ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" червня 2017 р.Справа № 924/1111/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" м. Хмельницький

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Агротехмаш м. Хмельницький

про стягнення 4308368,37 грн., з яких: 2110833,33 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 413180,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 1575000,00 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39 грн. інфляційні втрати за відсотками

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1- представник за довіреністю від 15.12.2014р.

від відповідача : ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 28.02.2017р.

від третьої особи: не зявився

У судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду 22.11.2016р. порушено провадження у справі (суддя Виноградова В.В.) за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка", м. Хмельницький про стягнення 4704348,94 грн., з яких: 1575000 грн. інфляційних втрат за кредитом, 212621,59 грн. інфляційних втрат за відсотками, 2427038,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 489644,02 пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Ухвалою суду від 24.01.2017р. було прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог від 23.01.2017р., у звязку з чим предметом розгляду спору стало стягнення 4308368,37 грн., з яких: 2110833,33 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 413180,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 1575000,00 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39 грн. інфляційні втрати за відсотками.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду №19/17 від 31.01.2017р. у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Виноградової В.В. та закінченням строку вирішення спору призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2017р., справу №924/1111/16 передано на розгляд судді Танасюк О.Є.

Ухвалою від 02.02.17р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 03.04.2017р. провадження у справі було зупинено до вирішення справи №924/973/11 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Агротехмаш м. Хмельницький, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" м. Хмельницький про стягнення 4308368,37 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2017р. провадження у справі було поновлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов'язань за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010р. (із змінами, внесеними додатковими угодами), додатковим договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від 22.07.2014 р. (зі змінами).

У додаткових поясненнях (від 10.01.2017р. №08.42-186/150) позивач повідомив, що в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачем щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010р. та додаткових угод до нього укладено: іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №912 про передачу банку в іпотеку нерухомого майна загальною заставною вартістю 12114900,00 грн., іпотечний договір від 13.05.2010 р. (№904) заставною вартістю майна в сумі 885000,00 грн., іпотечний договір від 13.05.2010 р. (№908) заставною вартістю майна в сумі 107500,00 грн., іпотечний договір від 20.09.2011 р. (№2910) заставною вартістю майна в сумі 2264900,00 грн.. Посилаючись на п. 4.1, пп. 4.6.3 зазначених іпотечних договорів, ст. ст. 1, 33, 35 Закону України "Про іпотеку", зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань позивач звернувся до нього з відповідною вимогою про усунення порушень за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р., яку адресат отримав 03.06.2016 р. З огляду на положення ст. 37 Закону України "Про іпотеку" вказує, що позивач набув права власності на відповідні предмети іпотеки (крім споруди складу літ. "Ж" загальною площею 261,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4), що частково покрило кредитну заборгованість відповідача.

Також у додаткових обґрунтуваннях позовних вимог (від 23.01.2017р. №08.42-186/586) з посиланням на положення ст. ст. 261, 264, 526, 629, 1054 ЦК України повідомляє, що відповідач звертався до банку з листом (від 27.05.2016 р. №543), яким визнав існуючу заборгованість за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р. Звертає увагу, що додатковою угодою №10 від 13.12.2012 р. до генерального договору від 13.05.2010 р. сторони узгодили, що надання кредиту за договором здійснюється протягом періоду, починаючи від дати укладення цього договору, по 31.05.2016 р. З приводу п. 6.1 генерального договору від 13.05.2010 р., посилаючись на положення постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначає, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні і відповідач у відзиві на позов (від 30.11.2016р.) вважають позовні вимоги безпідставними, оскільки 06.07.2016р. позивачем звернуто стягнення шляхом набуття права власності на 11 нерухомих об'єктів загальною вартістю 92812079 грн., що належали на праві власності ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" та виступали об'єктами, котрі забезпечували, згідно з умовами 4 відповідних договорів іпотеки (зареєстровані в Державному реєстрі правочинів за №№ 904, 908, 912, 2910) виконання зобов'язань позичальника за спірним генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р. (далі - кредитний договір). Зазначає, що в кожному із іпотечних договорів в статті 4 пп. 4.1, 4.6.3 сторони погодили порядок звернення стягнення на предмети зазначених договорів наступним чином: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Повідомляє, що 29.08.2016 року ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" стало відомо про те, що 05.07.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу прийнято 11 рішень про державну реєстрацію речових прав на 11 нерухомих об'єктів, що належали на праві власності підприємству, за ПАТ "Укрсоцбанк". Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для виникнення права власності в ПАТ "Укрсоцбанк" на нерухомі об'єкти виступили іпотечні договори та додаткові угоди до таких договорів, що попередньо були укладені між ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" та ПАТ "Укрсоцбанк". Підставою для внесення записів про права власності ПАТ "Укрсоцбанк" на нерухомі об'єкти до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором визначено власні рішення про державну реєстрацію речових прав. Посилаючись на звіт про незалежну оцінку майна № 24/15 від 15.07.2016 р., вказує, що ринкова вартість 11 нерухомих об'єктів, що набуті у власність ПАТ "Укрсоцбанк", станом на момент вчинення державним реєстратором вищезгаданих дій - 05.07.2016 року становила 92812079 грн. Доходить висновку, що навіть у випадку доведення позивачем наявності заборгованості ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" за кредитним договором в розмірі 4704348,94 грн., яка не визнається ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка, заявлений позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем на момент розгляду цієї господарської справи самостійно ліквідовано будь-яку потенційно можливу заборгованість ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка за спірним кредитним договором, в тому числі заявлену позивачем заборгованість в розмірі 4704348,94 грн., шляхом звернення стягнення на 11 нерухомих об'єктів, загальною вартістю 92812079 грн., що належали на праві власності ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка та виступали об'єктами, котрі забезпечували, згідно умов 4 відповідних договорів іпотеки, виконання зобов'язань позичальника за спірним генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010 р. Вважає, що вищеперелічені обставини об'єктивно вказують на відсутність порушення ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка будь-яких прав ПАТ Укрсоцбанк за умовами спірного кредитного договору, що є безумовною та самостійною підставою для відмови в задоволенні заявленого позивачем позову. В спростування заявлених позивачем сум надав свій розрахунок щодо заявлених позовних вимог.

У письмових поясненнях від 26.12.2016р. стосовно порядку нарахування позивачем заборгованості відповідача за строковою заборгованістю, тілом кредиту, відсотками на строкову заборгованість та на прострочену заборгованість, стверджує, що розпочинаючи з 07.07.2016 р., після прийняття на баланс банку нерухомого майна відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором щодо строкової заборгованості, у відповідача була відсутня будь-яка прострочена заборгованість перед позивачем. Тому робить висновок, що позивачем необґрунтовано здійснено нарахування відповідачу відсотків на прострочену заборгованість за кредитом після 06.07.2016 р. на суму 3515975,26 грн. З приводу порядку обрахування позивачем розміру заборгованості відповідача по пені посилається на неврахування положень ст. ст. 223, 232 ГК України, ст. 258 ЦК України. Також вважає неправильним нарахування позивачем втрат від інфляції.

Акцентує увагу на тому, що заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення стягнення на нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці становила 25701669,63 грн., при цьому вартість іпотечного майна склала 92812079 грн.

Вказує, що виходячи з даних, наведених в розрахунку позивача, останній не лише отримав повне погашення заборгованості відповідачем, а й надмірно примусово стягнув з відповідача 3822093,06 грн. З приводу п. 6.2 генерального договору від 13.05.2010 р. зазначає, що не заперечує проти розгляду спору господарським судом Хмельницької області.

Також надав письмові пояснення щодо розрахунку заборгованості станом на 06.07.2016 р. на суму 28397513,12 грн. (від 24.01.2017 р.), у яких зазначив, зокрема, що відповідно до п. 1 додаткового договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від 22.07.2014 р. кредитор надає позичальнику грошові кошти на поповнення обігових коштів в межах ліміту заборгованості в 15000000 гривень. Надання кредиту в межах суми вищевказаного ліміту здійснюється окремими траншами з наступним графіком: з 21.05.2015 р. максимальний ліміт 10000000 грн., тобто відповідач зобов'язується до 21.05.2015 р. погасити заборгованість в розмірі 5000000 грн. (15000000 - 10000000 грн.); з 21.06.2015 р. максимальний ліміт 5000000 грн., тобто відповідач зобов'язується до 21.06.2015 р. погасити заборгованість в розмірі 5000000 грн. (10000000 - 5000000 грн.); до 21.07.2015 року - ліміт заборгованості 0 грн. - кінцева дата повернення заборгованості за усіма траншами, тобто відповідач зобов'язується до 21.07.2015 р. погасити заборгованість в розмірі 5000000 грн. (5000000 - 5000000 грн.). Вказує, що, враховуючи умови спірного договору, позивачем та відповідачем погоджено повернення позичальником кредитору 5000000 грн. до 21.05.2015 р., 5000000 грн. до 21.06.2015 р., 5000000 грн. до 21.07.2015 р. Тому вважає, що з огляду на положення ст. 232 ГК України позивач, звертаючись до приватного нотаріуса з метою звернення стягнення, мав здійснити розрахунок розміру заборгованості відповідача по пені за несвоєчасне повернення кредиту наступним чином: за неповернення 5000000 грн. до 21.05.2015 р. розрахувати пеню відносно вказаної суми в період з 22.05.2015 р. по 21.11.2015 р.; за неповернення 5000000 грн. до 21.06.2015 р. розрахувати пеню відносно вказаної суми в період з 22.06.2015 р. по 21.12.2015 р.; за неповернення 5000000 грн. до 21.07.2015 р., розрахувати пеню відносно вказаної суми в період з 22.07.2015 р. по 21.01.2016 р. що всього становить, за розрахунком відповідача, 3337535,26 грн. Натомість, позивач в розрахунку №10.1-87/87-13 здійснює розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту в період понад 1 календарний рік з 22.05.2015 року по 05.07.2016 року, що не відповідає вимогам ст. 232 ГК України.

З приводу обчислення розміру заборгованості по пені за несвоєчасне повернення відсотків посилається на умови п. 2.7 генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010 року, згідно з яким сплата процентів клієнтом здійснюється до 5 числа кожного місяця, та зазначає, що першим днем невиконання відповідачем обов'язку щодо сплати процентів за користування кредитом виступило 06.07.2015 р. Зауважує, що позивач був вправі нарахувати пеню відповідачу за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом в період з 06.07.2015 р. по 05.01.2016 р., в такому випадку розмір пені склав би 269255,30 грн. Натомість, позивач в розрахунку №10.1-87/87-13 здійснює розрахунок пені за несвоєчасне повернення відсотків в період понад 1 календарний рік з 11.06.2015 р. по 05.07.2016 р., що не відповідає вимогам ст. 232 ГК України.

Також посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, лист ВСУ "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 р. № 62-97, вказує, що у розрахунку інфляційних втрат за неповернутим кредитом та відсотками позивачем обрано неправильну методику розрахунку, а саме: індекс інфляції розрахований в середньому на місяць шляхом множення не на сукупний індекс інфляції. Таким чином, зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за спірним кредитним договором станом на момент звернення стягнення приватним нотаріусом на 11 нерухомих об'єктів - 05.07.2016 року склав: 15000000 гривень - тіло кредиту (тотожно з розрахунком позивача); 3517916,69 грн. - відсотки за кредитом (тотожно з розрахунком позивача); 333753526 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 269255,30 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1195792,61 грн. - розмір інфляційних втрат за кредитом; 164128,83 грн. - розмір інфляційних втрат за відсотками; всього - 23484628,69 грн.

Звертає увагу на те, що вартість 11 нерухомих об'єктів, на які звернуто стягнення приватним нотаріусом 05.07.2016 року задля погашення названої заборгованості перед позивачем, згідно зі звітами про вартість нерухомих об'єктів, наданими позивачем, становить 28432800 грн. А тому заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором після 05.07.2016 року відсутня.

У письмовому поясненні від 12.06.2017р. наголошує, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. у справі №924/973/16 преюдиційно встановлено:

- відсутність будь-яких боргових зобовязань ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка перед ПАТ „Укрсоцбанк за кредитним договором від 22.07.2014р. №06.33-72/046;

- у звязку із завершенням ПАТ „Укрсоцбанк позасудового врегулювання спорів за кредитним договором від 22.07.2014р. №06.33-72/046 відсутність права позивача на звернення до відповідача із вимогами щодо виконання основного зобовязання.

Таким чином, позивач посилається на те, що предметом розгляду господарської справи №924/973/16 та господарської справи №924/1111/16 є однотипне стягнення ПАТ „Укрсоцбанк боргу за кредитним договором від 22.07.2014р. №06.33-72/046 із поручителя ТОВ „Агромаш та позичальника - ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка, за результатами розгляду господарської справи №924/973/16 преюдиційно встановлені обставини, які не підлягають повторному доведенню в межах даної справи в силу ст. 35 ГПК України. З огляду на зазначене, просить в позові відмовити.

Також в судовому засіданні представник позивача подав клопотання про зупинення провадженні у справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ПАТ „Укрсоцбанк на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. у справі №924/973/16.

Представник відповідача усно заперечив проти клопотання про зупинення провадження у справі. Зазначає, що судове рішення по справі №924/973/16 набрало законної сили. Крім того, звертає увагу на відсутність доказів призначення до розгляду касаційної скарги позивача Вищим господарським судом України.

При розгляді клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом враховується наступне.

Частиною 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, як визначено абз. 2 п.п. 3.16. п. 3 постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин (абз. 3 п.п. 3.16. п. 3 постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.2011р.).

Судом враховується, що судове рішення по справі №924/973/16, до якої зупинялося провадження у даній справі, набрало законної сили з моменту прийняття постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р.

Крім того, зважаючи, що відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ГПК України зупинення провадження у справі можливе до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а позивачем не надано доказів призначення до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги по справі №924/973/16, у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Таким чином, клопотання ПАТ „Укрсоцбанк про зупинення провадження у справі суд залишає без задоволення.

Водночас суд зауважує, що у разі прийняття Вищим господарським судом України рішення про задоволення позовних вимог у справі, до вирішення якої позивач просить зупинити провадження у даній справі, останній не позбавлений права, за наявності підстав, на звернення до суду із заявою про перегляд рішення у справі 924/1111/16 за нововиявленими обставинами.

Третя особа - ТОВ „Агротехмаш в судове засідання представника не направила, письмових пояснень не надала. Однак, ухвалою суду від 02.06.2017р. явка третьої особи в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи та враховуючи обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

13.05.2010р. між публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк та товариством з обмеженою відповідальністю „Підприємством матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка укладено Генеральний договір про здійснення кредитування № 880/15-ГД 1, зміни внесені додатковими угодами: № 1 від 19.05.2010р., № 1 від 04.08.2010р., № 2 від 19.11.2010р., № 3 від 10.02.2011р., № 4 від 26.04.2011р., № 5 від 25.05.2011р., № 6 від 09.09.2011р., № 7 від 09.09.2011р., № 8 від 13.02.2012р., № 9 від 08.05.2012р., № 10 від 13.12.2012р., № 11 від 28.12.2012р., № 12 від 29.03.2013р., № 13 від 30.04.2013р., № 14 від 15.05.2013р., № 15 від 22.05.2013р., № 16 від 27.08.2013р., №17від 31.10.2013р., № 18 від 13.11.2013р., № 19 від 22.07.2014р.

Згідно з п. п. 1.1, 1.3. основних положень Генерального договору, Банк зобовязується надавати клієнту грошові кошти у національній валюті України на умовах, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, надалі за текстом „Кредит, а клієнт зобовязується повертати Кредит у строки/терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатковими договорами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатимуться у додаткових договорах, але не більше 27% річних. Розмір процентної ставки встановлюється на строк на 3 місяці з дати підписання відповідного додаткового договору до цього договору. Надалі зазначений розмір процентної ставки може переглядатися банком кожні наступні три місяці. За виконання Банком зобовязань, Клієнт сплачує комісії у розмірі та у порядку, що визначені цим Договором та Тарифами на послуги, що надаються Банком, що містяться у Додатку № 1 до цього договору, який є його невідємною частиною, та у додатках до додаткових договорів до цього договору.

Пунктом 4 основних положень Генерального договору передбачено, що надання кредиту/гарантій за цим договором здійснюється протягом періоду, починаючи від дати укладання цього договору по 12.05.2013 р., на підставі укладених між сторонами додаткових договорів до цього договору.

Відповідно до п. 2 Основних положень Генерального договору, загальний ліміт операцій з надання кредиту та гарантій за цим договором не може перевищувати 25000000,00 грн.

Додатковою угодою №16 від 27.08.2013 р. до Генерального договору сторони виклали п. 2 в новій редакції, згідно з якою загальний ліміт операцій з надання кредиту та гарантій, акредитивів за цим договором не може перевищувати 34300000,00 грн. (далі - загальний ліміт операцій).

Загальний ліміт операцій змінюється відповідно до наступного графіку:

з 31.12.2012р. по 06.05.2013р. - 31300000,00 грн.

з 07.05.2013р. по 21.05.2013р. - 31100000,00 грн.

з 22.05.2013р. по 30.10.2013р. - 31300000,00 грн.

з 31.10.2013р. по 31.05.2016р. - 29495000,00 грн.

Особливі умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту (кінцевий термін погашення кредиту), розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, форма та спосіб надання кредиту, а також відповідні тарифи визначаються додатковими договорами, що укладаються між сторонами, та є невід'ємною частиною цього договору (п. 5 основних положень Генерального договору).

Згідно з п. п. 1.2., 1.3. загальних умов кредитування Генерального договору конкретна сума кредиту, що надається за цим договором, визначатиметься у додаткових договорах до нього, але, в будь-якому разі, сума кредиту не може перевищувати ліміт кредитування або його невикористаний (вільний) залишок. Загальна сума кредиту за всіма чинними додатковими договорами не повинна перевищувати ліміт кредитування.

Кредит повинен бути повністю повернутий банку у кінцеві терміни, що зазначатимуться у додаткових договорах до цього договору, але, в будь-якому разі, не пізніше останнього дня строку дії загального ліміту операцій. Кредит на поповнення оборотних коштів надається на строк до одного року (разовий кредит, невідновлювальна кредитна лінія) або протягом одного року з відповідним кінцевим терміном погашення/графіком зменшення максимального ліміту заборгованості (відновлювальна кредитна лінія, овердрафт), що зазначається у відповідних додаткових договорах.

За умовами п. 3.3.4. загальних умов кредитування Генерального договору клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти в розмірі, передбаченому у відповідних додаткових договорах, та комісії, перелік, розміри та порядок сплати яких зазначені в цьому договорі та тарифах, в порядку, визначеному договором; за умовами п. 3.3.6 - повертати банку кредит відповідно до строків/термінів, встановлених у відповідних додаткових договорах, але, в будь-якому разі, має бути повністю та остаточно повернутий не пізніше останнього дня строку дії загального ліміту операцій, вказаного в п. 4 основних положень цього договору.

Відповідно до п. 4.1. загальних умов кредитування Генерального договору у разі прострочення позичальником повернення Кредиту згідно умов цього договору та відповідним додатковим договором та/або сплати відсотків та/або комісій, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 (один) відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення.

Згідно з п. 3.2.5. договору банк має право звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, у разі неповернення клієнтом кредиту або його частини, або у разі невідшкодування клієнтом банку витрат, пов'язаних з виконанням гарантії, несплати процентів, комісій, штрафних санкцій згідно з умовами цього договору.

В якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за Генеральним договором про здійснення кредитування № 880/15-ГД 1 від 13.05.2010р. та додаткових угод до нього, між ПАТ „Укрсоцбанк та ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка укладено іпотечні договори (з урахуванням додаткової угоди №18 від 13.11.2013р. до Генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010р.), зокрема:

- Іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №912, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка передало в іпотеку Банку комплекс будівель, загальною площею 5814,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4, загальною заставною вартістю 12374700,00 грн., а саме:

1) будівля адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м, заставною вартістю 6984900,00 грн.;

2) будівля майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., заставною вартістю 1159000,00 грн.;

3) будівля цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., заставною вартістю 1825700,00 грн.;

4) арочна будівля літ. „Б загальною площею 753,9 кв.м., заставною вартістю 741200,00 грн.;

5) будівля гаража літ. „К загальною площею 473,1 кв.м., заставною вартістю 416000,00 грн.;

6) будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. „В загальною площею 481,9 кв.м., заставною вартістю 942500,00 грн.;

7) споруда складу літ. "Ж" загальною площею 261,4 кв.м., заставною вартістю 229800,00 грн.;

8) будівля трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., заставною вартістю 23000,00 грн.;

9) будівля котельної літ. „В загальною площею 85,5 кв.м., заставною вартістю 52600,00 грн.;

- Іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №904, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка передало в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: будівлю складу (літ. „Л за планом земельної ділянки), загальною площею 663,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4, заставною вартістю 885000,00 грн.;

- Іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №908, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю офісу з складами, загальною площею 168,1 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16 „В, заставною вартістю 107500,00 грн.;

- Іпотечний договір від 20.09.2011р., зареєстрований в реєстрі за №2910, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки, загальною площею 2303,6 кв. м., що розташовані за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4, заставною вартістю 2264900,00 грн.

