ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.2017 Справа № 904/6070/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №126/16 від 10.05.17р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №21 від 31.01.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення основного боргу в розмірі 1 602 013,68грн., пені у розмірі 126 493,24грн., 3% річних у розмірі 13 825,60грн., інфляційних у розмірі 45 144,75грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №804/61719/15/16-0403-02 від 01.02.2016р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, інфляційних та 3% річних, а в частині стягнення пені надав контррозрахунок, відповідно до якого визнав пеню у розмірі 1 382,56грн., вказавши на те, що пеня, нарахована у розмірі 0,3% за кожен день прострочення платежу, є меншою ніж пеня, нарахована у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Крім того, відповідач подав до суду клопотання про розстрочку виконання рішення на три місяці.

06.06.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016р. між Публічним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ", (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", (покупець) укладено договір №804/61719/15/16-0403-02.

Згідно п.1.1. договору продавець зобовязується виготовити і поставити, а покупець - прийняти та сплатити товар на умовах, викладених у договорі.

Найменування, кількість і терміни постачання товару вказані в специфікаціях (п.1.2. договору).

За п.2.1. договору ціни на товар приведені у специфікаціях до цього договору.

Постачання товару здійснюється відповідно до специфікацій до цього договору в погоджені сторонами терміни впродовж місяця постачання (п.3.1. договору).

Згідно п.3.4. договору датою постачання вважається дата, вказана у видатковій накладній на відпуск товару.

Договір набуває чинності з моменту підпису обома сторонами і діє до 31 грудня 2016 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.8.1. договору).

Специфікаціями №№1-7 до договору сторони узгодили найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 602 013,68грн., що підтверджується видатковою накладною №1/1612140 від 28.12.2016р., яка підписана сторонами без будь-яких зауважень (а.с.23).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.2.3. договору умова оплати товару - за фактом постачання партії товару, впродовж 30 календарних днів, але не пізніше за дату постачання наступної партії товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був оплатити товар 27.01.2017р., однак, як вбачається із матеріалів справи, цього не зробив.

22.03.2017р. позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості (а.с.27-33), яка залишена останнім без задоволення.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 602 013,68грн., що підтверджується матеріалами справи, визнається відповідачем та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.5.7. договору у разі прострочення оплати за поставлений товар покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,3%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Позивач нараховує пеню за загальний період з 28.01.2017р. по 12.05.2017р. у розмірі 126 493,24грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв"язку з чим пеня у розмірі 126 493,24грн. підлягає до стягнення.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо нарахування позивачем пені у розмірі, більшому ніж 0,3% за кожен день прострочення платежу, оскільки відповідачем при здійсненні контррозрахунку пені у розмірі 0,3% за кожен день прострочення платежу здійснено помилку у формулі пені, а саме: безпідставно здійснено ділення суми пені на 365.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нараховує 3% річних за загальний період з 28.01.2017р. по 12.05.2017р. у розмірі 13 825,60грн., а також інфляційні за період лютий-березень 2017р. у сумі 45 144,75грн.

Господарський суд, перевіривши нарахування 3% річних та інфляційних, встановив, що дані розрахунки здійснені правильно, а тому 3% річних у сумі 13 825,60грн. та інфляційні у розмірі 45 144,75 грн. підлягають до стягнення.

06.06.2017р. відповідач звернувся до суду із клопотанням про розстрочку виконання рішення на три місяці.

Представник позивача заперечував проти задоволення даного клопотання.

Згідно п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При розгляді клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення судом враховано правові позиції, викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. №9 (далі - Постанова №9). Так, у п.7.1.2. Постанови №9 зазначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

З урахуванням вищенаведених норм, господарський суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу розстрочки виконання рішення суду у даній справі, є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Задоволення клопотання про розстрочку виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу в порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

За викладених обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, 18-б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ" (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20, ) основний борг у розмірі 1 602 013,68грн. (один мільйон шістсот дві тисячі тринадцять грн. 68 коп.), пеню у сумі 126 493,24грн. (сто двадцять шість тисяч чотириста девяносто три грн. 24коп.), 3% річних у розмірі 13 825,60грн. (тринадцять тисяч вісімсот двадцять пять грн. 60коп.), інфляційні у розмірі 45 144,75грн. (сорок пять тисяч сто сорок чотири грн. 75коп.) та 26 812,16грн. (двадцять шість тисяч вісімсот дванадцять грн. 16коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити Публічному акціонерному товариству "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" у задоволенні клопотання від 06.06.2017р. про розстрочку виконання рішення суду.

Повне рішення складено 12.06.2017р.

Суддя ОСОБА_3