вводу трубопроводу в місці приєднання до внутрішньо-будинкової системи опалення, внаслідок чого (причинного-наслідковий зв'язок) стався прорив на трубопроводі мережі, що призвело до пошкодження приміщень позивача та завдання йому відповідних збитків.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було в повному обсязі досліджено умов укладеного між КП "ХТМ" та КП "Жилкомсервіс" договору від 13.12.2012р.№15/1 (нова редакція договору №51/1 від 29.12.2006р.), що призвело до передчасного висновку, щодо того, що залиття спірних нежитлових приміщень сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) Комунального Підприємства "Харківські теплові мережі" внаслідок неналежного стану внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання (відсутності герметизації вводу). Зокрема, як зазначає апелянт, відповідно до вказаного договору останній виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину - здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та роботи з локалізації аварій в цих системах. Крім того, апелянт наголошує на тому, що оскільки позивач є власником нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, останній зобов'язаний самостійно утримувати у справному стані будівельні конструкції трубопроводи технічного поверху та виконувати роботи з гідроізоляції належного йому приміщення. Також, заявник не погоджується з розміром збитків визначених місцевим господарським судом на підставі звіту про незалежну оцінку, оскільки вказаний звіт містить протиріччя, вказані висновки є припущеннями та відповідно, не можуть бути прийняті судом, як належні та допустимі докази у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 11.05.2017р.; запропоновано апелянту, не пізніше, ніж за три дні до дати проведення судового засідання надати до Харківського апеляційного господарського суду на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу та другому відповідачу опису вкладення в цінні листи.

28.04.2017р. апелянтом на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. подано до апеляційного господарського суду на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу та другому відповідачу оригінали описів вкладення в цінні листи (вх.№4622).

10.05.2017р. 2-им відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4779), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 залишити без змін.

10.05.2017р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4782), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 залишити без змін.

У звязку з відпусткою судді Камишевої Л.М., автоматизованою системою документообігу суду 10.05.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.

14.06.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№6364).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. було оголошеного перерву до 12:20год. 14.06.2016р.

14.06.2017р. о 12:25годині розгляд справи продовжено

Представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник 2-го відповідача також заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що представники сторін у судове засідання зявились і надали пояснення у справі в обґрунтування своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач у справі) є власником нежитлових підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 87.3 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Мироносицька, 82 що підтверджується договором купівлі-продажу №3333-В-С від 12.09.2005 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №7295 (т.1 а.с.18-19),витягом з державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності (т.1 а.с.20, 21 на звороті), та актом прийому- передачі №3333-В-С (т.1 а.с.27).

Відповідно до пункту 5 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова" (із змінами, внесеними рішенням від 22.02.2007 року №188), з метою приведення функціонального призначення житлово-комунальних послуг у відповідність до закону про житлово-комунальні послуги та наказу державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24.04.2005р.№60 "Про затвердження порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді", на підставі закону України " про захист прав споживачів", та керуючись статтею 59 закону України " Про місцеве самоврядування Україні", виконавчим комітетом Харківської міської ради, було прийнято рішення про передачу житлового фонду від житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста Харкова в господарське відання до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (т.1 а.с.-118).

Як встановленого господарським судом першої інстанції, 19.05.2015 року Київською філією КП "Харківські теплові мережі", у відповідності до чинного законодавства, було проведено підготовку до опалювального сезону 2015-2016 років та було виконано комплекс робіт по підготовці внутрішньобудинкових систем про що було складено акт готовності до опалювального періоду 2015-2016р.р. №174/2808 від 15.06.2015р. (т. 1 а.с.37), в якому було зазначено, що в система опалення готова до підключення опалення в опалювальному сезоні 2015-2016р.р.

Однак, під час проведення гідравлічних випробувань трубопроводу теплових мереж відбувся порив на трубопроводі теплового вводу у будівлю по вул. Мироносицька, 82. Порив стався до наружної стіни житлового будинку №82 по вулиці Мироносицькій.

Внаслідок пориву дефектної ділянки теплотраси, сталося залиття підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку вулиці Мироносицькій у м. Харкові.

У звязку з вказаними обставинами, 25.05.2015р. комісією КП "Жилкомсервіс" у складі: інженера дільниці №12 ОСОБА_5, майстрів дільниці №12 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, було складено акт "Про обстеження житловому будинку № 82 по вулиці Мироносицькій", в якому було встановлено, що по всій площі спірного приміщення на стінах на висоті 30-40 см маються багато численні сліди залиття, підлога волога, залиття приміщення трапилося 19.05.2015 року близько 14:00 внаслідок проведення КП "ХТМ" гідравлічного випробування магістрального трубопроводу центрального опалення в результаті якого виник прорив труби наружної мережі.

