номер провадження справи 5/60/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 Справа № 908/813/17

За позовом: Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5 - 1)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СК Інженерні системи (69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 41, офіс 514)

про стягнення 101 487,34 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 02 від 05.01.2017

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

13.04.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю СК Інженерні системи про стягнення 101 487,34 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №908/813/17, справі присвоєно номер провадження 5/60/17, розгляд якої призначено на 18.05.2017. Розгляд справи відкладався. У судовому засіданні 07.06.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 12.08.2016 між Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю СК «Інженерні системи» було укладено договір підряду №170-16/П. На виконання умов п. 4.1 договору позивач перерахував відповідачу суму передоплати у розмірі 105057,72 грн. Відповідач в строки, обумовлені договором, до виконання робіт не приступив. Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами з вимогою про повернення суми передоплати. Відповідачем було повернуто 33500,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача 71 557,72 грн., пеню за період з 01.10.2016 по 31.03.2017 у розмірі 10 586,30 грн., 5 % штрафу у розмірі 5 252,89 грн. та 7 % штрафу у розмірі 7 354, 04 грн., нарахованих на підставі п.п. 7.4., 7.6. договору, втрати від інфляції у розмірі 6736,39 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судові засідання 18.05.2017 та 07.06.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 13.04.2017 №908/813/17, направлена Товариству з обмеженою відповідальністю СК Інженерні системи на адресу: 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 41, офіс 514, була отримана уповноваженим представником відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №073 від 24.04.2017 (І т. а.с. 224).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

Суд зазначає, що в п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на положення ст. 69 ГПК України, відповідно до якої спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Позовна заява надійшла до господарського суду Запорізької області 13.04.2017, тобто кінцевий строк розгляду справи 13.06.2017.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення ЄСПЛ у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі Шульга проти України від 02.12.2010).

Враховуючи викладене та те, що клопотань про продовження строку розгляду справи від сторін на адресу суду не надходило, суд приходить до висновку, що наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2016 між Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю СК «Інженерні системи» (далі - підрядник) було укладено договір підряду № 170-16/П (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого замовник у відповідності до п. 2.5. з. 2 Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства, обєктів благоустрою, дорожнього господарства міста Енергодар на 2016 2018 р.р. доручає, а підрядник зобовязується згідно умов договору на власний ризик виконати поточний ремонт міжпанельних швів житлових будинків за адресами: АДРЕСА_1, 57, 60; АДРЕСА_2, 14; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; пр. Будівельників, 30 торці, сходові марші; вул. Українська, 13, сходовий марш 1 під; вул. Курчатова, 38 торець; буд. Юності, 5, кв. 111, 60; вул. Молодіжна, 73 торець, пр. будівельників, 38, кв. 21; АДРЕСА_5; вул. Українська, 8, кв. 24,30; пр. Будівельників, 34 торці, сходові марші; пр. Будівельників, 38 сходові марші; АДРЕСА_6; АДРЕСА_7, 51; вул. Курчатова, 24, кв. 70, 97; АДРЕСА_8; АДРЕСА_9, 63; АДРЕСА_10; АДРЕСА_11 з використанням своїх матеріалів та обладнання, а замовник зобовязується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити виконані роботи.

Вартість, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначаються дефектним актом, договірною ціною та кошторисом, які є невідємними частинами договору.

Ціна цього договору становить 350 192,40 грн., у т.ч. ПДВ 58 365,40 грн., та визначається договірною ціною, локальним кошторисом (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору замовник після підписання цього договору здійснює передоплату на підставі абз. 11 п. 1 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт, послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» підряднику в розмірі 30 % від ціни договору, що становить 105 057,72 грн., в т.ч. ПДВ 17 509,62 грн. На протязі одного місяця з дня отримання грошових коштів як передоплату, підрядник підтверджує їх використання. Після закінчення місячного терміну з дня отримання підрядником передоплати, невикористані суми передоплати повертаються замовнику.

Роботи, що є предметом цього договору, виконуються підрядником протягом двох місяців після одержання передоплати, з правом дострокового виконання (п. 5.1. договору).

Відповідно до п.п. 6.3.1. 6.3.3., 6.3.11 договору підрядник зобовязаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені п. 5.1. договору та відповідно до кошторисної документації; приступити до виконання робіт, визначених п. 1.1. договору, після одержання передоплати; забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам цього договору та законодавству України; у разі відмови від виконання робіт, неможливості виконати роботи, передбачені п. 1.1. договору, підрядник зобовязаний повернути передоплату, передбачену п. 4.1. договору замовнику протягом 5 банківських днів з моменту предявлення вимоги.