Відповідно до всіх іпотечних договорах в статті 4 п. п. 4.1., 4.6.3. сторони погодили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України „Про іпотеку.

У звязку з посвідченням вищезазначених договорів накладено заборону відчуження зазначеного в договорах майна, яке належить ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка до припинення чи розірвання договорів, що зареєстровано в реєстрі за №№ 905, 909, 913-921, 2911.

22.07.2014р. між публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк та товариством з обмеженою відповідальністю „Підприємством матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка в рамках Генерального договору було укладено Додатковий договір про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від (далі - кредитний договір), зміни внесені Додатковою угодою № 06.33-72/088 (01/046) від 28.10.2014 року, Додатковою угодою № 06.33-72/044 (02/046) від 28.01.2015 року та Додатковою угодою № 06.33-72/044 (03/046) від 28.04.2015 року.

Відповідно до п. 1 додаткового договору кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти на поповнення обігових коштів шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №1469, відкритий у кредитора, в межах максимального ліміту заборгованості за цим додатковим договором в 15000000,00 грн., з врахуванням заборгованості за додатковим договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.201-72/181 від 09.10.2013 р. до генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р.

Надання кредиту в межах суми вищевказаного максимального ліміту здійснюється окремими частинами (траншами), надалі за текстом кожна частина окремо транш, а у сукупності транші, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості за цим додатковим договором: з 21.05.2015р. максимальний ліміт заборгованості становить 10000000,00 грн.; з 21.06.2015 р. максимальний ліміт заборгованості становить 5000000,00 грн. та кінцевою датою повернення заборгованості за всіма траншами кредиту за цим договором 21.07.2015 р. (п. 1.1 додаткового договору від 22.07.2014 р.).

Згідно п. 3 додаткового договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 06.33-72/046 від 22.07.2014р., позичальник зобовязується сплачувати кредитору відсотки, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі, а також комісії, перелік, розмір та порядок сплати яких міститься в додатку № 1 до цього додаткового договору.

До додаткового договору №06.33-72/046 про надання відновлювальної кредитної лінії від 22.07.2014 р. сторонами було укладено додаткові угоди щодо розміру та строку дії процентної ставки, визначених п. 3.1 додаткового договору. Зокрема, додатковою угодою №06.33-72/088(01/046) від 28.10.2014 р. до додаткового договору сторони встановили процентну ставку за додатковим договором у розмірі 18 процентів річних на строк 3 місяці до 27.01.2015 р., додатковою угодою №06.33-72/004(02/046) від 28.01.2015 р. в розмірі 18 процентів річних на строк 3 місяці по 27.04.2015 р., додатковою угодою №06.33-72/044(03/046) від 27.04.2015 р. в розмірі 21 процентів річних на строк 3 місяці по 21.07.2015 р.

В матеріалах справи містяться копії банківських виписок по нарахуванню відсотків, розрахунок вимог ПАТ „Укрсоцбанк.

01.06.2016 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №08.42-186/7868 про усунення порушень зобовязань за додатковим договором №06.33-72/046 від 22.07.2014р. про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р. (з урахуванням доповнень та змін), в якій вимагав з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість в сумі 23717828,04 грн., яка виникла станом на 20.05.2016р.

Зазначена вимога відповідно до відомостей з сайту відстеження пересилання поштових відправлень отримана адресатом 03.06.2016р.

Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна від 04.07.2016р., проведеної субєктом оцінювальної діяльності Приватним підприємством „Енергомкс, ринкова вартість обєктів оцінки (предметів іпотеки) становить:

- будівля складу (літ. „Л за планом земельної ділянки), загальною площею 663,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 1504800,00 грн. в т.ч. 1254000,00 грн., сума ПДВ 250800,00 грн.;

- товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки, загальною площею 2303,6 кв. м., що розташовані за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 4616400,00 грн., в т.ч. 3847000,00 грн.. сума ПДВ 769400,00 грн.;

- нежитлова будівля офісу з складами, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16 "В" становить: 248400,00 грн.. в т.ч. 207000,00 грн., сума ПДВ 41400,00 грн.;

- будівля адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 11865600,00 грн. в т.ч. 9888000,00 грн., сума ПДВ -1977600,00 грн.;

- будівля майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 1584000,00 грн., в т.ч. 1320000,00 грн., сума ПДВ - 3264000,00 грн.;

- будівля цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4. становить: 2496000,00 грн.., в т.ч. 2080000,00 грн., сума ПДВ 416000,00 грн.;

- арочна будівля літ. „Б загальною площею 753,9 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4. становить: 1564800,00 грн. в т.ч 1304000,00 грн., сума ПДВ 260800,00 грн.;

- будівля гаража літ. „К загальною площею 473,1 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 981600,00 грн., в т.ч. 818000,00 грн., сума ПДВ 163600,00 грн.;

- будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. „В загальною площею 481,9 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 3284400,00 грн., в т.ч. 2737000,00 грн., сума ПДВ 547400,00 грн.;

- будівля котельної літ. „В загальною площею 85,5 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 177600,00 грн., в т.ч. 148000,00 грн., сума ПДВ 29600,00 грн.;

- будівля трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 109200,00 грн., в т .ч. 91000,00 грн., сума ПДВ 18200,00 грн.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.08.2016р. (далі інформаційна довідка) за ПАТ „Укрсоцбанк 05.07.2016 р. зареєстровано право приватної власності на:

- товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки загальною площею 2303,6 кв.м., підстава виникнення права власності іпотечний договір №2910 від 20.09.2011 р. (інформаційна довідка №66950834 від 30.08.2016 р.);

- будівлю цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., підстава виникнення права власності додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р. до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66950933 від 30.08.2016 р.);

- будівлю майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., підстава виникнення права власності додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р. до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66950995 від 30.08.2016 р.);

- будівлю трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951019 від 30.08.2016 р.);

- будівлю адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951051 від 30.08.2016 р.);

- будівлю гаража літ. „К загальною площею 473.1 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951094 від 30.08.2016 р.);

- арочну будівлю літ. „Б загальною площею 753,9 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951198 від 30.08.2016 р.);

- будівлю спортивно-оздоровчого комплексу літ. „В загальною площею 481,9 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951223 від 30.08.2016 р.);

- будівлю котельні літ. „В загальною площею 85,5 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951256 від 30.08.2016 р.);

- нежитлову будівлю офісу з складами загальною площею 415,7 кв.м. (Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16В), підстава виникнення права власності іпотечний договір №908 від 13.05.2010 р., додаткові договори №№ 1972 від 22.11.2010 р., 1033 від 26.04.2011 р., 1445 від 26.05.2011 р., 2805 від 12.09.2011 р., 4315 від 13.12.2012 р. до іпотечного договору №908 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951285 від 30.08.2016 р.);

- будівлю складу з вбудованими службовими приміщеннями літ. „Л загальною площею 663,4 кв.м., підстава виникнення права власності іпотечний договір №904 від 13.05.2010 р., додаткові договори №№ 1974 від 22.11.2010 р., 1031 від 26.04.2011 р., 1437 від 26.05.2011 р., 2807 від 12.09.2011 р., 4313 від 13.12.2012 р. до іпотечного договору №904 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951302 від 30.08.2016 р.).

Крім того, 30.04.2013р.між ПАТ „Укрсоцбанк та ТОВ „Агротехмаш було укладено договір поруки №880/30-ПЮО-1, згідно якого, у звязку із укладенням між Банком та Позичальником Генерального договору № 880/15-ГД 1 про здійснення кредитування від 13.05.2010р. (зі змінами та доповненнями, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками, додатковими угодами до нього, Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань Позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з кредитним договором. (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 Договору поруки, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого Позичальник зобовязаний, повернути кредитні кошти в сумі 31300000,00 грн. не пізніше 31.05.2016р., сплатити проценти за процентною ставкою в розмірі до 35% річних для кредитних коштів, отриманих в гривні, а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки, Поручитель, як солідарний боржник, зобовязується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за Кредитним Договором, в разі порушення Позичальником зобовязання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом 2 (двох) робочих днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або запитів щодо обґрунтованості Вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань або утримань. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у Вимозі.

Згідно п. 2.2. договору поруки, Поручитель зобовязаний відповідати перед Банком за виконання Позичальником грошових зобовязань за кредитним договором у тому ж обсязі, що й Позичальник, та виконувати умови цього договору.

ПАТ "Укрсоцбанк" звертався до господарського суду з аналогічним позовом про стягнення 4308368,37 грн. за кредитним договором від 22.07.2014р. №06.33-72/046 з поручителя позичальника - ТОВ „Агротехмаш.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. по справі №924/973/16 позов ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ „Агротехмаш, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка про стягнення 4308368,37 грн. було задоволено частково.

Однак постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. задоволено апеляційну скаргу ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка, рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено повністю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до матеріалів справи, іпотечне нерухоме майно зареєстроване за Банком, отже позасудова процедура врегулювання шляхом набуття Банком права власності на предмет іпотеки, передбачена ст. 36 Закону України "Про іпотеку", є завершеною.

Таким чином, зазначено, що ПАТ "Укрсоцбанк" реалізувало своє право на задоволення вимог за кредитним договором та звернуло стягнення на іпотечне майно, що було предметом акцесорного зобов'язання, яке виступало засобом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, тому вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" щодо виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, після реєстрації за ним права власності на іпотечне майно є недійсними у відповідності до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Крім того, колегія суддів зауважила, що зобов'язання за кредитним договором припинились, оскільки іпотека забезпечує сплату позичальником або іпотекодавцем (разом чи окремо) усіх існуючих та майбутнього боргу позичальника у строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі, у тому числі сплату усієї основної суми кредиту чи її частини, яку позичальник фактично отримав і ще не повернув, а також відсотків, комісійних та інших витрат, що належать до сплати у відповідності з кредитним договором та усі витрати, як вони визначені в п. 7.1 цього іпотечного договору, що узгоджується зі статтею 7 Закону України "Про іпотеку", згідно якої за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо безпідставності заявлених ПАТ "Укрсоцбанк" вимог до ТОВ „Агротехмаш (поручителя ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка) в сумі 4308368,37 грн., з яких 2110833,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 413180,65 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 1575000,00 грн. нарахувань індексу інфляції за кредитом, 209354,39 грн. нарахувань індексу інфляції за відсотками, оскільки зазначена заборгованість погашена за рахунок предмету іпотеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ „Укрсоцбанк зазначає, що за рахунок набуття права власності на майно, що було предметом іпотеки (крім споруди складу літ. "Ж" загальною площею 261,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4) частково покрито кредитну заборгованість відповідача. Позивач посилаючись на неналежне виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань щодо повернення кредиту, звернувся з позовом про стягнення з відповідача 4308368,37 грн., з яких 2110833,33 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 413180,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1575000,00 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39 грн. інфляційні втрати за відсотками.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між банком та ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка виникли на підставі Генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010р., предметом якого є зобов'язання банку надавати клієнту грошові кошти в національній валюті України на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, та зобов'язання клієнта повертати кредит у строки/терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатимуться у додаткових договорах, але не більше 27% річних.

При цьому, в рамках генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р. сторонами укладено додатковий договір №06.33-72/046 про надання відновлювальної кредитної лінії від 22.07.2014 р. (далі кредитний договір), згідно з п. 1 якого кредитор зобовязався надавати позичальнику грошові кошти на поповнення обігових коштів шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №1469, відкритий у кредитора, в межах максимального ліміту заборгованості за цим додатковим договором в 15000000,00 грн., з врахуванням заборгованості за додатковим договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.201-72/181 від 09.10.2013р. до генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р.

Положеннями статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

З матеріалів справи слідує, що в якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за Генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010р. та додаткових угод до нього, між ПАТ „Укрсоцбанк та ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка укладено іпотечні договори від 13.05.2010р. №904, №908, №912 та іпотечний договір від 20.09.2011р. №2910, відповідно до яких відповідачем було передано в іпотеку Банку нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Статтею 12 Закону України Про іпотеку визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В силу дії ст. 35 Закону України Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У зв'язку із економічною неможливістю відповідача в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов'язання з 22.05.2015 року за кредитним договором утворилась заборгованість.

01.06.2016 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №08.42-186/7868 про усунення порушень зобовязань за додатковим договором №06.33-72/046 від 22.07.2014 р. про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р. (з урахуванням доповнень та змін), в якій вимагав з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість в сумі 23717828,04 грн., яка виникла станом на 20.05.2016р. Зазначена вимога відповідно до відомостей з сайту відстеження пересилання поштових відправлень отримана адресатом 03.06.2016р.

З огляду на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р. (з усіма додатковими угодами та договорами до нього) щодо повернення кредиту (траншів кредиту), сплати процентів за користування ним, позивач шляхом передачі права власності звернув стягнення на предмети іпотеки, якими відповідно до іпотечних договорів від 13.05.2010р. та 20.09.2011р. (з урахуванням додаткових договорів до них) забезпечувалося виконання зобовязань відповідача за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010р.

Так, 05.07.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на 11 нерухомих об'єктів, які належали на праві власності відповідачу й виступали об'єктами забезпечення виконання зобов'язань останнього перед ПАТ „Укрсоцбанк за Генеральним договором про здійснення кредитування № 880/15-ГД 1 від 13.05.2010р. в рахунок погашення наявної заборгованості.

Позивач, звертаючись до суду про стягнення із відповідача 4308368,37 грн., вказує на те, що заявлена сума є залишком боргу позичальника, яка не покрита іпотечним майном.

Згідно висновків про незалежну оцінку обєктів нерухомого майна що є предметом іпотеки, які складені субєктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" від 04.07.2016р., вартість нерухомих обєктів становила 28432800,00 грн.

Відповідно доводи відповідача ґрунтуються на тому, що вартість оціненого іпотечного майна, на яке звернуто стягнення (з врахуванням суми ПДВ) перевищує суму заборгованості, на яку заявляє вимоги банк, а отже борг відсутній.

Як вбачається із висновків про незалежну оцінку майна від 04.07.2016р., проведеної субєктом оцінювальної діяльності Приватним підприємством „Енергомкс, ринкова вартість обєктів оцінки (предметів іпотеки) становить:

- будівля складу (літ. „Л за планом земельної ділянки), загальною площею 663,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 1504800,00 грн. в т.ч. 1254000,00 грн., сума ПДВ 250800,00 грн.;

- товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки, загальною площею 2303,6 кв. м., що розташовані за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 4616400,00 грн., в т.ч. 3847000,00 грн.. сума ПДВ 769400,00 грн.;

- нежитлова будівля офісу з складами, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16 "В" становить: 248400,00 грн.. в т.ч. 207000,00 грн., сума ПДВ 41400,00 грн.;

- будівля адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 11865600,00 грн. в т.ч. 9888000,00 грн., сума ПДВ -1977600,00 грн.;

- будівля майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 1584000,00 грн., в т.ч. 1320000,00 грн., сума ПДВ - 3264000,00 грн.;

- будівля цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4. становить: 2496000,00 грн.., в т.ч. 2080000,00 грн., сума ПДВ 416000,00 грн.;

- арочна будівля літ. „Б загальною площею 753,9 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4. становить: 1564800,00 грн. в т.ч 1304000,00 грн., сума ПДВ 260800,00 грн.;

- будівля гаража літ. „К загальною площею 473,1 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 981600,00 грн., в т.ч. 818000,00 грн., сума ПДВ 163600,00 грн.;

- будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. „В загальною площею 481,9 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 3284400,00 грн., в т.ч. 2737000,00 грн., сума ПДВ 547400,00 грн.;

- будівля котельної літ. „В загальною площею 85,5 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 177600,00 грн., в т.ч. 148000,00 грн., сума ПДВ 29600,00 грн.;

- будівля трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 109200,00 грн., в т .ч. 91000,00 грн., сума ПДВ 18200,00 грн.

