ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017р. Справа № 914/847/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом :Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів

до відповідача: Турківського професійного ліцею, м.Турка

про стягнення 176401,62грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 представник,

від відповідача ОСОБА_3 без доручення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Турківського професійного ліцею, м.Турка про стягнення 166626,96грн. основного боргу, 3630,35грн. інфляції, 594,61грн. процентів та 5549,70грн. пені. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (бюджетних організацій) № 114102F5MNEВ017 від 27.01.2017 р., а також нормами ст.ст. 525, 526, 549, 611, 625,629 ЦК України, ст.ст.193,230,231 ГК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, однак, в судове засідання з»явився представник відповідача без належно оформлених повноважень. Крім цього, від Турківського професійного ліцею надійшла пояснювальна записка від 09.06.2017р. № 91, у якій відповідач повідомив суд, що 01.03.2017р. позивачем було припинено газопостачання для опалення навчального корпусу і виробничих майстерень ліцею по вул.Молодіжна, 39 за неоплату використаного газу в січні-лютому місяці поточного року. Зазначив, що через відсутність кошторисних призначень оплату неможливо було проводити, а при наявності коштів оплату буде проведено.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Договір є обовязковим до виконання сторонами. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Між сторонами у справі 27.01.2017 р. укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (бюджетних організацій) № 114102F5MNEВ017 від 27.01.2017 р. На виконання умов цього договору у січні, лютому 2017 р. позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв природний газ вартістю 166626,96 грн. Вказане підтверджується Актами прийому-передачі природного газу № ЗЛВ00008684 від 31 січня 2017р. та № ЗЛВ00017857 від 28 лютого 2017р., які підписані сторонами та скріплені їхніми печатками. Отриманий природний газ відповідач у строки, встановлені п. 4.2.3. договору (до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу), не оплатив. У матеріалах справи відсутні та відповідачем на вимоги суду не подані докази, які б спростовували позовні вимоги в частині основного боргу або свідчили про його добровільну сплату. Відтак, 166626,96 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивачем на підставі п.п. 6.2.1. Договору та ст. 625 ЦК України обґрунтовано заявлено до стягнення 5549,70 грн. пені та 594,61 грн. трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов»язання з 11.02.2017 р. по 12.04.2017 р. Позовні вимоги в частині стягнення 3630,35грн. інфляційних за вищезгаданий період часу підлягають задоволенню частково, в сумі 3619,19грн. Позивачем при нарахуванні інфляційних допущено арифметичні помилки. Так, позивачем не враховано, що показники індексів інфляції встановлюються, складаються Держкомстатом у розмірі середньомісячного, середньорічного показників у вигляді цілого числа і не більше одного знаку після коми.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Турківського професійного ліцею (82500, Львівська область, Турківський район, м.Турка, вул.Молодіжна, будинок 39, Ідентифікаційний код юридичної особи 02545815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, Ідентифікаційний код юридичної особи 39594527) 166626,96 грн. основного боргу, 5549,70грн. пені, 594,61грн. трьох процентів річних, 3619,19грн. інфляційних та 2645,87грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 14.06.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.