ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.06.2017 Справа № 908/1228/17

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Берні» ОСОБА_1 (69114, АДРЕСА_1)

До відповідачів:

1. Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10)

2. Державного підприємства «СЕТАМ» (01001, Київська область, м. київ, вул. Стрілецька, 4 - 6)

про визнання електронних торгів недійсними

ВСТАНОВИВ:

14.06.2017 від Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Берні» ОСОБА_1 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вх. №1395/08-07/17 від 14.06.2017 до відповідачів: 1. Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та 2. Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлено законом порядку та розмірі.

Проте, заявником надано клопотання про надання відстрочки сплати судового збору № б/н від 07.06.2017 (вх.№ 08-06/14947 від 14.06.2017) до прийняття рішення по суті спору. Позивач посилається на те, що в межах виконавчого провадження №49529414 постановою Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ накладено арешт на р/р260011976 в ПАТ «ПУМБ» на суму 1 210 771,41 грн., на підтвердження чого надано довідку від 17.05.2017 № ZAP-07.3/596. Тому, позивач не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, надання відстрочки сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Згідно п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів того, що після прийняття рішення у справі, позивач зможе сплатити судовий збір у разі прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача, викладені у клопотанні, судом не приймаються, оскільки ставка судового збору за подання вказаної позовної заяви є мінімальною та складає 1600,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не додано належних та допустимих доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Це порушує загальні принципи господарського судочинства, зокрема рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст.4-2 ГПК України) та змагальності (ст.4-3 ГПК України).

Також суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно з п. 3.5. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно із пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Берні» ОСОБА_1 вх. №1395/08-07/17 від 14.06.2017 до відповідачів: 1. Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та 2. Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку за наявності виділених коштів для сплати судового збору у межах строку позовної давності, після усунення допущених порушень.

Також, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Позовну заяву до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання електронних торгів недійсними подано директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Берні» ОСОБА_1, як фізичною особою.

Справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності) (ст. 28 ГПК України).

Керуючись ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Берні» ОСОБА_1 вх. №1395/08-07/17 від 14.06.2017 до відповідачів: 1. Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та 2. Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява вх. №1395/08-07/17 від 14.06.2017 з додатками на 37 аркуші.

Суддя К.В. Проскуряков