КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" червня 2017 р. Справа №927/376/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Корсакової Г.В.

За участю секретаря судового засідання Ляховенка М.Д.

та представників сторін:

від ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві: Вірчак В.Г. - довіреність № 48/26-58-10 від 06.09.2016;

голова ліквідаційної комісії боржника Стук І.М.: посвідчення №127 від 29.01.2013;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

на постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017

у справі № 927/376/17 (суддя С.В. Белов)

за заявою Товариства з бмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс"

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор (голова комісії з припинення) Товариства з бмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" звернувся до Господарського суду Чернігівської області з заявою про порушення справи про банкрутство боржника у відповідності до ст.ст. 11, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" (, проспект Миру, буд.49-А, м. Чернігів, 14005) з наслідками, передбаченими ст. ст. 38, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; покладено обов'язки ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" на голову ліквідаційної комісії боржника ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), вирішено інші процедурні питання пов'язані з розглядом справи.

Не погодившись з прийнятою постановою, 05.05.2017 (згідно поштового штемпелю на конверті) Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 05.05.2017, в якій просить суд скасувати постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17, провадження у справі припинити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві зазначає, що постанова Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17 прийнята із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 111 Цивільного кодексу (далі за текстом - ЦК) України, ст. ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закону про банкрутство), ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що в порушення вимог законодавства, а саме ст. 111 ЦК України у ТОВ "Параіба Фінанс" наявні відкриті 2 банківських рахунка у цінних паперах у ПАТ КБ «Глобус».

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2017 у справі № 927/376/17 сформовано колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.06.2017.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.06.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, для розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Доманської М.Л., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.

13.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від ліквідатора (голови ліквідаційної комісії) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд припинити апеляційне провадження у справі, оскільки скаржник не має статусу сторони чи учасника у справі № 927/376/17 про банкрутство ТОВ "Параіба Фінанс".

В судовому засіданні 13.06.2017 представник скаржника надав для долучення до матеріалів справи довідку про відсутність заборгованості по податкам, зборам, платежам, які обліковуються в ДПІ у ТОВ "Параіба Фінанс". За наведеного, просив суд припинити апеляційне провадження у справі.

Ліквідатор (голова ліквідаційної комісії) просив суд припинити апеляційне провадження у справі, оскільки скаржник не є учасником справи про банкрутство ТОВ "Параіба Фінанс".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17 підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України містить імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2343-XII учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Крім того, цією ж статтею Закону № 2343-XII визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Тобто, згідно зазначених положень, в разі оскарження рішення (ухвали) особою, яка не брала участі у справі, останній необхідно довести, що в оскаржуваному рішенні (ухвалі) господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

При цьому, колегія судів зазначає, що правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 ГК України, яка також не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - Законом про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якої прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Загальні положення про порядок ліквідації юридичної особи вміщені у ст. 110-112 Цивільного кодексу (далі за текстом ЦК) України.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (ч. 3 ст. 110 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ст. 111 Цивільного кодексу України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Проведення аналізу активу та пасиву боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону № 2343-XII. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого ст. 105 ЦК України. Нормами ч. 1 ст. 37 Закону Закону № 2343-XII визначено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 111 ЦК України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Згідно з п.п. 11.1, 11.5 та 11.9 "Порядку обліку платників податків і зборів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588, платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов'язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації). Дані про прийняття рішення щодо припинення юридичних осіб, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, контролюючі органи отримують від державних реєстраторів у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Центрального контролюючого органу. У зв'язку з ліквідацією або реорганізацією платника податків контролюючі органи розпочинають та проводять процедури, передбачені цим розділом, у разі одержання хоча б одного з таких документів (відомостей):

- заяви за формою № 8-ОПП від платника податків, поданої згідно з пунктами 11.2 -11.4 цього розділу;

- відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи;

- відомостей з Єдиного державного реєстру чи ЄДРПОУ, повідомлення органу державної реєстрації про припинення (закриття) відокремленого підрозділу;

- судових рішень або відомостей з Єдиного державного реєстру, іншої інформації щодо прийняття судом рішень про порушення провадження у справі про банкрутство чи визнання банкрутом платника податків, порушення справи або прийняття рішення судом про припинення юридичної особи, визнання недійсною державної реєстрації чи установчих документів платника податків, зміну мети установи, реорганізацію платника податків.

У разі отримання документів згідно з пунктами 11.1 - 11.4 цього розділу та/або якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи, припинення (закриття) постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, контролюючим органом приймається рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2017 до Господарського суду Чернігівської області звернувся ліквідатор (голова комісії з припинення) Товариства з бмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" з заявою про порушення справи про банкрутство боржника у відповідності до ст.ст. 11, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.04.2017 заяву Товариства з бмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з бмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, вирішено інші процедурні питання.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" з наслідками, передбаченими ст. ст. 38, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; покладено обов'язки ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Параіба Фінанс" на голову ліквідаційної комісії боржника ОСОБА_3, вирішено інші процедурні питання пов'язані з розглядом справи.

З матеріалів справи слідує, що головою ліквідаційної комісії з метою визначення наявності або відсутності заборгованості направлено листи відомим (можливим) кредиторам з повідомленням про ліквідацію ТОВ "Параіба Фінанс" та строк пред'явлення кредиторських вимог, зокрема, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с.51). Проте, податковий орган не звернувся до суду з заявою про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство ТОВ "Параіба Фінанс".

В апеляційній скарзі ДПІ у Солом'янському айоні ГУ ДФС у м. Києві жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у податкового органу немає. Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги.

Таким чином, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві не є стороною по справі про банкрутство боржника в розумінні приписів Закону № 2343-XII.

Крім того, як було зазначено вище, представник ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві надав довідку про відсутність заборгованості по податкам, зборам, платежам, які обліковуються в ДПІ у ТОВ "Параіба Фінанс". При цьому, відсутність заборгованості у боржника перед ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві та ненабуття статусу учасника провадження у справі скаржника є бузумовною підставою для припинення провадження за апеляційною скаргою.

Згідно пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7, якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті до провадження апеляційної скарги ДПІ у Солом'янському районі ГУДФС у місті Києві колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження з перегляду постанови Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, 91 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2017 у справі № 927/376/17 припинити.

2. Матеріали справи № 927/376/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

Г.В. Корсакова