Відповідно до п.п. 7.4., 7.6. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань при виконанні робіт за бюджетні кошти підрядник сплачує замовнику пеню за весь період прострочення в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад 30 днів, підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

У разі порушення підрядником строку повернення передоплати, передбаченої п. 4.1., чи порушення вимог п. 6.3.11 цього договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 5 % від суми передоплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

На виконання п. 4.1. договору позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату у розмірі 105 057, 72 грн., що підтверджується випискою банку по рахунку станом на 30.08.2016 (І т. а.с. 212).

Листом № 01-17/3291-02 від 26.09.2016 позивач просив повернути відповідача суму передоплати у розмірі 105 057,39 грн. у звязку з тим, що станом на 26.09.2016 відповідач не приступив до виконання робіт, чим порушив умови договору (І т. а.с. 217).

Листом № 01-17/3393-07 від 04.10.2016 позивач повторно вимагав у відповідача повернення передплати (І т. а.с 218).

Платіжними дорученням від 18.10.2016 № 116 на суму 13 500,00 грн. та від 25.10.2016 № 126 на суму 20 000,00 грн. відповідач повернув позивачу 33500, 00 грн. (І т. а.с. 215, 216).

Позивач просить суд стягнути з відповідача 71 557,72 грн. Вказана сума підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 01.10.2016 по 31.03.2017 у розмірі 10 586,30 грн., 5 % штрафу у розмірі 5 252,89 грн. та 7 % штрафу у розмірі 7 354, 04 грн., нарахованих на підставі п.п. 7.4., 7.6. договору.

Відповідно до п.п. 7.4., 7.6. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань при виконанні робіт за бюджетні кошти підрядник сплачує замовнику пеню за весь період прострочення в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад 30 днів, підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

У разі порушення підрядником строку повернення передоплати, передбаченої п. 4.1., чи порушення вимог п. 6.3.11 цього договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 5 % від суми передоплати.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором правові наслідки, зокрема сплата неустойки - штрафу, пені, які обчислюється відповідно до ст. 549 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 230 ГК України, яка передбачає, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статті 216-219, 223 Господарського кодексу України для учасників господарських відносин передбачають саме господарсько-правову відповідальність, а також містять визначення цього поняття, її заходи впливу у вигляді господарських санкцій, умови, принципи, підстави, строки її застосування тощо.

У сфері господарювання (ч. 2 ст. 217 ГК) заходами впливу господарсько-правої відповідальності до правопорушника є господарські санкції, які поділяються на такі види: відшкодування збитків; штрафні санкції: оперативно-господарські санкції. У сфері господарювання також передбачена можливість одночасного застосування до правопорушника (тобто разом) всіх видів господарських санкцій, що передбачені Господарським кодексом України, за одне й те саме правопорушення.

Відтак, одночасне застосування до правопорушника різних заходів впливу, що передбачені в рамках одного виду юридичної відповідальності, навіть всіх разом, але кожний з них один раз, за одне й те саме правопорушення, не є подвійним застосування до правопорушника одного виду юридичної відповідальності.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

У справі, що розглядається, договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу, а отже, відповідач лише один раз притягнений до відповідальності за порушення строків оплати поставленого товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі№3-88нс11, від 27.04.2012 у справі №3-24гс12

Судом перевірено розрахунки пені та штрафу позивача за допомогою КП «Законодавство». Розрахунки є вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму втрат від інфляції за період жовтень 2016 лютий 2017 у розмірі 6 736,39 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

За змістом ч. 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція.

Судом перевірено розрахунок індексу інфляції позивача за допомогою КП «Законодавство». Розрахунок є вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та сума втрат від інфляції у розмірі 6736,39 грн. підлягає стягненню.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду не надано. Як і не надано документи, витребувані ухвалами суду від 13.04.2017 та від 18.05.2017, в т.ч. контррозрахунку суми позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СК Інженерні системи (69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 41, офіс 514, ) на користь Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5 1, р/р 8255 в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, код 32166551) 71 557 (сімдесят одна тисяча пятсот пятдесят сім) грн. 72 коп., пеню у розмірі 10 586 (десять тисяч пятсот вісімдесят шість) 30 коп., 7 % штрафу у розмірі 7 354 (сім тисяч триста пятдесят чотири) грн. 04 коп., 5 % штрафу у розмірі 5 252 (пять тисяч двісті пятдесят дві) грн. 89 коп., інфляційні втрати у розмірі 6 736 (шість тисяч сімсот тридцять шість) грн. 39 коп., судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 12.06.2017.