РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017Справа №910/6652/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Житлово-будівельного кооперативу "Оболонь-11" про стягнення 68 890,20 грн., за участю представників позивача - Кирищука В.П, довіреність №91/201610/1719 від 17.10.2016 року, відповідача - Котоман Г.П., договір про надання правової допомоги №б/н від 12.05.2017 р., Лозової Л.В., довіреність №б/н від 01.06.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 34 785,99 грн. основного боргу, 31 455,55 грн. інфляційних втрат та 2 648,66 грн. 3 % річних у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання з оплати теплової енергії за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 240420 від 12.11.2001 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 24.05.2017 року.

22.05.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

22.05.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання, в якому він просив суд залучити до участі у справі іншого відповідача - Київську міську державну адміністрацію, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

24.05.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 14.06.2017 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.11.2001 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом «Оболонь-11» (абонент) було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №240420, відповідно до умов якого, предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах передбачених цим договором (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.2.1. договору позивач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком №1 до цього договору.

Згідно п.2.3.1. договору відповідач зобов'язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Відповідно до п. 2 додатку № 4 до договору абонент (відповідач) щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в районному відділі табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду.

Згідно п. 3 додатку № 4 до договору сплату абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Поясненнями позивача, поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі зазначених даних облікових карток (табуляграм), відомостей обліку теплової енергії стверджується факт поставки позивачем відповідачу протягом указаного періоду за вказаним вище договором теплової енергії на суму 34 785,99 грн. (в т.ч. ПДВ), а також факт користування відповідачем цією тепловою енергію.

Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконував, внаслідок чого 01.11.2014 року по 01.01.2017 року виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка становить 34 785,99 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 34 785,99 грн. боргу за спожиту теплову енергію є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати отриманої теплової енергії за договором, на підставі ст. 625 ЦК України з нього підлягає стягненню 31 455,55 грн. інфляційної складової боргу та 2 648,66 грн. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву проте доводи, що позивачем не було враховано усіх проплат та переплат відповідача по договору є безпідставними з огляду на наданий позивачем розрахунок, в якому враховані всі надані позивачем платіжні доручення про сплату заборгованості у спірний період. Посилання відповідача на те, що позивачем не вірно було застосовано тарифи для нарахування вартості наданої теплової енергії в період часу з грудня 2006 року по листопад 2009 року судом не приймається до уваги з огляду на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за період з 01.11.2014 року по 01.01.2017 року.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Оболонь-11» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, будинок 23; код 22885358) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, код 00131305) 34 785 (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят п'ять) грн. 99 коп. основного боргу, 31 455 (тридцять одна тисяча чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 55 коп. інфляційних втрат, 2 648 (дві тисячі шістсот сорок вісім) грн. 66 коп. 3 % річних та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна