КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 911/458/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від скаржника: Разумов М.А. - за належним чином оформленою довіреністю;

від позивача: Іванкевич О.І. - за належним чином оформленою довіреністю;

до відповідача-1: не з'явився;

до відповідача-2: не з'явився;

до відповідача-3: не з'явився;

до відповідача-4: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2017 у справі № 911/458/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Компанії "Країна лімітед"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт"

до відповідача-2: Дочірнього підприємства "Край проперті"

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс"

до відповідача-4: Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей"

про стягнення 162 084905,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2017 року по справі № 911/458/17 повернуто без розгляду позовну заяву ПАТ "Сбербанк" про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача з самостійними вимогами на предмет спору.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2017 року по справі № 911/458/17 та передати справу на розгляд до господарського суду Київської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" вважає, ухвалу від 05.04.2017 року незаконною та безпідставною, та такою, що підлягаю скасуванню.

Так апелянт зазначає, що 22.09.2011 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ДП «Край Проперті» було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №119-В/11/55/КЛ від та Договір про відкриття кредитної лінії №120-В/11/55/КЛ відповідно до положень якого, ПАТ «СБЕРБАНК» (Кредитор) взяв на себе обов'язок відкриту відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті Відповідачу 2 (Позичальник) (у розмірі визначеному Кредитними договорами), а Відповідач 2 зобов'язується прийняти кредитні кошти, використати їх за цільовим призначенням, сплатити плату за кредитні кошти та повернути їх Кредитору в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цими кредитними договорами.

За умовами цих кредитних договорів, зокрема п. 2.6. Додатку №1 від 22.09.2015р. до Кредитного договору №119, та п. 2.6. Додатку №1 від 22.09.2015р. до Кредитного договору №120. позичальник ДП «Край Проперті» перед ПАТ «СБЕРБАНК» зобов'язався серед іншого не виступати поручителем без попередньої згоди на це банку.

Апенят зазначає, що при укладенні договору поруки ДП «Край Проперті» допустило порушення умов зазначених кредитних договорів і вимог статей 526, 610. 629 ЦК, статті 193 Господарського кодексу України, чим порушили права та законні інтереси кредитора.

Також, апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті позовної заяви ПАТ «СБАРБАНК позбавив останнього у можливості вступу у справу у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, та як наслідок у необхідності дослідження судом першої інстанції, зазначених у позовній заяві ПАТ «СБЕРБАНК» припущень, зокрема й спростування таких припущень за результатом повного та всебічного розгляду всіх обставин у справі, дослідження таких обставин та виключення необхідності суду застосувати до Договору поруки №38 від 07.12.2016 року положення пункту 1 частини першої статті 83 ГПК України, який (Договір) в свою чергу є підставою позовних вимог, а у випадку обґрунтованості припущень ПАТ «СБЕРБАНК» виключає можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 року у визначеному складі колегії суддів апеляційна скарга прийнята до розгляду, відновлено строк на апеляційне оскарження, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 31.05.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 року продовжено строк розгляду справи № 911/458/17 на 15 днів, відкладено розгляд справи на 14.06.2017 року, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" надати суду матеріали заяви про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача з самостійними вимогами на предмет спору з доданими до неї документами та зобов'язано позивача надати суду документи, які були отримані від заявника, в якості заяви про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача з самостійними вимогами на предмет спору з доданими до неї матеріалами.

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", згідно з поданими до суду 16.05.2017 року уточненнями зазначив, що після подачі апеляційної скарги ПАТ «СБЕРБАНК» стало відомо про те. що у прийнятті позовної заяви останнього було не відмовлено, а повернуто без розгляду.

Також, скаржник зазначив, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ПАТ «СБАРБАНК» позбавив останнього у можливості вступу у справу у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, та як наслідок у необхідності дослідження судом першої інстанції, зазначених у позовній заяві ПАТ «СБЕРБАНК» припущень, зокрема й спростування таких припущень за результатом повного та всебічного розгляду всіх обставин у справі, дослідження таких обставин та виключення необхідності суду застосувати до Договору поруки №38 від 07.12.2016 року положення пункту 1 частини першої статті 83 ГПК України, який (Договір) в свою чергу є підставою позовних вимог, а у випадку обґрунтованості припущень ПАТ «СБЕРБАНК» виключає можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, згідно з поданим до суду 30.05.2017 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить апеляційний суд апеляційну скаргу ПАТ «СБАРБАНК» на ухвалу господарського суду Київської області від 05.04.2017 року у справі №911/458/17 залишити без змін.