У звіті про незалежну оцінку майна від 25.05.2015р. складеного Фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 (т.1 а.с.9-17), який було долучено позивачем до позову, наявні фототаблиці на яких було зафіксовано стан приміщень позивача після затоплень, а також встановлено факт пошкодження майна позивача (т.1, а.с.26-32).

Відповідно до висновків звіту повна сума витрат на ремонтні роботи нежитлових підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку літ. А-5 загальною площею 87,3 кв.м. що розташовані за адресою: Мироносицька, 82. складає 41 612,19грн.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач зазначив, що понесені ним зазначені витрати в загальному розмірі 41612,19 грн. є його збитками, які підлягають відшкодуванню саме Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", оскільки внаслідок винних дій останнього було пошкоджено його майно.

Досліджуючи матеріали у їх сукупності та надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 5 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» (із змінами, внесеними рішенням від 22.02.2007 року №188), з метою приведення функціонального призначення житлово-комунальних послуг у відповідність до закону про житлово-комунальні послуги та наказу державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24.04.2005р.№60 " про затвердження порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді", на підставі закону України" про захист прав споживачів", та керуючись статтею 59 закону України "Про місцеве самоврядування Україні", виконавчим комітетом Харківської міської ради, було прийнято рішення про передачу житлового фонду від житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста Харкова в господарське відання до Комунального Підприємства "Жилкомсервіс" (т.1 а.с.-118).

Частиною другою статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що балансоутримувач зобов'язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Підпунктом 8 пункту 2 статті 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов'язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до положень Статуту Комунального підприємства „Жилкомсервіс", підприємство створено з метою: здійснення функцій утримання на балансі переданих йому власником житлових будинків, споруд іншого майна, забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, одним з основних обов'язків якого є утримання на балансі житлового фонду та іншого майна, визначеного договором з власником (співвласниками).

З метою забезпечення належної експлуатації та утримання житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, 28.11.2006 року КП "Жилкомсервіс" було укладено публічний договір (зі змінами) з мешканцями житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, шляхом опублікування його у спецвипуску газети "Слобода" (офіційному виданні Харківської міської ради ) № 95/1 від 28.11.2006 року (зі змінами та доповненнями). Даний договір набрав чинності 01.01.2007 року і позивачем по справі не оскаржував ся, а отже умови договору були прийняті позивачем по справі.

Предметом вищезазначеного договору є забезпечення управителем (Комунальним підприємством "Жилкомсервіс") надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - "послуги") у житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова шляхом укладення відповідних договорів з виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначених рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 1186 від 20.12.2006 року "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова".

Таким чином, зазначеним договором укладеним між Комунальним підприємством "Жилкомсервіс" та споживачами житлово-комунальних послуг було встановлено, що Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" зобов'язується забезпечити надання житлово-комунальних послуг шляхом укладення відповідних договорів з виконавцями послуг, а також відповідно до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова", здійснювати нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у залежності від їх фактичного надання; перерахунок розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

Статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг (в даному випадку на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) в багатоповерховому житловому будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (управителем), а у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем послуг він укладає договори на надання послуг з іншими виконавцями. При цьому, слід зазначити, що законодавство не містить посилання на те, балансоутримувач залишився відповідальним за своєчасність та якість наданих послуг перед споживачем.

На виконання вимог статті 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та умов публічного договору, з метою забезпечення послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, керуючись статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",13.02.2012р. між Комунальним підприємством "Жилкомсервіс" (надалі - управитель), та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (надалі- виконавець) було укладено договір № 15/1 (нова редакція договору №15/1 від 29.12.2006р.) (надалі договір) (т.1 а.с.98-102).

Відповідно до пункту 1.1 договору, управитель доручає, а виконавець приймає на себе обов'язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них, прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку (далі по тексту - внутрішньобудинкові системи) та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, а управитель зобов'язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.

Пунктом 1.2 договору визначено, що обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, включає в себе комплекс робіт (далі по тексту - роботи), які визначені на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", "Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території", затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року № 76, "Примірного переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд", затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004 року № 150, рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 902 "Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Харкові" та відображених у додатку № 1 до договору.

Відповідно до пункту 1.3. договору, усунення аварійних ушкоджень включають в себе роботи, пов'язані з негайним усуненням несправностей, та пошкоджень внутрішньобудинкових систем, а також усуненням наслідків аварійних ситуацій, які виникли в результаті аварійної ситуації на внутрішньобудинкових системах житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а також включають в себе ліквідацію аварій на внутрішньоквартирних мережах (від зовнішньої стіни квартири до санітарно - технічного обладнання).

