ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.06.2017 р. Справа№ 914/1092/17

За позовом:Радехівської міської ради Львівської області, Львівська обл., м. Радехів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремагросервіс», Львівська обл., м. Радехів;
про:визнання договору оренди земельної ділянки укладеним.

Суддя Крупник Р.В. Секретар Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №1551 від 22.11.2016р.);
від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність №25-юр від 12.06.2017р.).
01.06.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Радехівської міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремагросервіс» про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним.

Ухвалою суду від 06.06.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 19.06.2017р.

19.06.2017р. на адресу господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремагросервіс» надійшла заява про відвід судді Крупника Р.В.

Свою заяву заявник мотивує тим, що позивачем не було додано до позовної заяви доказів надіслання відповідачу позовної заяви з додатками, а відтак, суд повинен був її повернути без розгляду, відповідно до положень п.6 ст.63 ГПК України. Крім того, суддею Крупником Р.В. було порушено, на думку відповідача, вимоги ст.42 ГПК України щодо рівності сторін перед законом і судом, а також вимоги ст.43 ГПК України щодо змагальності судового процесу. Наведені порушення норм ГПК України під час підготовки справи до розгляду справи суддею Крупником Р.В. викликають сумнів відповідача у його неупередженості.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні, зважаючи на наступне.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до положень ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Як зазначив Пленум ВГС України в п.п. 1.2.1. п. 1.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Положеннями п.п. 1.2.3. п. 1.2. згаданої вище Постанови встановлено, що задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в частині першій статті 20 ГПК, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, всупереч вимогам закону, представником не було представлено суду жодних допустимих та належних доказів в підтвердження можливості упередженого та необєктивного ставлення судді Крупника Р.В. до відповідача чи його представників, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявленої заяви.

Стосовно посилання заявника на те, що судом було порушено провадження у справі № 914/1092/17 без належних підтверджуючих доказів надіслання позову з додатками відповідачу, то суд зазначає, наступне.

Позивачем долучено до позовної заяви (додаток № 21 та №22) оригінал фіскального чека від 26.05.2017р. відділення поштового звязку та оригінал опису вкладення документів у цінний лист, надісланий на адресу відповідача: 80200, Львівська обл., м. Радехів вул. Стоянівська,2а. Відтак, відсутні правові підстави для повернення позовної заяви згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України.

Таким чином, суд, оцінивши викладені у заяві відповідача доводи, дійшов до висновку, що вони не відповідають вимогам статті 20 Господарського процесуального кодексу України та не можуть бути підставою для задоволення клопотання про відвід судді.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремагросервіс» про відвід судді Крупника Р.В. у справі № 914/1092/17 відмовити.

Суддя Крупник Р.В.