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", згідно з поданим до суду 31.05.2017 року клопотанням просить апеляційний суд, здійснювати апеляційний розгляд справи №911/458/17 за апеляційною скаргою ПАТ «Сбербанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2017р про повернення без розгляду позовної заяви ПАТ «СБЕРБАНК» про вступ у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, з дослідженням усіх матеріалів справи №911/458/17 та витребувати з цієї метою у Господарського суду Київської області всі матеріали справи №911/458/17.

Вказане клопотання колегією суддів відхиляється, оскільки за висновками апеляційного суду матеріали оскарження справи №911/458/17 та долучені до матеріалів справи копії позивної заяви ПАТ «СБЕРБАНК» надісланої саме апелянтом є достатнім та допустимими доказами для встановлення необхідних обставин по справі та перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку.

Крім того, колегія суддів зауважує, що витребування всіх матеріалів справи Господарського суду Київської області може призвести до затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Як вже зазначалось, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 року продовжено строк розгляду справи № 911/458/17 на 15 днів, відкладено розгляд справи на 14.06.2017 року, тобто в межах граничного строку встановленого чинним законодавством.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, зазначеною статтею проголошено "право на суд", одним з аспектів якого є право на розгляд справи упродовж розумного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (Заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012 (пункт 29) Суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" (Заява № 16652/04) від 02.12.2010 (пункт 28) Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Відповідно до ст.43 ГПК України обов'язком господарського суду є оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", згідно з поданим до суду 31.05.2017 року клопотанням з метою більш повного дослідження та обґрунтованості обставин, зазначених у апеляційній скарзі, просить Суд апеляційної інстанції розглянути та залучити до матеріалів справи Постанову Верховного Суду України від 13.04.2016 року по справі №908/4804/14.

Позивач, згідно з поданим до суду 14.06.2017 року клопотанням, на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 року у справі №911/458/17 Компанія "КРАЇНА ЛІМІТЕД" долучає до матеріалів справи копії позовної заяви ПАТ "СБЕРБАНК" з доданими до неї матеріалами, яка була отримана Компанією "КРАЇНА ЛІМІТЕД" від апелянта на 34 арк.

Колегія суддів приймає вказану позовну заяву, як належний та допустимий доказ по справі в розумінні ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, доказів протилежного чи відмінності вказаної позовної заяви від оригіналу поданого ПАТ "СБЕРБАНК" до суду першої інстанції апелянтом не заявлено.

Відповідачі до судового засідання, що відбулось 14.06.2017 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідачів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідачів є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, що з'явились до судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи ухвалу в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як зазначалось, 10.03.2017 року до суду першої інстанції представником ПАТ «Сбербанк» було подано позовну заяву про вступ у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору на стороні відповідача про визнання недійсним договору поруки № 38 від 07.12.2016 року, укладеного між Компанією «Країна Лімітед», ТОВ «Сіті Стейт», ДП «Край Проперті», ТОВ «Сітістейтсервіс» та ПП «Консалтингова фірма «Прометей».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та виніс законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Частиною 1 ст. 26 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивними вимогами ПАТ "СБЕРБАНК" викладеними в заяві про вступ в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору є визнання недійсним договору поруки №38 від 07.12.2016 року, укладеного між Компанією «Країна Лімітед», ТОВ «Сіті Стейт», ДП «Край Проперті», ТОВ «Сітістейтсервіс» та ПП «Консалтингова фірма «Прометей», вказана заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки предметом спору за первісним позовом є стягнення заборгованості за тим же договором.

Суд вважає, що викладені позовні вимоги є окремими предметами розгляду та дослідження.

Відповідно до ч. 2 п. 1.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54-57 Господарського процесуального кодексу України, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 Господарського процесуального кодексу Україн).

Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61-63 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 названого Кодексу. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заперечення апелянта до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

При цьому, доводи Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 911/458/17 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 911/458/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 911/458/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/458/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка