ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа № 911/752/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/752/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»,

м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток»,

с. Коробки, Каховський район, Херсонська область

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер»,

м. Бровари

про стягнення 1 027 839,86 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 14.03.2017;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (відповідач 1) та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (відповідач 2) про солідарне стягнення 1 027 839,86 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 умов Договорів поставки № АП-08-0091 від 31.03.2016, № АП-08-0141 від 15.04.2016, № АП-08-0276 від 26.05.2016, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у звязку з чим у відповідача 1 та на підставі Договору поруки № ПР-08-0276 від 02.09.2016 у відповідача 2 утворилась заборгованість в сумі 626 329,20 грн., з огляду на наявність якої нараховані 61 130,84 грн. пені, 131 168,70 грн. штрафу, 209 211,12 грн. відсотків річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.03.2017 у справі № 911/752/17 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» до товариства з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» та товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» про стягнення 1 027 839,86 грн. повернуто без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» задоволено, ухвалу господарського суду Київської області від 17.03.2017 у справі № 911/752/17 скасовано, а матеріали справи № 911/752/17 передано на розгляд до господарського суду Київської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13.04.2017 та ухвали суду від 18.04.2017 порушено провадження у справі № 911/752/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 10.05.2017 розгляд справи відкладений.

В судових засіданнях 10.05.2017 та 24.05.2017 представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів в судові засідання 10.05.2017 та 24.05.2017 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, витребувані документи, в тому числі відзиви на позов, до суду не надіслали. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачам на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреси місцезнаходження відповідачів, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-08-0091 (далі-договір № 1), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобовязався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 20 236,80 грн., проте яка може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобовязаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі (п.п. 2.1, 2.7 договору 2).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2017, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Так, на виконання умов договору 1 та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковою накладною № АП-08-0096 від 31.03.2016, копія якої наявна в матеріалах справи, поставлено, а відповідачем 1 прийнято товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 20 236,80 грн.

Для отримання товару відповідачем 1 видана довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від 31.03.2016 на імя ОСОБА_2.

Проте, всупереч умовам договору 1, вартість отриманого товару в сумі 20 236,80 грн. залишена відповідачем 1 не сплаченою.

15.04.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-08-0141 (далі-договір № 2), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобовязався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 305 879,00 грн., проте яка може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобовязаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі. (п.п. 2.1, 2.7 договору 2).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2017, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Надалі між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» були укладені Додатковий договір № АП-08-0141ДС1 від 15.04.2016, Додатковий договір № АП-08-0141ДС2 від 19.04.2016, Додаткова угода № АП-08-0141 ДС3 від 24.05.2016, Додатковий договір № АП-08-0141ДС4 від 05.07.2016, Додатковий договір № АП-08-0141ДС5 від 07.07.2016, Додатковий договір № АП-08-0141ДС7 від 03.08.2016, Додатковий договір № АП-08-0141ДС8 від 18.08.2016, згідно з умовами яких сторони дійшли згоди збільшення або зменшення обсягів товару та узгодили строки його оплати.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковими накладними № АП-08-0184 від 15.04.2016, № АП-08-0195 від 19.04.2016, № АП-08-0196 від 19.04.2016, № АП-08-0197 від 19.04.2017, № АП-08-0212 від 21.04.2016, № АП-08-0225 від 23.04.2016, № АП-08-0226 від 23.04.2016, № АП-08-0229 від 23.04.2016, № АП-08-0230 від 23.04.2016, № АП-08-0243 від 27.04.2016, № АП-08-0278 від 12.05.2016, № АП-08-0424 від 06.07.2016, № АП-08-0426 від 08.07.2016, № АП-08-0427 від 08.07.2016, № АП-08-0465 від 04.08.2016, № АП-08-0467 від 04.08.2016, № АП-08-0477 від 18.08.2016, № та № АП-08-0331 від 27.05.2016, копії яких наявні в матеріалах справи, поставлено відповідачу 1 товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 644 821,20 грн.

Проте, всупереч умовам договору 2, відповідач 1 лише частково здійснив оплату вартості отриманого товару в сумі 114 464,40 грн., про що свідчить додана до матеріалів справи довідка ПАТ «ПУМБ» від 09.02.2017, вартість товару в сумі 530 356,80 грн. залишена відповідачем 1 не сплаченою.

26.05.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-08-0276 (далі-договір № 3), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобовязався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 94 669,50 грн., проте яка може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобовязаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі (п.п. 2.1, 2.7 договору 3).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2017, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Так, на виконання умов договору 3 та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковою накладною № АП-08-0328 від 27.05.2016, копія якої наявна в матеріалах справи, поставлено, а відповідачем 1 прийнято товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 94 669,50 грн.

Для отримання товару відповідачем 1 видана довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від 27.05.2016 на імя ОСОБА_2.

Проте, всупереч умовам договору 3, відповідач 1 лише частково здійснив оплату вартості отриманого товару в сумі 18 933,90 грн., про що свідчить додана до матеріалів справи довідка ПАТ «ПУМБ» від 09.02.2017, вартість товару в сумі 75 735,60 грн. залишена відповідачем 1 не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Частиною другою ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконання зобовязань частково або в повному обсязі.

02.09.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Сендер» (відповідач 2, поручитель) укладений Договір поруки № ПР-08-0276 (далі-договір поруки), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1, 4.3 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязків товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (боржник) за Договорами поставки № АП-08-0091 від 31.03.2016 та № АП-08-0141 від 15.04.2016, № АП-08-0276 від 26.05.2016 та додаткових угод до них, укладених між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, продавець, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (відповідач, покупець, боржник), до 01.09.2016.

У разі порушення боржником основних договорів та/або зобовязань, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, курсові втрати, витрати кредитора тощо. Порука за цим договором припиняється з припиненням зобовязання.

Так, у звязку із невиконанням відповідачем 1 умов Договорів поставки № АП-08-0091 від 31.03.2016 та № АП-08-0141 від 15.04.2016, № АП-08-0276 від 26.05.2016 та додаткових угод до них, в частині своєчасного та повного виконання зобовязань щодо оплати отриманого товару, позивач звертався до товариства з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» та товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» із претензією № 633 від 29.12.2016 та вимогою від 10.01.2017 відповідно, в яких вимагав сплатити наявну за відповідачем 1 заборгованість в сумі 626 329,20 грн.

Проте, претензія та вимога позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення.

Відповідачі 1, 2 не забезпечили участі представників в судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів повної оплати отриманого товару не надали, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачами грошових зобовязань за договорами 1, 2, 3, з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача 1, в частині оплати переданого позивачем на підставі Договорів поставки № АП-08-0091 від 31.03.2016, № АП-08-0141 від 15.04.2016, № АП-08-0276 від 26.05.2016, забезпечених Договором поруки № ПР-08-0276 від 02.09.2016 із відповідачем 2 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 626 329,20 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем 1 умов договорів щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі п.п. 5.2, 5.3, 5.4 договорів поставки та п. 1.3 договору поруки, просить суд стягнути солідарно з відповідачів пеню, нараховану за кожним договором окремо, за наявними сумами заборгованості та штраф, нарахований на суму визначеної ціни договорів поставки, зокрема:

- за Договором поставки № АП-08-0091 від 31.03.2016, на суму заборгованості - 20 236,80 грн., нараховані 1 975,15 грн. пені та 3 035,52 грн. штрафу;

- за Договором поставки № АП-08-0141 від 15.04.2016, на суму заборгованості - 530 356,80 грн., нараховані 51 736,76 грн. пені та 96 723,18 грн. штрафу;

- за Договором поставки № АП-08-0276 від 26.05.2016, на суму заборгованості - 75 735,60 грн., нараховані 7 391,93 грн. пені та 31 410,00 грн. штрафу.

Умовами п.п 5.2, 5.3 договорів поставки визначено, що покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Сторони дійшли згоди щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штраф, пеня) визначеної п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України та встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через 3 роки від дня, коли це зобовязання повинне було бути виконане.

Пунктом 5.4 договорів поставки визначено, що у випадку прострочення виконання зобовязань, більш ніж на 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні штраф у розмірі пятнадцяти відсотків від ціни договору.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що доданий до матеріалів позовної заяви, розрахунок пені є арифметично вірним, тому вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 61 130,84 грн. пені визнається судом та підлягає задоволенню.

Проте, перевіривши розрахунок штрафу, судом встановлено, що згідно з вірним арифметичним розрахунком, проведеним судом, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 113 959,13 грн. штрафу, розраховані окремо за кожним договором від його ціни.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем 1 зобовязань щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути солідарно з відповідачів 209 211,12 грн. відсотків річних, нарахованих від сум заборгованості по кожному договору поставки окремо, за сукупний період з 21.10.2016 по 24.02.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5 договорів поставки 1, 2, 3 визначено, що сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, визначеною ч. 2 ст. 625 ЦК України та встановили її в розмірі 40 % від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів, з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96 % від несплаченої ціни товару до дня повної оплати, з дати закінчення 90 календарних днів.

Проте, здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення відсотків річних, судом встановлено, що за вірним розрахунком з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню - 122 591,20 грн. відсотків річних, розраховані за період з 21.10.2016 по 24.02.2017, з урахуванням різного розміру відсотків річних та періоду їх нарахування, визначеного умовами договорів поставки.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову, враховуючи вимогу щодо солідарного стягнення, покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (74824, Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, 5, ) та товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Воззєднання, 15, ) 626 329 (шістсот двадцять шість тисяч триста двадцять девять) грн. 20 коп. заборгованості, 61 130 (шістдесят одну тисячу сто тридцять) грн. 84 коп. пені, 113 959 (сто тринадцять тисяч девятсот пятдесят девять) грн. 13 коп. штрафу та 122 591 (сто двадцять дві тисячі пятсот девяносто одну) грн. 20 коп. відсотків річних.

3. Стягнути з товариства обмеженою відповідальністю «ВАТ-Росток» (74824, Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Воззєднання, 15, ) 6 930 (шість тисяч девятсот тридцять) грн. 08 коп. судового збору.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Воззєднання, 15, ) 6 930 (шість тисяч девятсот тридцять) грн. 08 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 19.06.2017

Суддя О.О. Христенко