ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 року Справа № 912/477/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Чус О.В.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

за участю: ОСОБА_1 прокурор відділу ( посвідчення № 017866 від 19.06.2013 р. )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2017 р. у справі

за позовом Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії",

м. Кропивницький

до відповідача: Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради,

м. Кропивницький

за участю прокурора Кіровоградської області

м. Кропивницький

про визнання дійсною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради про визнання дійсною додаткову угоду № 73/17 від 01.06.2009 р. до договору оренди цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтепло" № 157/17 від 18.10.2004 р.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2017 р. ( суддя Тимошевська В. В. ) в позові відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на те, що спірною додатковою угодою внесено зміни до складу орендованого майна та його вартості, що значною мірою впливає на розмір орендної плати. Оскільки Додатковою угодою вносилися зміни до Договору оренди, який в силу приписів ст. 793 ЦК України підлягав нотаріальному посвідченню, то спірна Додаткова угода також підлягала нотаріальному посвідченню. ДП "KT" ТОВ "ЦНТІ УНГА" неодноразово звертався до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради з проханням щодо нотаріального посвідчення спірної додаткової угоди. Проте, Управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради проігноровано прохання щодо нотаріального посвідчення такої додаткової угоди, а отже Відповідач навмисно ухилявся від її нотаріального посвідчення, а тому є всі підстави для застосування положень ст. 220 ЦК України та задоволення позовних.

Прокурор Кіровоградської області у відзиві на апеляційну скаргу просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

Прокурор посилається на те, що спірна Додаткова угода підлягала і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, а момент її вчинення відповідно до вимог ст. ст. 210, 640 ЦК України повязувався з державною реєстрацією, яку не було вчинено, тому вона не є укладеною і не створила прав та обовязків для сторін і не підлягає визнанню дійсною в судовому порядку.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Чус О.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 р. у справі № 912/477/17, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 15.06.2017р.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився. Від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за наявними матеріалами справи, без участі його представника.

Представник Прокурора у судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні 15.06.2017 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалам справи, 18.10.2004 р. між Управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради, ( Орендодавець ) та ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" ( Орендар ) укладено Договір оренди № 157/17 цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтеплоенерго", відповідно до умов якого в оренду Орендарю передається цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтеплоенерго", яке розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16.

Договір оренди ЦМК № 157/17 від 18.10.2004 р. укладено строком на 25 років, а отже такий договір підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В матеріалах справи відсутні докази нотаріального посвідчення та державної реєстрації Договору оренди ЦМК № 157/17 від 18.10.2004 р., проте рішенням господарського суду міста Києва від 10.03.2005 р. у справі № 15/130, копія якого міститься в матеріалах справи, вказаний договір визнано дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

01.06.2009 р. між тими ж сторонами підписано додаткову угоду № 73/17 до Договору оренди ЦМК № 157/17 від 18.10.2004 р., відповідно до якого внесено зміни до пунктів 2.8., 2.9., 2.10. Договору оренди ЦМК № 157/17 від 18.10.2004 р. щодо складу ЦМК, яке є предметом оренди за договором.

На час укладення Додаткової угоди № 73/17 від 01.06.2009 р. ЦК України передбачав обов'язковість нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) у разі укладення такого договору більш ніж на три роки

Ч. 3 ст. 640 ЦК України, яка діяла на час укладення Договору оренди ЦМК № 157/17 від 18.10.2004 р. та Додаткової угоди № 73/17 від 01.06.2009 р. , передбачала, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

У звязку із не посвідченням нотаріально Додаткової угоди № 73/17 від 01.06.2009 р. Позивач звернувся з позовом у даній справі та просить визнати таку угоду дійною на підставі ст. 220 ЦК України.

Місцевий господарський суд відмовляючи в задоволені позовних вимог Позивача, послався на те, що оскільки згідно норм цивільного законодавства, що було чинним на момент підписання сторонами Додаткової угоди № 73/17 від 01.06.2009 р., остання підлягала не лише нотаріальному посвідченню, а й державній реєстрації, то вона не може бути визнана дійсною на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, як просить Позивач у даній справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками господарського суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів ( ч. 7 ст. 179 ГК України ).

За приписами ст. ст. 793, 794 ЦК України в редакції, які діяли на час укладення між сторонами Договору оренди ЦМК № 157/17 від 18.10.2004 р., договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, редакція якої не змінювалась протягом дії Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Правочин підлягає державній реєстрації відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Правила ст. 220 ЦК України не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними.

Наведена правова позиція викладена у п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" та застосована в постановах Верховного Суду України, зокрема, в постановах від 30.01.2013 р. у справі № 6-162цс12, від 18.04.2014 р. у справі № 3-28гс1.

Окрім того, як правильно вказав господарський суд в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження ухилення Відповідача від нотаріального посвідчення Додаткової угоди № 73/17 від 01.06.2009 р.

Місцевим господарський суд обґрунтовано врахував, що правочини можуть визнаватися дійсними виключно з підстав, визначених ч. 2 ст. 219 ЦК України, ч. 2 ст. 220 ЦК України. Вимоги про визнання дійсними правочинів з інших підстав задоволенню не підлягають з огляду на невідповідність таких вимог установленим законом способам захисту прав та законних інтересів ( ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК України).

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2017 р. у справі № 912/477/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 19.06.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя О.В. Чус