Отже, вартість іпотечного майна , субєктом оціночної діяльності вказана як з ПДВ, так і без врахування суми ПДВ.

Відповідно до п. а п. 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податку на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту", а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 189.15 статті 189 Податкового кодексу України, у разі постачання (продажу, відчуження іншим способом) банками та іншими фінансовими установами майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно, базою оподаткування є позитивна різниця між ціною постачання та ціною придбання такого майна. Ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність. У разі придбання майна у платника податку ціна придбання визначається з урахуванням податку на додану вартість.

Якщо за таким майном суми податку були включені до складу податкового кредиту банком, іншою фінансовою установою, застосовуються положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу

Пунктом 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього

Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1

статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території

України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2

розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення

операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та

операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду констатує, що ринкова вартість об'єкту нерухомого майна для прийняття рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно відповідно до Закону України "Про іпотеку" за вартістю іпотечного майна має бути визначена без урахування податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена в ОСОБА_3 Державної фіскальної служби України від 19.04.2016р. № 8823/6/99-99-19-03-02-15 ( .с.180-183 т.2).

Відповідна правова позиція наведена в постанові Вищого господарського суду України від 12.10.2016 р.у справі № 910/16924/15.

А відтак, дії банка в частині звернення майна на предмет іпотеки на підставі договору за вартістю майна без урахування суми ПДВ є правомірними, а доводи відповідача в цій частині є помилковими.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Відповідно ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з невиконанням позичальником (відповідачем) своїх зобовязань перед ПАТ "Укрсоцбанк" за кредитним договором, на підставі ст. 4 п.п.4.1, 4.6.3 сторони погодили порядок стягнення на предмети зазначених договорів наступним чином: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки , зокрема шляхом передачі іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Судом враховується, що ПАТ "Укрсоцбанк" звертався до суду з аналогічним позовом про стягнення 4308368,37 грн. за кредитним договором від 22.07.2014р. №06.33.-72/046 з поручителя позичальника - ТОВ „Агротехмаш, який згідно договору поруки №880/30-ПЮО-1 від 30.04.2013р. поручився перед Банком за виконання ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. по справі №924/973/16 позов ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ „Агротехмаш,за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка про стягнення 4308368,37 грн. було задоволено частково.

Однак постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. було задоволено апеляційну скаргу ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка, рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено повністю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до матеріалів справи, іпотечне нерухоме майно зареєстроване за Банком, отже позасудова процедура врегулювання шляхом набуття Банком права власності на предмет іпотеки, передбачена ст. 36 Закону України "Про іпотеку", є завершеною.

Таким чином, ПАТ "Укрсоцбанк" реалізувало своє право на задоволення вимог за кредитним договором та звернуло стягнення на іпотечне майно, що було предметом акцесорного зобов'язання, яке виступало засобом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, тому вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" щодо виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, після реєстрації за ним права власності на іпотечне майно є недійсними у відповідності до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Крім того, колегія суддів зауважила, що зобов'язання за кредитним договором припинились, оскільки іпотека забезпечує сплату позичальником або іпотекодавцем (разом чи окремо) усіх існуючих та майбутнього боргу позичальника у строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі, у тому числі сплату усієї основної суми кредиту чи її частини, яку позичальник фактично отримав і ще не повернув, а також відсотків, комісійних та інших витрат, що належать до сплати у відповідності з кредитним договором та усі витрати, як вони визначені в п. 7.1 цього іпотечного договору, що узгоджується зі статтею 7 Закону України "Про іпотеку", згідно якої за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах ВГСУ у справах 6/174-09 від 10.02.2014р. ,№ 914/3812/ від 14.12.2016р.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо безпідставності заявлених ПАТ "Укрсоцбанк" вимог до ТОВ „Агротехмаш (поручителя ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка) в сумі 4308368,37 грн., з яких 2110833,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 413180,65 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 1575000,00 грн. нарахувань індексу інфляції за кредитом, 209354,39 грн. нарахувань індексу інфляції за відсотками, оскільки зазначена заборгованість погашена за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом враховується, що предметом спору по справі №924/973/16 є стягнення коштів з поручителя відповідача за тим же кредитним договором та в тій же сумі, що є предметом розгляду у даній справі.

Оскільки судовим рішенням по справі №924/973/16 встановлено недійсність (безпідставність) вимог ПАТ "Укрсоцбанк" щодо виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, після реєстрації за Банком права власності на іпотечне майно та припинення зобовязань за кредитним договором, зазначені обставини в силу ст. 35 ГПК України не потребують доказування при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" про стягнення з відповідача 4308368,37 грн., з яких: 2110833,33 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 413180,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 1575000,00 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39 грн. інфляційні втрати за відсотками є безпідставними та необґрунтованими.

Тому в позові необхідно відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" м. Хмельницький за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Агротехмаш м. Хмельницький про стягнення 4308368,37 грн., з яких: 2110833,33 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 413180,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р., 1575000,00 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39 грн. інфляційні втрати за відсотками відмовити.

Повне рішення складено 14.06.2017 р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2, 3 - позивачу публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (м. Хмельницький, вул. Соборна 34; м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 53 (4 поверх);

4 - відповідачу товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка", (м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4);

5 третій особі ТОВ „Агротехмаш (м. Хмельницький, вул. Прикордонників, 12) - простим.