ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.06.2017 Справа № 904/5882/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ", м. Дніпро

до Державного вищого навчального закладу "Придніпровська Державна академія будівництва та архітектури", м. Дніпро

про стягнення 109 783,97 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність № 34-41-353 від 21.12.16.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного вищого навчального закладу "Придніпровська Державна академія будівництва та архітектури" про стягнення 99440, 17 грн. - основного боргу, 758, 21 грн. - 3% річних, 2548, 60 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового договору розподілу природного газу № 0942021YLGAB016 від 09.03.2016, в частині повної та своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу.

Ухвалою суду від 16.05.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 14.06.2017.

Через канцелярію суду, від відповідача 14.06.2017 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що не розрахувався із позивачем за спожитий у грудні 2016 року природний газ в обсязі 160346 м куб. на суму 99440, 17 грн., оскільки позивач не надав своєчасно акт надання послуг з розподілу природного газу та рахунок на оплату в строки, передбачені договором та вимогами діючого Бюджетного законодавства, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Також, 14.06.2017 відповідач подав до суду заяву, в якій просить суд, на підставі ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір неустойки, заявлений до стягнення у розмірі 7036, 99 грн., до 1,00 грн.

Представник позивача у судове засідання 14.06.2017 не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача, присутній у судовому засіданні, заперечив проти задоволення позову в частині стягнення пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та просив зменшити розмір пені до 1, 00 грн.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 14.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі заяви - приєднання № 0942021YLGAB016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) між Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (далі - позивач, оператор ГРМ) та Державним вищим навчальним закладом "Придніпровська Державна академія будівництва та архітектури" (далі - відповідач, споживач) 09.03.2016 укладено типовий договір № 0942021YLGAB016 розподілу природного газу (а.с. 9-13).

Пунктом 1.1 типового договору передбачено, що цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п.1.3 типового договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.1.4 типового договору:

- оператор ГРМ - оператор газорозподільної системи в особі Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ", що здійснює розподіл природного газу;

- споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об'єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

За цим договором оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п.2.1 типового договору).

Згідно п.6.6 типового договору, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На виконання умов договору, позивач у грудні 2016 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу у обсязі 160346 м куб., а відповідач прийняв такі послуги на загальну суму 99440, 17 грн., що підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу від 31.12.2016, підписаним обома сторонами (а.с. 14).

Згідно п.6.1 типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.3 типового договору).

У п.6.4 типового договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідач не здійснив оплату за надані позивачем у грудні 2016 року послуги з розподілу природного газу. Вказана обставина не заперечується відповідачем.

Станом на час розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги розподілу природного газу у грудні 2016 року складає 99440, 17 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На момент розгляду даної справи, відповідачем не заперечено факту отримання послуг з розподілу природного газу у грудні 2016 року на суму 99440, 17 грн. та не надано доказів повної або часткової оплати таких послуг. За таких обставин позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 99440, 17 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем нараховано 3% річних за період з 10.01.2017 по 21.04.2017 у сумі 758, 21 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2548, 60 грн. за період з 10.01.2017 по 21.04.2017.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок 3% та інфляційних втрат наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 758, 21 грн. та інфляційних втрат в сумі 2548, 60 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо несвоєчасності надання позивачем акту наданих послуг та рахунку на їх оплату, суд оцінюється критично. Відповідно до умов п. 6.3 типового договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, а тому складання акту наданих послуг саме 31.12.2016 (в останній день розрахункового місяця) відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1 п. 1.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 (далі - Постанова Пленуму № 14) за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Щодо заяви відповідача про зменшення, на підставі ст. 83 ГПК України, розміру неустойки до 1,00 грн. слід зазначити таке. Позивачем у прохальній частині позовної заяви вимога про стягнення пені не заявлялись. Відповідно, така вимога про стягнення пені у цій справі судом не розглядається. А отже, відсутні підстави для розгляду клопотання відповідача про зменшення пені.

Враховуючи вищекладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованим, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 233 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 551, 611,612, 712, Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Придніпровська Державна академія будівництва та архітектури" (49600, м. Дніпро, вул. Чернишевського, 24-А; ідентифікаційний код 01070772) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпро, вул. О. Кониського, 5; ідентифікаційний код 20262860) 99440, 17 грн. - основного боргу, 758, 21 грн. - 3% річних, 2548, 60 грн. - інфляційних втрат та 1600, 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 19.06.2017

Суддя ОСОБА_2