ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 року Справа № 904/2271/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від третьої особи: ОСОБА_1 представник, довіреність №438 від 10.03.2016 р.;

від відповідача: Хорунженко В.С. представник, довіреність б/н від 03.04.2017 р.;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі № 904/2271/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПМАРК", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА", м. Київ

третя особа ОСОБА_3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання нікчемним договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року та застосування наслідків нікчемного правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі № 904/2271/17 (суддя Золотарьова Я. С.) повернуто зустрічну позовну заяву.

Ухвала мотивовована тим, що позивач за зустрічним позовом заявив дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме:

1. Визнати договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, укладеного між ПАТ "ОТП БАНК" і ТОВ "ОТП Факторинг Україна" нікчемним в частині, що стосуються прав, обов'язків і законних інтересів третьої особи ОСОБА_3, у зв'язку з порушенням сторонами правочину публічного порядку при його укладанні.

2. Застосувати до нікчемного договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, укладеного між ПАТ "ОТП БАНК" і ТОВ "ОТП Факторинг Україна", наслідки недійсності правочину, встановлені ч. 1 ст. 236 ЦК України в частині, що стосується прав, обов'язків і законних інтересів третьої особи ОСОБА_3.

Судовий збір був сплачений ним лише по одній позовній вимозі немайнового характеру, що стало підставою для повернення зустрічної позовної заяви відповідно до п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про скасування вищезазначеної ухвали. Просить передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме помилковість висновку суду про заявлення ним двох самостійних позовних вимог, оскільки встановивши нікчемність правочину суд має застосувати наслідки недійсності цього правочину. Вважає вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину похідною від вимоги визнати правочин нікчемним.

Вважає, що відмовивши йому в прийнятті зустрічного позову суд порушив його право на судовий захист та вимоги Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини.

ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" у відзиві на апеляційну скаргу підтримав доводи ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року. Вважає, що судом правомірно було повернуто зустрічну позовну заяву. Просив відхилити апеляційну скаргу.

ТОВ "ТОПМАРК" відзив на апеляційну скаргу не надав, участь представника у судових засіданнях не забезпечив. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений телефонограмою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 року, яка міститься в матеріалах справи та ухвалою апеляційного суду від 13.05.2017 року про прийняття до розгляду апеляційної скарги.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Клопотання ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Ленінському районному суді м. Кіровограда колегією суддів не було задоволено у зв'язку з відсутністю технічної можливості.

Згідно з п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції", до повного забезпечення функціонування системи відеоконференцзв'язку в усіх судах України учасники судового процесу можуть брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України відсутність доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПМАРК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" про визнання нікчемним договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року та застосування наслідків нікчемного правочину.

Третьою особою за зустрічним позовом зазначено ОСОБА_3.

Відповідно до ст.91 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_3 має право апеляційного оскарження ухвали суду про повернення зустрічної позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо прийняття зустрічного позову, суд першої інстанції вірно встановив, що позивач за зустрічним позовом заявив дві вимоги немайнового характеру, що вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В підпунктах 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначений розмір ставки судового збору, а саме: за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 року у розмірі 1600,00 гривень.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом мав сплатити судовий збір у розмірі 3 200,00 грн.

Як вбачається з квитанцій № від 21.03.2017 року, що додана до зустрічної позовної заяви, позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., що менше, ніж встановлено чинним законодавством.

Таким чином, доказів сплати судового збору у встановлено порядку та розмірі Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПМАРК" не надано.

Пунктом 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Отже, висновок оскаржуваної ухвали є правомірним та апелянтом не спростованим. Доводи апеляційної скарги про порушення оскаржуваною ухвалою прав та інтересів ОСОБА_3 жодним доказом не підтверджено, оскільки він не є позивачем за зустрічним позовом і не позбавлений права звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у встановленому діючим законодавством порядку.

Враховуючи безпідставність доводів скаржника, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі № 904/2271/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 12.06.2017 року.