РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017Справа № 910/10275/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"
доКомунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"
провизнання недійсною третейської угоди (п. 5.1 договору про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009)
Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гуцул В.О. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

03.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" з вимогами Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" про визнання недійсною третейської угоди (п. 5.1 договору про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017, позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсною третейську угоду, яка викладена у формі третейського застереження у пункті 5.1 договору про надання в користування мережевого (кабельного) каналу № 225/136 від 01.03.2009 в частині, а саме, щодо вирішення спорів щодо визнання недійсним договору в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" (зареєстрований Міністерством юстицію України 14.09.2004, свідоцтво №001-т.с) згідно з його регламентом, за місцезнаходженням цього третейського суду: м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2 оф. 70. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 910/10275/16 та рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2016 у даній справі скасувати, справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/10275/16 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2017 справу № 910/10275/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.06.2017.

07.06.2017 представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав суду письмові пояснення.

09.06.2017 представником позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

12.06.2017 представником відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва був поданий письмовий відзив на позов.

У судове засідання 12.06.2017 представник позивача не з'явився. Розглянувши, подане через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача, клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки неможливість забезпечення явки представника у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

У судове засідання 12.06.2017 з'явився представник відповідача та надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, відповідно до яких заперечує проти позову та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 12.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2009 між Комунальним підприємством по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (далі - відповідач, сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (далі - позивач, сторона 2) було укладено Договір № 225/136 про надання в користування мережевого (кабельного) каналу (далі - Договір), відповідно до умов якого сторона-1 надає в користування стороні-2 місце в мережевому каналі штучних споруд: Південний міст довжиною 1256,0 м.п., Московський міст через р. Дніпро та р. Десенка довжиною 1594,7 м.п. та міст Є.О. Патона довжиною 1543,2 загальна довжина 4393,9 м.п.

Вказаний Договір згідно пункту 7.1 набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом календарного року з правом пролонгації. Сторони зобов'язані протягом 20 днів з моменту завершення строку дії цього договору здійснити остаточні розрахунки за ним.

Додатковою угодою №1 від 30.11.2009 сторонами продовжено дії договору до 31.12.2010.

Відповідно до п. 5.1 Договору всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору або в зв'язку з ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" (зареєстрований Міністерством юстиції України 14.09.2004, свідоцтво № 001-т.с.) згідно з його регламентом, за місцезнаходженням цього Третейського суду: м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, оф. 20.

На підставі вказаного третейського застереження, викладеного в пункті 5.1 Договору № 225/136 від 01.03.2009, 14.08.2015 Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачі" виніс рішення у справі №32/15, яким визнав договір №225/136 від 01.03.2009, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" та Комунальним підприємством по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки рішенням третейського суду договір №225/136 від 01.03.2009 визнано недійним в цілому, то і третейська угода, викладена в ньому у вигляді третейського застереження також є недійсною, а також, що положення про передачу на розгляд до третейського суду спорів про визнання недійсним договору, яке міститься в оскаржуваному третейському застереженні, суперечить законодавству України, адже передбачає розгляд спорів третейським судом, які до його компетенції не відносяться.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Частинами 1, 4 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Судом було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" звернулось з позовом до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" про стягнення 782 866,81 грн безпідставно набутих коштів. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідач в порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зловживаючи своїм монопольним становищем на ринку надання в користування місць в мережевому каналі штучних споруд, безпідставно встановив в укладеному з позивачем договорі № 225/136 від 01.03.2009 завищену та економічно необґрунтовану плату за користування місцем у мережевому каналі Південного та Московського мостів через р. Дніпро та р. Десенка, мосту ім. Є.О.Патона та мосту Метро. За твердженням позивача, рішенням третейського суду від 14.08.2015 вказаний договір було визнано недійсним, а оплачуючи упродовж періоду з 01.03.2009 по 28.04.2015 виставлені відповідачем рахунки за завищеними цінами в повному обсязі, він здійснив переплату в розмірі 782 866,81 грн. На думку позивача, відповідач безпідставно отримав вказані грошові кошти та зобов'язаний повернути їх позивачу відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України.

Справа господарськими судами розглядалась неодноразово. При новому розгляді справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2016, позов задоволено. Вмотивовуючи рішення суд виходив з того, що заявлені до стягнення з відповідача грошові кошти згідно зі статтею 255 Господарського кодексу України є збитками позивача, спричиненими внаслідок зловживання відповідачем монопольним становищем та порушення антимонопольного законодавства. З огляду на що, врахувавши здійснену позивачем переплату за недійсним договором № 225/136 від 01.03.2009 в сумі 782 866,81 грн., відповідно до приписів статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суд стягнув з відповідача вказану суму у подвійному розмірі.

Київський апеляційний господарський суд, постановою від 28.09.2016 рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Київська міська рада та Комунальне підприємство по утриманню мостів і шляхів міста Києва "Київавтошляхміст" звернулись з касаційними скаргами до Вищого господарського суду України, в яких просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Обґрунтовуючи доводи касаційних скарг, скаржники вказують на неврахування судами попередніх інстанцій вказівок, наведених у постанові Вищого господарського суду України від 27.04.2016, якою справу було скеровано на новий розгляд. Скаржники наголошують на недоведеності безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та заявленими до стягнення збитками у вигляді безпідставно сплачених коштів за період з березня 2009 року по грудень 2012 року. Окрім цього, скаржники зазначають про те, що акт звірки між сторонами був підписаний із застереженням зі сторони відповідача, що не було враховано судами. При цьому зазначають про порушення судами приписів статті 22 Цивільного кодексу України, статті 225 Господарського кодексу України, статей 22, 34, 35 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.12.2016 касаційну скаргу Київської міської ради і касаційну скаргу Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів міста Києва "Київавтошляхміст" задоволено частково, Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 у справі № 910/29473/15 Господарського суду міста Києва та рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 скасовано, а матеріали справи скерувати для нового розгляду до Господарського суду міста Києва, з наступних підстав.

14.08.2015 рішенням Постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" у справі № 32/15 вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" задоволені частково, визнано недійсним договір про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009; в частині позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності правочину та стягнення 782 866,81 грн. відмовлено. Зустрічний позов відповідача до позивача про стягнення 595 887,31 грн. заборгованості за договором про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009 задоволено.

Частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як вже зазначалось вище судом, Закон України «Про третейські суди» містить ряд положень, яким має відповідати третейське застереження, інакше, як передбачено ст. 12 названого Закону, у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18 (далі - Постанова № 18) згідно з частиною другою статті 4 3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали.

Однак, позивачем не доведено, що третейська угода, викладена в договорі від 01.03.2009 № 225/136 у вигляді третейського застереження, укладена з недодержанням правил, передбачених статтею 12 Закону України «Про третейські суди», або суперечить приписам цивільного законодавства України, а відповідно і не доведено її недійсність.

Крім того, судом встановлено, що Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту споживачів" від 08.04.2014 у справі № 31/14 за позовом КП "Київавтошляхміст" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" про стягнення заборгованості за договором № 225/136 від 01.03.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2014 заяву КП "Київавтошляхміст" задоволено, видано наказ про примусове виконання рішення Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту споживачів" від 08.04.2014 у справі № 31/14 за позовом КП "Київавтошляхміст" до ТОВ "Телесистеми України" про стягнення заборгованості за договором № 225/136 від 01.03.2009, стягнуто з ТОВ "Телесистеми України" на користь КП "Київавтошляхміст" 289 415, 52 грн.

ТОВ "Телесистеми України" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання наказу № 910/14443/14, виданого Господарським судом міста Києва 14.08.2014 на виконання рішення Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту споживачів" від 08.04.2014 у справі № 31/14 за позовом КП "Київавтошляхміст" до ТОВ "Телесистеми України" про стягнення заборгованості за договором № 225/136 від 01.03.2009 у розмірі 289 415, 52 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 задоволено заяву ТОВ "Телесистеми України" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 14.08.2014, ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.08.2014 скасовано, у задоволенні заяви КП "Київавтошляхміст" про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту споживачів" від 08.04.2014 у справі № 31/14 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Лиськов М.О.) від 16.11.2015 задоволено заяву ТОВ "Телесистеми України" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 14.08.2014 про стягнення з ТОВ "Телесистеми України" на користь КП "Київавтошляхміст" 289 415, 52 грн за договором № 225/136 від 01.03.2009, таким що не підлягає виконанню.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Суховий В.Г.) від 22.02.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 та ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015, КП "Київавтошляхміст" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити ТОВ "Телесистеми України" у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2016 касаційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/14443/15 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" в задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, рішення третейського суду по спору, який виник на підставі Договору, який містить оспорювань третейське застереження, підлягає примусовому виконанню на підставі рішення суду, що означає, що компетентним судом не було встановлено підстав для недійсності третейського застереження, навіть враховуючи те, що це не було предметом спору у згаданій справі через наявність положень ст. 83 ГПК України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання недійсною третейської угоди (п. 5.1 договору про надання в користування мережевого (кабельного) каналу №225/136 від 01.03.2009) не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача,оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 21.06.2017

Суддя Н.Б. Плотницька