Пунктом 2.1 договору визначено обов'язки управителя, зокрема, останній зобов'язаний забезпечувати виконавцю доступ до технічних приміщень (технічних поверхів, підвалів) для усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, проведення технічного обслуговування та профілактичних оглядів (підпункт 2.1.9 договору).

В свою чергу, виконавець, відповідно до пункту 2.3 договору зобов'язаний, зокрема здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень (підпункт 2.3.2); своєчасно та в повному обсязі проводити підготовку внутрішньобудинкових систем до експлуатації в осінньо-зимовий період (підпункт 2.3.3); утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором (підпункт 2.3.5).

Відповідно до підпункту 2.3.8. пункту 2.3 договору, виконавець зобов'язаний проводити роботи по відновленню герметизації вводів внутрішньобудинкових систем, якщо герметизація вводів була порушена при виконанні виконавцем робіт.

Пунктом 8.1 договору визначено, що відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє з 01.01.2012р. до 31.12.2013р.

Якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про намір розірвати договір, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на наступний календарний рік (пункт 8.2 договору)

Даний договір в судовому порядку оскаржений не був, матеріали справи не містять доказів існування намірів сторін розірвати вказаний договір, а отже, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, строк дії договору був пролонгований до 2015року, та відповідно є обовязковим до виконання.

Отже, з аналізу умов укладеного між відповідачами у даній справі договору випливає, що саме на виконавця - КП "Харківські теплові мережі" покладено обовязок щодо утримання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання систем в будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в тому числі і в спірному будинку по №82 по вул. Мироносицькій.

Колегія суддів зазначає, що Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011р. № 902 "Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Харкові" (надалі - Рішення), з метою впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004р. № 150, було затверджено Порядок та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Порядок).

Додатком до вказаного Рішення визначено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем включає в себе наступні види робіт, які повинен виконувати виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто КП "Харківські теплові мережі", при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій:

- огляд санітарно-технічного устаткування внутрішньо будинкових систем теплопостачання (постійно);

- регулювання теплового режиму в житлових будинках (у разі необхідності);

- усунення течі на трубопроводах, приладах та арматурі (у разі необхідності);

- усунення течі в трубопроводах, приладах та арматурі (у разі необхідності);

- регулювання триходових кранів (ОСОБА_6 раз на чотири місяці згідно графіку);

- пригарка пробкових кранів (ОСОБА_6 раз на чотири місяці згідно графіку);

- ремонт та заміна регулювальних кранів, вентилів, засувок (у разі необхідності);

- поновлення сальникових ущільнень (у разі необхідності);

- укріплення теплової ізоляції трубопроводів (у разі необхідності);

- очищення від накипу запірної арматури (у разі необхідності);

- закріплення приладів що розхиталися в місцях їх приєднання до трубопроводу та встановлення додаткових гачків для труб та приладів (ОСОБА_6 раз на рік при підготовці до роботи в ОЗП згідно графіку);

- ліквідація повітряних пробок в радіаторах та стояках (у разі необхідності);

- консервація та розконсервація систем теплопостачання (один раз на рік);

- огляд та усунення нещільності згонів (ОСОБА_6 раз на чотири місяці згідно графіку);

- заміна прокладок у фланцевих з'єднаннях (у разі необхідності);

- часткова заміна ділянок трубопроводу і запірної арматури (у разі необхідності);

- заміна несправних контрольно-вимірювальних приладів (у разі необхідності);

- виявлення та усунення перетоків (постійно);

- усунення пошкодження ізоляції на трубах теплопостачання (ОСОБА_6 раз на чотири місяці згідно графіку);

- проведення робіт по відновленню конструктивних елементів житлового будинку при порушенні під час виконання робіт (у разі необхідності);

- регулювання та гідравлічне випробування системи теплопостачання (ОСОБА_6 раз на рік при підготовці до роботи в ОЗП згідно графіку);

- промивання трубопроводів та приладів теплопостачання (ОСОБА_6 раз на рік при підготовці до роботи в ОЗП згідно графіку);

- гідравлічне випробування теплообмінників (ОСОБА_6 раз на рік при підготовці до роботи в ОЗП згідно графіку);

- огляд та очищення конденсаційних горщиків, елеваторів, змішувачів, редукційних клапанів, регулювальних кранів та вентелів, засувок, грязьових відстійників, повітрозбірників, компенсаторів, вантузів (ОСОБА_6 раз на рік при підготовці до роботи в ОЗП згідно графіку);

- ремонт та фарбування розширювальних баків; спуск води із системи теплопостачання (в період опалювального сезону допускається при аварі, якщо вимикання окремих відгалужень не забезпечує можливості її ліквідації, а також якщо температура води в зворотній магістралі знижується до 5 градусів С при температурі повітря нижче 0 градусів С) проведення аварійно-відновлювальних робіт на внутрішньо будинкових системах теплопостачання (ОСОБА_6 раз на рік при підготовці до роботи в ОЗП згідно графіку);

- заміна невеликих ділянок трубопроводу (у випадку аварійних ситуацій).

Крім того, Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76, затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2 Правил, технічне обслуговування жилих будинків це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання, система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Пунктом 4.1.10 Правил встановлено, що не допускаються зазори в місцях проходження всіх трубопроводів через стіни і фундаменти; містки для переходу через комунікації повинні бути справними. Уведення інженерних комунікацій у підвальні приміщення через фундаменти і стіни підвалів повинні бути герметизовані й утеплені..

Крім того, відповідно підпункту 18.29 пункту 18 Державних будівельних норм Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди В.2.5-39:2008 "Теплові мережі", затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09.12.2008 р. №568, вводи теплових мереж у будівлі слід улаштовувати герметичними. У фундаментах (стінах підвалів) щілина між поверхнею теплоізоляційної конструкції та перемичкою над прорізом повинна передбачатися не меншою 30 см і не меншою розрахункової величини просідання при зведенні будівель із застосуванням комплексу заходів. Щілину слід зарівнювати еластичними матеріалами. Дно каналу, який прилягає до будівлі, повинно бути вищим від підошви фундаменту на величину не ме- нше 50 см.

Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду житлових будинків проведення планових та позапланових оглядів (пункт 2.1 Правил).

Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (пункт 2.1.1 Правил).

Загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій (пункт 2.1.3 Правил).

Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень у разі аварій на зовнішніх комунікаціях. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли. (пункт 2.2.1 Правил).

Згідно з пунктом 2.4.1 Правил, поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій.

Пунктом 3.1.1 Правил передбачено, що утримання допоміжних приміщень включає технічне обслуговування (планові, позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання).

З вищезазначених вимог Правил вбачається, що планові та позапланові огляди житлових будинків проводяться працівниками виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким в даному випадку є 1-й відповідач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі".

Крім того, відповідно до п/п 38 додатку до договору № 15/1 від 13.02.2012р. КП "Харківські теплові мережі" зобов'язано до закінчення опалювального сезону скласти опис несправностей системи опалення або гарячого водопостачання, що підлягають усуненню в неопалювальний сезон. Опис необхідно вести регулярно, тому що він є основою для складання переліків ремонтних робіт капітального характеру, профілактики і підготовки системи до наступного сезону.

Разом з тим, апелянтом ані до суду першої інстанції ані до апеляційного господарського суду не надано доказів проведення планових та/або позапланових оглядів спірного житлового будинку та складання відповідного опису несправностей системи гарячого водопостачання.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо того, що межою балансової належності теплових мереж між КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачем житлового будинку КП "Жилкомсервіс" є наружний обріз стіни будинку, з огляду на те, що умовами укладеного між відповідачами договору договору № 15/1 від 13.02.2012р., визначено, що саме КП "Харківські теплові мережі" зобов'язано надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також зобов'язане проводити роботи по відновленню герметизації вводів внутрішньобудинкових систем, якщо герметизація вводів була порушена.

Судова колегія також наголошує, що відповідно умов пункту 1.3. вказаного договору, обов'язком саме першого відповідача є усунення аварійних ушкоджень, які включають в себе роботи, пов'язані з негайним усуненням несправностей та пошкоджень внутрішньобудинкових систем, а також усуненням наслідків аварійних ситуацій, які виникли в результаті аварійної ситуації на внутрішньобудинкових системах житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а також включають в себе ліквідацію аварій на внутрішньоквартирних мережах.

Крім того, підпунктами 2, 5, 7, 10 частини другою статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов'язки виконавця, до яких зокрема віднесено, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасне проведення підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасне за власний рахунок проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Зазначені обов'язки виконавця також встановлені пунктом 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, відповідно до яких, що виконавець зобов'язаний, зокрема:

- проводити двічі на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;

- утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

- усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, встановлений законодавством та договором.

Отже, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання в спірному будинку, зокрема щодо герметизації вводу, мало здійснювати саме КП "Харківські теплові мережі".

Судова колегія зазначає, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України "Про трубопровідний транспорт", шкода заподіяна здоров'ю, а також майну громадян внаслідок аварій на об'єктах трубопровідного транспорту підлягає відшкодуванню за рахунок підприємств, установ, та організацій трубопровідного транспорту, яким у даному випадку є Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі".

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Також, колегія суддів зазначає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 Господарського кодексу України).

Враховуючи викладене, що залиття нежитлових приміщень позивача сталося внаслідок неналежного стану внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання (відсутності герметизації вводу) в спірному будинку технічне обслуговування якого, як було зазначено вище покладено на Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", колегія суддів приходить до висновку, що залиття спірних приміщень сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) Комунального підприємства "Харківські теплові мережі".

Щодо доводів апелянта про те, що акт комісії Комунального підприємства "Жилкомсервіс" від 25.05.2015р. не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Даний акт дійсно не відповідає формі, встановленій додатком 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, проте, факт залиття нежитлових приміщень позивача 19.05.2015р. в результаті пориву труби не заперечується сторонами по справі, зокрема, і 1-им відповідачем - КП "Харківські теплові мережі" у додаткових поясненнях та заперечення на позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на приписи частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту залиття нежитлових приміщень позивача 19.05.2015р. в результаті пориву труби під час виконання гідравлічних випробувань.

Щодо доводів апелянта щодо того, що саме позивач, як власник спірних нежитлових приміщень має виконати роботи з гідроізоляції належного йому нежитлового приміщення, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не звільняють першого відповідача від відповідальності за неналежне виконання обов'язків покладених на нього договором № 15/1 від 13.02.2012р. та приписами законом.

Колегія суддів, дослідивши надані позивачем до матеріалів справи докази на підтвердження розміру збитків, враховуючи ненадання 1-им відповідачем контррозрахунку розміру шкоди, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для їх задоволення в повному обсязі з огляду на наступне.

Так, в підтвердження розміру витрат на ремонтні робити, які необхідно здійснити внаслідок залиття спірних приміщень, позивачем надано звіт про незалежну оцінку, який був виконаний субєктом оціночної діяльності ОСОБА_8 (сертифікат № 13629/12 від 13.07.2012р.) (т.1 а.с.9-44).

Відповідно до вказаного звіту, повна сума витрат на ремонтні робити, які необхідно здійснити внаслідок залиття спірних приміщень, складає 41 612,19 грн., до вказаної суми входять роботи, які необхідно провести для забезпечення нормального стану приміщення, вартість матеріалів та 10% непередбачених витрат (прорабські, додаткові транспортні витрати та інше).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з 1-го відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 41 612,19 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення в якості судових витрат: витрат на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн., витрат на проведення оцінки в сумі 1 500,00 грн. та судового збору за подання позовної заяви в сумі 1 827,00грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до приписів статті 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У відповідності до абзацу третього пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/973 від 14.12.2007 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", за яким у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

За змістом частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можливе покладення на сторони у справі, як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Отже, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

На підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги позивачем було надано до матеріалів справи належним чином засвідчені копії договорів про надання правової допомоги від 20.05.2015р. (т.1 а.с.49), 06.10.2015р. (т.1 а.с.120), 28.02.2016р. (т.1 а.с.180), 20.07.2016р. (т.1 а.с.234), 04.10.2016р. (т.2 а.с.12), укладені між адвокатом ОСОБА_9 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 547 від 28.12.1994р. (т.1 а.с.50); розрахунок вартості правової допомоги від 28.08.2015р. (т.1 а.с.82), акти виконаних робіт за договором про надання правової допомоги на суму 2000,00грн. (т.2 а.с.27-28) та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру №46 від 28.08.2015 на суму 2000,00 грн.(т.1 а.с.51), який свідчить про прийняття відповідних коштів адвокатом від позивача.

Колегія суддів, дослідивши надані позивачем документи, враховуючи ціну позову, розумну необхідність у здійсненні таких витрат та обсяг проробленої роботи, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення витрати за надання правової допомоги у розмірі 2000,00 грн.

Крім того, позивачем була сплачено проведення судової експертизи, проведеною Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_11 вартістю 7391,90грн., що копією квитанції долученим позивачем до матеріалів справи (т.1 а.с.188).

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення з першого відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 1 827,00грн., витрат на правову допомогу в сумі 2 000,00грн. та вартість судової експертизи в сумі 7 391,90 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині проведення оцінки в сумі 1 500,00 грн., оскільки вказані витрати позивача на оплату замовленого звіту здійснені на власний розсуд останнього та не є безпосередньо пов'язаними з діями першого відповідача, що свідчить про відсутність підстав для їх стягнення.

За приписами статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки суд першої інстанції дослідив належним чином обставини справи і докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному зясуванні обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. у справі №922/4910/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 16 "червня" 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.