РІШЕННЯ

13.06.2017Справа №910/8259/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8259/17

за позовом комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради, м. Дніпро,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл», м. Київ,

про стягнення 5 042,69 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явились;

відповідача - Курячого А.М. (довіреність від 01.02.2017 №124/17).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (далі - Товариство) 5 042,69 грн. заборгованості, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 21.11.2008 №785-УКВ/08 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2017 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13.06.2017.

Відповідач 13.06.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.06.2017 надав пояснення у справі; проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте 06.06.2017 подав суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.11.2008 Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради (далі - Управління; орендодавець) та Товариством (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 №41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - частина зовнішньої поверхні димової труби (далі - об'єкт оренди) загальною площею 20 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 78/82, вартість яких згідно з незалежною оцінкою становить 26 020 грн. без ПДВ, що перебуває на балансі Підприємства, для розташування антени та телекомунікаційного обладнання оператора рухомого (мобільного) зв'язку (пункт 1.1 Договору);

- орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами Договору та акта приймання-передачі об'єкта оренди (пункт 2.2 Договору);

- у разі припинення Договору об'єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення Договору (пункт 2.5 Договору);

- орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі об'єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем; майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі об'єкта оренди (пункт 2.6 Договору);

- розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна (далі - Методика), затвердженою міською радою (пункт 3.1 Договору);

- розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною Договору, становить 668,18 грн. без ПДВ (базова за жовтень 2008 рік); орендна плата за перший місяць оренди коригується на індекс інфляції, починаючи з листопада 2008 року (пункт 3.2 Договору);

- за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті управліннями Державного казначейства за місцем реєстрації орендодавця, як платника податків та зборів, в районних інспекціях м. Дніпропетровська, відповідно до коду бюджетної класифікації 22080401 у сумі 334,09 грн.; 50% від загальної суми орендної плати у сумі 334,09 грн. на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди (пункт 3.3 Договору);

- орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря; орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди включно (пункт 3.5 Договору);

- розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 3.7 Договору);

- орендар зобов'язаний у разі припинення Договору протягом 5 календарних днів з дати припинення повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем, у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об'єкта оренди з вини орендаря (пункт 5.5 Договору);

- Договір діє з 21.11.2008 до 21.10.2011 включно (пункт 10.1 Договору);

- у разі відсутності протягом одного місяця заяви від орендаря про переукладення Договору на новий термін після отримання листа від орендодавця про закінчення терміну дії Договору, Договір вважається припиненим з наслідками, передбаченими пунктом 5.5 Договору (пункт 10.3 Договору);

- зміни та доповнення до Договору допускаються за взаємною згодою сторін і оформлюються додатковими угодами (пункт 12.2 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Хорунжий О.А., який діяв на підставі статуту, від відповідача - представником Соловей О.А., яка діяла на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковірзіною С.П. 13.05.2008 за реєстровим №2754, та від Управління - начальником Федоренком В.М., що діяв на підставі положення.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди комунального майна.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду частини зовнішньої поверхні димової труби площею 20 кв.м., що знаходиться на балансі Підприємства за адресою: просп. Карла Маркса, 78/82, від 21.11.2008, який підписано повноважними представниками сторін і скріплено печатками.

Позивач, звернувшись з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача 5 042,69 грн. заборгованості з орендних платежів за період з січня 2013 року по квітень 2014 року, мотивуючи це тим, що на підставі нової Методики, затвердженої рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.02.2012 №8/21, відповідачу було донараховано орендну ставку з 30% до 40%.

Товариство, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог Підприємства.

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що Договір діє з 21.11.2008 до 21.10.2011 включно.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2013 зі справи №904/613/13-г за позовом Підприємства до Товариства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Підприємства - Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, про зобов'язання Товариства звільнити частину зовнішньої поверхні димової труби, котельної Підприємства за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 78/82, площею 20 кв.м. від обладнання оператора мобільного зв'язку Товариства, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2013, у задоволенні позову відмовлено.

Зазначеним рішенням було встановлено відсутність підстав вважати Договір припиненим з 21.10.2011.

Згідно з частиною третьою статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки відповідач продовжував користуватися орендованим майном, а з боку орендодавця не було заперечень, то Договір було поновлено строком на 3 роки.

Частиною другою статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

11.03.2014 Підприємством, Товариством і Управлінням було підписано акт приймання-передачі комунального нерухомого майна, згідно з яким Підприємство прийняло, а Товариство передало об'єкт оренди нерухомого майна, а саме: частину зовнішньої поверхні димової труби, загальною площею 20 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 78/82, у комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам Договору.

Таким чином, Договір припинено з 11.03.2014.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, пунктами 1 та 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, відповідно до пункту 3.2 Договору розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною Договору, становить 668,18 грн. без ПДВ (базова за жовтень 2008 рік); орендна плата за перший місяць оренди коригується на індекс інфляції, починаючи з листопада 2008 року.

У відповідності до умов вказаного пункту Договору, Товариством було сплачено позивачу орендні платежі на загальну суму 23 788,42 грн.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.02.2012 №8/21 було затверджено нову Методику у зв'язку з чим відповідачу було донараховано орендну ставку з 30% до 40%.

Згідно з донарахуванням орендної плати сума боргу Товариства, на думку позивача, становить 5 042,69 грн.

Разом з тим, частинами першою і другою статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до пункту 3.7 Договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Пунктом 12.2 Договору передбачено, що зміни та доповнення до Договору допускаються за взаємною згодою сторін і оформлюються додатковими угодами.

Проте, позивач після затвердження нової Методики не звертався до Товариства з вимогою щодо зміни розміру орендної плати.

Таким чином, Підприємством неправомірно донараховано Товариству оренду плату за встановленою новою Методикою ставкою.

Отже, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Що ж до застосування наслідків спливу строку позовної давності, то слід зазначити, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки Договір припинено з 11.03.2014, то останнім днем для звернення з даним позовом до суду є 11.03.2017.

Позовну заяву надіслано до суду 19.05.2017, що підтверджується відтиском штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, а судом отримано позовну заяву 23.05.2017, що підтверджується відтиском печатки канцелярії суду.

Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.06.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук