ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Справа № 911/2005/13

Розглянувши матеріали справи за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, м.Тернопіль

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м.Бровари

за участю третьої особи ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України

про стягнення 13927953,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_2

Від прокуратури: ОСОБА_3

Від третьої особи: не зявився

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/2005/13 за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 13927953,00 грн.

Провадження у справі № 911/2005/13 порушено ухвалою від 29.05.2013 року та призначено справу до розгляду на 11.06.2013 року.

В ході розгляду справи зясувалось, що Тернопільським окружним адміністративним судом розглядається справа № 819/1389/13-а за позовом ДП «Укрспирт» до Державної екологічної інспекції в Тернопільській області про визнання протиправними дій службових осіб Державної екологічної інспекції в Тернопільській області в частині внесення відомостей про наявність порушень п. 9 ст. 44 Водного кодексу України до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.06.2012 року Новосілківського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт», визнання неправомірним розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, які заявлені до стягнення в матеріалах справи № 911/2005/13.

Враховуючи, що в матеріалах справи Тернопільського окружного адміністративного суду № 819/1389/13-а зясовується правомірність визначення ДП «Укрспирт» порушень та нарахування збитків, стягнення яких заявлено у справі № 911/2005/13, справи є взаємоповязаними і результат вирішення спору у справі № 819/1389/13-а впливає на результат вирішення спору у справі № 911/2005/13.

Відповідно до ухвали суду від 04.02.2016 року провадження у справі зупинялось до остаточного вирішення повязаної з нею справи Тернопільського окружного адміністративного суду № 819/1389/13-а, в тому числі до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги прокурора на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2013 року та внесення змін в постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.07.2013 року у справі № 819/1389/13-а, що впливає на результат вирішення спору у справі № 911/2005/13.

20.03.2017 року до господарського суду від прокуратури Тернопільської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки справу Тернопільського окружного адміністративного суду № 819/1389/13-а вже розглянуто. До зазначено клопотання прокурором додану відповідну ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.02.2016 року про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до ухвали від 22.03.2017 року поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 06.04.2017 року.

03.04.2017 року до господарського суду від прокуратури Тернопільської області надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 06.04.2017 року не зявився та надіслав на адресу суду письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

Прокурор у судовому засіданні 06.04.2017 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 20.04.2017 року.

18.04.2017 року до господарського суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглядати справу за наявними в ній матеріалами без участі представник позивача.

19.04.2017 року від відповідача надійшло клопотання про колегіальний розгляд справи, мотивуючи його складністю спору.

В судовому засіданні 20.04.2017 року було відхилено подане відповідачем клопотання про колегіальний розгляд справи, оскільки відповідно до частини першої ст. 46 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. У суду відсутні підстави, та докази на підтвердження таких підстав, вважати, що суддею А.Ю.Кошиком одноособово не будуть всебічно та повно вивчені всі обставини справи №911/2005/13 та не буде прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, 19.04.2017 року від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» створене на підставі наказу ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України №481 від 10.08.2010 року «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 672 від 28.07.2010 року «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості». Згідно п. 1.1. Статуту ДП «Укрспирт» засноване на державній власності та входить до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Прокурор проти заявленого клопотання не заперечив.

Розглянувши у судовому засіданні 20.04.2017 року подане відповідачем клопотання, господарський суд дійшов висновку про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України для повного та всебічного вирішення спору. Розгляд справи відкладався на 11.05.2017 року.

Позивач та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 11.05.2017 року не зявились. У судовому засіданні 11.05.2017 року оголошено перерву до 18.05.2017 року.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 18.05.2017 року не зявився. Представник третьої особи у судовому засіданні 18.05.2017 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи. Прокурор проти заявленого третьої стороною клопотання не заперечив. У судовому засіданні 18.05.2017 року оголошено перерву до 30.05.2017 року.

У судовому засіданні 30.05.2017 року представником третьої особи подано письмові пояснення по суті позовних вимог. У судовому засіданні 30.05.2017 року оголошувалась перерва до 08.06.2017 року.

У судовому засіданні 08.06.2017 року прокуратурою позов підтримано, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин, в ході проведеної Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області перевірки встановлено порушення відповідачем п. 9 ст. 44 Водного кодексу України, про що складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.06.2012 року Новосілківського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт».

В ході наведеної перевірки встановлено, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Новосілківським місцем провадження діяльності, в порушення вказаних вимог за період з 08.08.2011 року по 16.04.2012 року використано 237922 м.куб. підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, внаслідок чого державі заподіяно збитки на суму 13927953 грн.

