ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2017 р. Справа № 918/359/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрації

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Бистрицька сільська рада

про розірвання договору оренди землі та зобов'язання орендаря повернути орендодавцю майно, вартістю 619 530,39 грн.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: ОСОБА_2;

Від позивача: представник ОСОБА_3;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився.

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрації (надалі - Позивач) звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (надалі - Відповідач або ТОВ "Агрофірма Случ"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бистрицької сільської ради (надалі - Третя особа), в якому просить розірвати договір оренди землі від 23.10.2014, укладений між Березнівською районною державною адміністрацією та ТОВ "АГРОФІРМА СЛУЧ" зареєстрованого 23.10.2014 у Бистрицькій сільській раді, про що у Державному реєстрі земель 23.10.2014 вчинено запис за №4 та зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА СЛУЧ" повернути Березнівській районній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 70,94 га, нормативна грошова оцінка якої складає 619530,39 гривень, що розташована за межами населеного пункту с. Бистрич на території Бистрицької сільської ради Березнівського району у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання -передачі.

Свої вимоги заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури мотивує тим, що проведеним Березнівським відділом місцевої прокуратури вивченням стану додержання вимог земельного та податкового законодавства в частині сплати орендної плати за користування земельними ділянками встановлено, що ТОВ "Агрофірма Случ", всупереч умовам договору та приписам ст. 96 ЗК України, без належних на те підстав, не сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою, та ця несплата носить системний характер, що свідчить про порушення істотних умов договору. Систематична повна або часткова несплата орендних платежів за земельну ділянку порушує права орендодавця на своєчасне та у повному обсязі отримання орендної плати, що є безумовною підставою для розірвання договорів оренди землі. Крім того, пунктом 20 Договору сторони погодили, що після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняну з тим, у якому він одержав її в оренду. У звязку з чим, на думку позивача, вказаний Договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню на підставі ст. 32 Закону України "Про оренду землі", п. "д" ч. І ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та як наслідок, земельна ділянка - поверненню.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні 13.06.2017 р. підтримали позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, до господарського суду повернулася ухвала суду про порушення провадження у справі, яка направлялася на адресу відповідача, вказану в позовній заяві, з відміткою поштового відділення "За закінченням терміну зберігання".

Разом з тим, з ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи, станом на 12.06.2017 року вбачається, що місцезнаходження Відповідача є - 34644, Рівненська область, Березнівський район, с. Бистричі, вул. Надслучанська, буд. 272.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того, частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору та можливість здійснювати розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Представник третьої особи не зявився, явку представника в судове засідання 13.06.2017 р. не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

За змістом частин 1, 2 статті 29 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів; інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин; в основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Статтею 14 конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 83 ЗК України передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (частина 1 статті 84 ЗК України).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Таким чином, від імені Українського народу право власника на вищевказані нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку здійснює Березнівська районна державна адміністрація.

Судом встановлено, що заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрація до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бистрицька сільська рада, про розірвання договору оренди землі від 23.10.2014 року, укладеного між Березнівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Агрофірма Случ", зареєстрованого 23.10.2014 року у Бистрицькій сільській раді про що у Державному реєстрі земель 23.10.2014 року вчинено запис за № 4 та зобов'язати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" повернути Березнівській районній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 70,94 га, нормативна грошова оцінка якої складає 619530,39 гривень, що розташована за межами населеного пункту с. Бистрич на території Бистрицької сільської ради Березнівського району у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Приписами частини 1, 2 статті 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

23.10.2014 року між Березнівською районною державною адміністрацією (далі - Орендодавець) та ТОВ "Агрофірма Случ" (далі - Орендар) було укладено Договір оренди землі (далі - Договір), за умовами якого, Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (невитребувані паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Бистрич на території Бистрицької сільської ради (п. 1 Договору) (а.с. 16-19).

Договір зареєстрований, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 жовтня 2014 року за № 4.

Пунктом 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 70,94 га, у тому числі рілля 30,27 га, сіножаті 16,84 га, пасовища - 23,83 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 619530,39 гривень (п. 5 Договору).

