УХВАЛА

19.06.2017Справа № 33/271
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-112 Голосіївського району" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація -112 Голосіївського району"

про стягнення 10 063 003,82 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Боженко А.О. - представник за довіреністю № 04/д від 01.04.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані вимоги публічного акціонерного товариства "Київенерго" до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація -112 Голосіївського району" про стягнення 10 063 003,82 грн. заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530060 від 01.11.2007 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.12.2011 р. у справі № 33/271 позов задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація - 112 Голосіївського району" на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 8 248 820 грн. 11 коп., три проценти річних в розмірі 337 665 грн. 65 коп., індекс інфляції в розмірі 731 068 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 24 818 грн. 50 коп. та 229 грн. 69 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

07.02.2012 р. на виконання рішення суду, видано наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2017 р. заяву публічного акціонерного товариства "Київенерго" про затвердження мирової угоди задоволено. Затверджено мирову угоду по справі №33/271 між публічним акціонерним товариством "Київенерго" та комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація-112 Голосіївського району".

02.06.2017 р. до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва від комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-112 Голосіївського району" надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2017 р. призначено розгляд заяви на 19.06.2017 р.

У судове засіданні 19.06.2017 р. представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.06.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 010, але 19.06.2017 р. до канцелярії суду подав заперечення на заяву.

Представника заявника підтримав заяву, просив суд задовольнити.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали поданої заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, господарський суд визнав подану заяву такою, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що наказ від 07.02.2012 р. необхідно визнати таким що не підлягає виконанню, оскільки сторони після відкриття виконавчого провадження добровільно врегулювали господарський спір шляхом підписання мирової угоди, що затверджена ухвалою господарського суду 10.04.2017 р.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Так, у п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 06.08.2008 р. № 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" зазначено, що господарський суд вправі визнати виданий ним наказ таким, що не підлягає виконанню, у разі коли його видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва № 9 від 17 жовтня 2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Сторони зазначили, що голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з наказу № 33/271 від 07.02.2012 р.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства виключено можливість подвійного стягнення за наказом та те, що доводи заявника вказані у заяві є необґрунтованими в розуміння ст. 117 ГПУ України, тому суд вважає, що заява комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація -112 Голосіївського району" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація -112 Голосіївського району" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 33/271 відмовити.

Суддя С.М. Мудрий