Відповідно до ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним і здійснюється на підставі дозволу.

Вимогами ст.44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобовязані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно зі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; джерелами формування спеціального фонду місцевих бюджетів є 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Збитки, заподіяні порушенням природоохоронного законодавства, відповідачем в добровільному порядку не погашені.

У звязку з чим, Перший заступник прокурора Тернопільської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 13927953,00 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач зазначили, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №672 від 28.07.2010 року «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості» (надалі - Постанова) ліквідовано Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та утворено Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»), державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та здійснено реорганізацію спиртової галузі шляхом приєднання державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Зокрема, приєднано Державне підприємство «Новосілківський спиртовий завод» до ДП «Укрспирт» шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція і передачею такого майна до ДП «Укрспирт».

В позові зазначено, що Державне підприємство «Новосілківський спиртовий завод» було окремою юридичною особою, на яку 01.09.2010 року видавався дозвіл на спецводокорисування, і внаслідок проведеної за Постановою реорганізації, відповідне підприємство стало структурним підрозділом Державного підприємства «Укрспирт» у вигляді Новосілківського місця провадження діяльності. Тобто дозвіл мав бути отриманий на ДП «Укрспирт» щодо Новосілківського місця провадження діяльності, чого в порушення ч. 8 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності» (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки та в період, що перевірявся), дотримано не було.

Непереоформлення дозволу на спецводокаористування на новоутворену юридичну особу у встановленому законодавством порядку свідчить про здійснення нею водокористування за відсутності дозволу, що передбачає підстави для нарахування та стягнення збитків.

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував. Зазначив, що 18.01.2006 року Державному підприємству «Новосілківський спиртовий завод» Державним управлінням екології та природних ресурсів у Тернопільській області було видано дозвіл на спеціальне водокористування за № УКР-30 «А»/тер, строком дії з 18.01.2006 року до 01.01.2011 року.

01.09.2010 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області було видано дозвіл на спеціальне водокористування Державному підприємству «Новосілківський спиртовий завод» за № УКР-30 «А»/тер, строком дії з 01.09.2010 року до 01.01.2012 року.

Таким чином, відповідач стверджує, що иу спірний період водокористування ним здійснювалось за наявності відповідних дозволів на спецводокористування. У наведених дозволах на спеціальне водокористування зазначена кількість підземних свердловин, ліміт забору води, мета використання підземної та поверхневої води.

Відповідач стверджує, що у відповідності до п. 3 Постанови визначено, що ДП «Укрспирт» є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»), відтак є правонаступником прав та обов'язків державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зокрема і Державного підприємства «Новосілківський спиртовий завод», на базі якого воно утворено шляхом реорганізаційного приєднання з включенням до переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації.

Таким чином, право на водокористування за наведеними дозволами підпадає під наведені в Постатнові права та обовязки, які перейшли до новоутвореного ДП «Укрспирт» за правонаступництвом в розумінні п. 3 Постанови.

Також, відповідач у відзиві стверджує, що відповідно до п. 9 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року №321, припинення права спеціального водокористування здійснюється органом, що видав дозвіл на спеціальне водокористування.

Таким чином, процедура анулювання такого дозволу, в силу вимог п. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дотримана не була, дій спрямованих на припинення дозволів інспекцією не вчинялось.

Також, відповідач зазначив, що ним отримано дозвіл на спеціальне водокористування на Новосілківському МПД ДП «Укрспирт». В зазначеному дозволі, вказано що забір води здійснюється з тих же самих свердловин, з тих же горизонтів та за тими ж лімітами, що і підприємством-попередником. Отже жодних змін у водокористуванні не відбулося. ДП «Укрспирт» здійснює забір води в межах лімітів, зазначених в дозволі, жодних фактів понаднормового забору води, забруднення навколишнього природного середовища та завдання збитків державі не зафіксовано.

У звязку з запереченням відповідачем правомірності проведеної перевірки та законності її висновків, що стали підставою для нарахування заявлениху справі збитків, провадження у справі зупинялось у звязку з оскарженням відповідачем у справі № 819/1389/13-а Тернопільського окружного адміністративного суду дій службових осіб Державної екологічної інспекції в Тернопільській області в частині внесення відомостей про наявність порушень п. 9 ст. 44 Водного кодексу України до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.06.2012 року Новосілківського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт», визнання неправомірним розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, які заявлені до стягнення в матеріалах справи № 911/2005/13.

За насліками розгляду справи №819/1389/13-а Тернопільського окружного адміністративного суду не встановлено протиправності дій службових осіб Державної екологічної інспекції в Тернопільській області, висновки акту перевірки не спростовано.

ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України, яке залучено до участі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ухвалою від 11.05.2017 року, надано пояснення, в яких ОСОБА_1 заперечує проти позову посилаючись на правонаступництво ДП «Укрспирт» всіх прав та обовязків Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (в тому числі і Державного підприємства «Новосілківський спиртовий завод»), у звязку з чим, до новоутвореного підсприємтва перейшли також права спеціального водокористування на підставі отриманих правовпопердником дозволів.

Дослідивши матеріали справи з врахуванням наданих сторонами доказів та пояснень, судом встановлено.

Як вбачається зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України №672 від 28.07.2010 року «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості», з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, вдосконалення системи управління у зазначеній галузі Кабінет Міністрів України постановив:

1. Ліквідувати Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»).

2. Погодитися з пропозицією ОСОБА_1 аграрної політики щодо:

- утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (далі - Державне підприємство «Укрспирт») на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»), державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики;

- реорганізації державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства «Укрспирт» та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства «Укрспирт».

3. Установити, що Державне підприємство «Укрспирт» є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»).

В додатку№1 до Постанови наведено Перелік державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики і підлягають реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості

В додатку№2 до Постанови наведено Перелік державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики і підлягають реорганізації шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція.

Державне підприємство «Новосілківський спиртовий завод» наведене Переліку додатку №1 до Постанови, як державне підприємство, що належало до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики і підлягає реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

Таким чином, з огляду на Постанову, Державне підприємство «Новосілківський спиртовий завод» не підпадає під п. 3 Постанови, який стосується правонаступництва лише Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»).

З огляду на п.2 Постанови передбачено утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (далі - Державне підприємство «Укрспирт») на базі майна як Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»), так і державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства «Укрспирт» та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства «Укрспирт» з віднесенням Підприємства до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики.

Таким чином, Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»), був лише одним з підприємств, на чиїй базі створено Державне підприємство «Укрспирт». В частині концерну «Укрспирт» передбачено правонаступництво, в решті державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, в тому чисді Державного підприємства «Новосілківський спиртовий завод» (який належав до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики), відбулась реорганізація шляхом приєднання. При цьому, правонаступництво всіх прав та обовязків відповідних державних підприємств новоутвореним підприємством не передбачалось.

Внаслідок реорганізації утворилось Новосілківське місце провадження діяльності ДП «Укрспирт» (Новосілківське МПД ДП «Укрспирт»), тобто юридичною особою є ДП «Укрспирт» в особі Новосілківського МПД.

Оскільки, була утворена нова юридична особа - Державне підприємство «Укрспирт», то відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвіл на спеціальне водокористування Державного підприємства «Новосілківський спиртовий завод» мав бути переоформлений.

Як визначено п. 8 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності» (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки та в охоплений перевіркою період), підставами для переоформлення документа дозвільного характеру є: зміна найменування суб'єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені, по батькові фізичної особи-підприємця; зміна місцезнаходження суб'єкта господарювання.

У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню, і відповідний документ, що підтверджує зазначені зміни (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Дозвільний орган протягом двох робочих днів з дня одержання заяви про переоформлення документа дозвільного характеру та документів, що додаються до неї, зобов'язаний видати переоформлений на новому бланку документ дозвільного характеру з урахуванням змін, зазначених у заяві про переоформлення документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

Одночасно з переоформленим на новому бланку документом дозвільного характеру дозвільний орган на вимогу суб'єкта господарювання видає безоплатно засвідчену ним копію такого документа дозвільного характеру.

У разі переоформлення документа дозвільного характеру дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня з дня переоформлення документа дозвільного характеру приймає рішення про визнання недійсним документа дозвільного характеру, що був переоформлений, з внесенням відповідних змін до реєстру документів дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

Строк дії переоформленого документа дозвільного характеру не може перевищувати строк дії, зазначений у документі дозвільного характеру, що переоформлявся.

За переоформлення документа дозвільного характеру у випадках, передбачених законом, справляється плата, розмір якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним.

Оскільки, відповідачем у строк, встановлений Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» не було здійснено дій з переоформлення дозволу на ДП «Укрспирт» Новосілківське місце провадження діяльності, яке не є правонаступником прав та обовязкув Державного підприємства «Новосілківський спиртовий завод», зокрема, не надано доказів подання протягом п'яти робочих днів з дня настання підстав дозвільному органу або державному адміністратору заяви про переоформлення документа дозвільного характеру, відповідний дозвільний документ з моменту настання відповідних підстав для переоформлення та сплину пятиденного строку, є недійсним.

Аналогічна позиція викладена в Оглядовому листі Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року № 01-06/20/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків», де зазначено, що оскільки норми Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» щодо обов'язкового переоформлення у разі припинення юридичної особи або зміни її назви є імперативними, на підприсмство-правонаступника, який здійснює діяльність без переоформленого в установлений строк дозволу, покладається цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування завданих ним державі збитків.

З огляду на наведену відповідачем судову практику, за відсутності переоформленого дозволу, відповідне порушення виключалося б в разі своєчасного звернення відповідача за переоформленням дозволу та його неотриманням з незалежних від відповідача обставин.

Однак, в ході розгляду спору відповідачем не надано доказів своєчасного звернення за переоформленням дозволу, що також виключає можливість вжиття позивачем заходів по скасуванню попереднього дозволу та видачі нового. Оскільки, відповідач не звертався в установленому порядку за переоформленням дозволу, відповідні порушення не могли бути виявлені позивачем інакше, як в ході перевірки.

Також, суд не приймає посилання відповідача на норми Податкового кодексу України, які стосуються питання плати за водокористування відповідно до ст. 30 Водного кодексу України, в тому числі понадлімітне, що є адміністративно-господарською санкцією, в той час, як у справі заявлено до стягнення збитки, розраховані екологічною інспекцією на підставі Методики за наслідками виявленого порушення, що передбачено ч. 2 ст. 111 Водного кодексу України як цивільно-правова відповідальність. Натомість, факт сплати відповідачем передбаченої нормами Податкового кодексу України відповідальності свідчить про визнання ним факту допущеного порушення водокористування.

Наказом ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 року (зареєстровано в ОСОБА_1 юстиції України 14.08.2009 року за № 767/16783) затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), яка встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами). Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Згідно з п. 1.4. Методики державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і на підставі цієї Методики розраховують розмір відшкодування збитків.

Відповідно до п. 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за встановленою формулою з врахуваням об'єму самовільно використаної води.

Відповідно до п. 9.2 вказаної Методики фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи-підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

В ході проведеної Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області перевірки встановлено, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Новосілківським місцем провадження діяльності за період з 08.08.2011 року по 16.04.2012 року використано 237922 м.куб., у звязку з чим, інспекцією проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених відсутністю чинного дозволу на спецводокористування в сумі 13927953 грн.

Стаття 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобовязані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища погіршення якості природних ресурсів.

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» забезпечення реалізації екологічної політики України, контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить до повноважень екологічних інспекцій.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» спеціально уповноваженими державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів у республіці є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органи на місцях та інші державні органи, до компетенції яких законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій.

До компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях згідно зі ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» належить, зокрема, право звертатися до суду із позовами про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Станом на момент розгляду спору, нараховані і заявлені до стягнення в матеріалах справи збитки не сплачені.

Згідно пункту 9 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (стаття 48 Водного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 та 6 статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу; видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства - в разі використання поверхневих вод, державними органами геології - в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних; спеціальне водокористування є платним.

Крім того, органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування, встановлюються строки спеціального водокористування (частина 1 статті 50 Водного кодексу України).

Відповідно до пункту 1.6 розяснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» № 02-5/744 від 27.06.2001 року, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до спеціального фонду Державного бюджету України. Водночас, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до спеціального фонду місцевих бюджетів, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

У звязку з чим, заподіяні державі порушенням вимог природоохоронного законодавства збитки підлягають стягненню з відповідача з врахуванням відсоткового співвідношення: до спеціального фонду державного, обласного та місцевого бюджетів.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 13927953 грн. збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення 30% наведеної суми, що складає 4178385,90 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, 50% наведеної суми, що складає 6963976,50 грн. до спеціального фонду бюджету Новосілківської сільської ради Підволочиського району, та 20% наведеної суми, що складає 2785590,60 грн. до спеціального фонду бюджету Тернопільської області.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України 208919,30 грн. судового збору підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, ул. Гагаріна, 16, код 371993 грн. збитків, завданих державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зарахувавши кошти в сумі: 4178385,90 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, 6963976,50 грн. до спеціального фонду бюджету Новосілківської сільської ради Підволочиського району, та 2785590,60 грн. до спеціального фонду бюджету Тернопільської області.

3. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, ул. Гагаріна, 16, код 37199618) в доход Державного бюджету України 208919,30 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 23.06.2017 р.