Згідно п. 8 Договору, договір оренди укладено на 5 (пять) років, але не більше ніж на строк до моменту отримання власниками земельних паїв (їх спадкоємцями) правовстановлюючих документів, однак в жодному випадку цей договір не може бути припинений раніше ніж 31 грудня року, в якому були отримані правовстановлюючі документи власниками. При цьому договір оренди припиняється лише в частині щодо площі земельної ділянки (ділянок) на яку власниками були отримані правовстановлюючі документи, та до 31 грудня орендар та орендодавець зобовязуються укласти додаткову угоду про внесення змін до цього договору оренди щодо зменшення площі та орендної плати, які зазначені в пунктах 2 та 9 Договору оренди. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 Договору, сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в розмірі 3 відсотки від нормативної-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 18585,95 грн.

Орендна плата вноситься у такі строки щомісячно в розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем (п.11 Договору).

Відповідно до п. 14 та п. 15 Договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є розпорядження голови райдержадміністрації від 20.10.2014 року № 299 "Про передачу земельних ділянок в оренду" (п. 17 Договору).

Згідно з п. 20 Договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 35 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

На виконання умов вищезазначеного договору між сторонами було підписано акт приймання - передачі земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, Березнівський район, за межами с. Бистрич на території Бистрицької сільської ради, площею 70,94 га.

Підставою для розірвання договору оренди землі заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури вказує на те, що відповідачем всупереч умовам договору не сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою та те, що у спірному договорі орендну плату було визначено згідно з нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, яка передавалася в оренду.

Згідно з інформації Березнівського відділення Рівненської ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області № 161/17-01 від 15.05.2017 року встановлено, що станом на 14.05.2017 року за ТОВ "Агрофірма Случ" заборгованість по орендній платі за землю перед бюджетом Бистрицької сільської ради становить 37750,90 грн. з датою виникнення 30.01.2016 р. (а.с. 70-71).

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", у редакції, яка була чинною на момент укладення спірного правочину, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно статті 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (абз. 5 ст. 24 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 1 статті 96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За змістом пункту "д" статті 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Аналогічна правова позиція висвітлена в п.п 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1 - 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Разом із тим, статтею 32 Закону передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі, як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Пунктом 20 спірного договору сторони погодили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

За таких обставин, оскільки Відповідачем, всупереч умовам договору оренди та приписам статті 96 ЗК України, без належних на те підстав, систематично не сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою, що свідчить про порушення істотних умов договору, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання договору оренди землі від 23.10.2014 року та повернення Березнівській РДА земельної ділянки загальною площею 70,94 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Бистрич на території Бистрицької сільської ради Березнівського району.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Ст. 33 ГПК України передбачено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Заступником керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрації належними та допустими доказами доведено про несплату ТОВ "Агрофірма Случ" орендної плати за користування земельною ділянкою, що свідчить про порушення істотних умов договору та ст. 96 ЗК України, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрації задоволити.

2. Розірвати договір оренди землі від 23.10.2014, укладений між Березнівською районною державною адміністрацією (34600, Рівненська область, м. Березне, вул. Київська, буд. 6, ) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (34644, Рівненська область, Березнівський район, с. Бистричі, вул. Надслучанська, буд. 272, ), зареєстрованого 23.10.2014 року у Бистрицькій сільській раді, про що у Державному реєстрі земель 23.10.2014 р. вчинено запис № 4.

3. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (34644, Рівненська область, Березнівський район, с. Бистричі, вул. Надслучанська, буд. 272, ) повернути Березнівській районній державній адміністрації (34600, Рівненська область, м. Березне, вул. Київська, буд. 6, ) земельну ділянку загальною площею 70,94 га, нормативна грошова оцінка якої складає 619 530,39 гривень, що розташована за межами населеного пункту с. Бистрич на території Бистрицької сільської ради Березнівського району у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (34644, Рівненська область, Березнівський район, с. Бистричі, вул. Надслучанська, буд. 272, ) на користь прокуратури Рівненської області (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 52, р/р 5371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, Банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації - 2800) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (34644, Рівненська область, Березнівський район, с. Бистричі, вул. Надслучанська, буд. 272, ) в доход Державного бюджету України 1 600 грн. (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано "14" червня 2017 року.

Суддя Марач В.В.