КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа№ 925/343/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Романової Ю.М.

за участю представників

від позивача: Пахомова О.А. за дов. № 2-400 від 28.12.2016р.

від відповідача: не з»явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот"

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 04.05.2017 р.

у справі № 925/343/17 (суддя Васяновича А.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в

особі філії "Управління магістральних газопроводів

"Черкаситрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Азот", м. Черкаси

про стягнення 27 979 970 грн. 87 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "Азот" про стягнення з відповідача заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/12-49743/ПЗ від 27 грудня 2016 року, а саме: 20 511 378 грн. 41 коп. основний борг, 62 928 грн. 91 коп. пеня та 6 809 грн. 78 коп. 3% річних.

28.04.2017р. до Господарського суду Черкаської області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача 27 273 930 грн. 73 коп. заборгованість за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, 635 154 грн. 47 коп. пеню та 70 885 грн. 67 коп. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017р. у справі № 925/343/17 позовні вимоги задоволенні частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Азот" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" 27 273 930 грн. 72 коп. основного боргу, 70 195 грн. 41 коп. 3% річних, 635 154 грн. 47 коп. - пені та 239 976 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. В решті вимог - в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Азот" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017р. у справ № 925/343/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017р. по справі 925/343/17 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" до провадження та призначено до розгляду на 13.06.2017р.

12.06.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

27.12.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством "Азот" (замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами за №/12-49743/ПЗ.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору газотранспортне підприємство зобов'язалося надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі-ГРС), а замовник зобов'язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 5.1. договору визначено, що розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до постанови НКРЕ від 29 грудня 2015 року №3159 тариф на транспортування 1 000 куб. м природного газу магістральними трубопроводами Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" становив 499,44 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивач належним чином виконав свій обов'язок щодо надання послуг відповідачу з транспортування магістральними трубопроводами природного газу в лютому та березні 2017 року, що підтверджується копіями актів від 28 лютого 2017 року на суму 43 970 794 грн. 99 коп. та від 31 березня 2017 року на суму 9 154 983 грн. 42 коп., всього 53 125 778 грн. 41 коп.

Водночас відповідач в свою чергу зобов'язання по оплаті наданих послуг виконав частково, сплативши позивачу 25 851 847 грн. 69 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.5. договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оскільки послуги за транспортування газу надавалися в лютому-березні 2017 року, то строк оплати за транспортування газу настав 20 березня 2017 року та 20 квітня 2017 року відповідно.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за надані послуги в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, сума боргу в розмірі 27 273 930 грн. 72 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача..

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних та пені.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 70 885 грн. 67 коп. - 3 % річних (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В зв'язку з несвоєчасною оплатою відповідачем послуг з транспортування газу, позивачем було заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 635 154 грн. 47 коп. пені (розрахунок штрафних санкцій знаходиться в матеріалах справи).

Місцевим судом здійснено перерахунок суми правильності нарахування пені та 3 % річних встановлено, що пеня нарахована в меншому розмірі.

Оскільки позивач самостійно визначив суму пені, то заявлена до стягнення сума підлягає стягненню з відповідача.

Розмір 3% річних нарахований за період з 21 березня 2017 року по 28 квітня 2017 року на суму боргу 20 511 378 грн. 41 коп. складає 65 748 грн. 80 коп., розмір 3% річних нарахованих за період з 21 квітня 2017 року по 28 квітня 2017 року на суму боргу 6 762 552 грн. 31 коп. складає 4 446 грн. 61 коп.

Враховуючи вищенаведений розрахунок, з яким погоджується колегія суддів, розмір 3% річних підлягає стягненню з відповідача у розмірі 70 195 грн. 41 коп., а в решті стягнення річних слід відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017р. у справі № 925/343/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017р. у справі № 925/343/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/343/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець