ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.06.2017 Справа № 907/180/17

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства Колос АПК України, м. Київ (далі - товариство) до підприємства обєднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства Учбово-спортивна база Закарпаття ВФСТ Колос АПК України, м. Берегово (далі - підприємство) про зобовязання підприємства демонтувати надбудову другого поверху за власний рахунок

представники:

позивача не з'явився

відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами про зобовязання відповідача демонтувати за власний рахунок надбудову другого поверху лікувальнорекреаційного корпусу у м. Берегово по вул. Корятовича, 1, посилаючись на те, що виконані роботи з реконструкції зазначеного корпусу з надбудовою другого поверху не відповідають вимогам будівельних та інших норм.

Відповідач заявою від 21.03.17 визнав позов і не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дана справа з 28.02.17 перебувала у провадженні господарського суду і за результатами повторного авторозподілу у звязку з припиненням повноважень судді Кривки В.П. та у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Андрейчук Л.В. 18.04.17 передана на розгляд судді Ушак І.Г., 19.04.17 - прийнята до провадження суддею Ушак І.Г.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, участі уповноважених представників у призначених судових засіданнях 10.05.17, 26.05.17, 14.06.17 не забезпечили.

Позивач всупереч неодноразових вимог суду на протязі судового розгляду справи не надав документальних доказів на підтвердження обставин, на які містяться покликання в позові, як на підставу заявлених вимог, письмових пояснень по суті заявлених вимог, зокрема, щодо ідентифікації предмету заявлених вимог (ухвали суду від 28.02.17, 17.03.17, 5.04.17), натомість письмовим клопотанням від 25.05.17 просить суд розглянути справу без участі його представника за наявними у матеріалах справи документами.

Вивчивши матеріали справи, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у позові.

При цьому суд виходив з наступного.

Позовні вимоги ґрунтуються на твердженнях товариства про здійснення відповідачем як підприємством заснованим позивачем реконструкції належного останньому на праві власності розташованого у м. Берегово по вул. Корятовича,1 лікувально-рекреаційного корпусу з надбудовою другого поверху.

Позивач стверджує, що зазначені роботи з реконструкції проведені відповідно до договору генпідряду укладеного 1.07.11 відповідачем як замовником та ТОВ «МКБ-2009» як генпідрядником та вказані в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2в за квітень 2012р., створюють загрозу для життя людей, оскільки здійснені з порушенням будівельних норм і правил. Посилається при цьому на «Висновок експертного дослідження № 182/08-15 від 14.08.15 за зверненням підприємства обєднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства «Учбово-спортивна база «Закарпаття».

За приписами ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано суду доказів на обґрунтування наведених ним обставин, на які як на підставу позову він посилається.

Так, позивачем не надано суду доказів належності йому на праві власності лікувально-рекреаційного корпусу, про демонтаж другого поверху якого йдеться у позові.

До матеріалів справи долучено свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.10.12 та витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, за даними яких позивачеві у м. Берегово по вул. Корятовича, 1 належить комплекс, що згідно з описом об'єкта складається з будівлі готелю, літ.А, загальною площею 2069,3 кв.м; будівлі головного корпусу, літ. Б, Б1, Б2, Б3, загальною площею 2928,2 кв.м та інших споруд (котельня, гаражі, теплиця, мийка тощо), тобто з наданих документів не вбачається можливим ідентифікувати саме лікувально-рекреаційний корпус як належний позивачеві об'єкт щодо якого здійснювалися реконструкційні роботи.

Не вбачається можливим також здійснення ідентифікації, власне, робіт з реконструкції лікувально-рекреаційного корпусу, оскільки позивачем не надано суду договору генпідряду від 1.07.11 та акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в за квітень 2012р., про які йдеться вище. Тобто, і здійснення за замовленням відповідача робіт з реконструкції лікувально-рекреаційного корпусу з надбудовою другого поверху і наявність порушень будівельних норм і правил при здійсненні цих робіт не може вважатися за таких обставин доведеним. Сам лише висновок експертного дослідження здійснений за ініціативою відповідача замовника робіт, до того ж за відсутності виконавця робіт, не є належним та допустимим доказом здійснення робіт, демонтаж яких є предметом позовних вимог.

За наведеного у задоволенні позовних вимог належить відмовити за недоведеністю обставин, якими обґрунтований позов.

При цьому, визнання позову відповідачем у даній справі судом не може бути прийнято, оскільки заява про визнання позову від 21.03.17 подана адвокатом, повноваження якого ґрунтуються на договорі-дорученні про надання правової допомоги укладеному 27.08.15р. від імені відповідача ОСОБА_1 як керівником останнього, в той час як матеріали справи не містять документального підтвердження наведеного. За даними ж Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником відповідача значиться інша особа.

Суд при вирішенні даного питання керується приписами ст. 28 ГПК України, згідно якої справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4-3, 28, 32, 33, 34, 43, 44-49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд вирішив:

1. У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення складено 20.06.2017

Суддя Ушак І.Г.