ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2017 р.Справа № 916/1141/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Главбуд Плюс» -Турута Є.І. - за довіреністю;

від ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - за довіреністю;

від ГТУЮ в Одеській області - ОСОБА_4 - за довіреністю;

від ОСОБА_5 - не з'явився;

від ОСОБА_6 - не з'явився;

від Юридичного департаменту Одеської міської ради - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» та ОСОБА_2

на рішення господарського суду Одеської області від 07 листопада 2016 року

по справі №916/1141/16

за позовом ОСОБА_2

до:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс»;

- Юридичного департаменту Одеської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Головне територіальне управління юстиції в Одеській області;

- ОСОБА_5;

- ОСОБА_6

про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників та зобов'язання вчинити певні дії

Сторони та треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 15.06.2017р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

29.04.2016р. ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» (надалі - відповідач, ТОВ «Главбуд Плюс», Товариство), в якому просив суд:

- визнати недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВа «Главбуд Плюс» затверджене протоколом №3 Загальних зборів учасників ТОВа «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р.;

- відсторонити ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), з посади директора ТОВа «Главбуд Плюс» (), місце реєстрації: АДРЕСА_1;

- зобов'язати державного реєстратора відділу Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в графі „ПІБ керівника юридичної особи" та в графі „прізвище, ім'я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому, числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи" Товариства з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс" (), місце реєстрації: АДРЕСА_1;

- зобов'язати державного реєстратора відділу Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції включити в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в графу „ПІБ керівника юридичної особи" та в графу „прізвище, ім'я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому, числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи" Товариства з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс" (), місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги з посиланням на приписи ст.124 Конституції України, ст.ст.41, 42, 59, 60, 61 ЗУ «Про господарські товариства» обґрунтовані тим, що позивач як учасник ТОВ «Главбуд Плюс» не повідомлявся про час і місце проведення загальних зборів товариства, що проводилися 01.06.2007р., порядок денний йому не був повідомлений, на самому зібранні його не було, оригінал протоколу він ніколи не бачив та не ставив підписів на ньому або на будь яких документах, які б свідчили про його бажання призначити на посаду директора Товариства ОСОБА_6

В частині зобов'язання державного реєстратора вчинити певні дії позовні вимоги ОСОБА_2 вмотивовані посиланням на п.2 ч.1 ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та обґрунтовані необхідністю скасування відомостей в Єдиному державному реєстрі про призначення директором ТОВ «Главбуд Плюс» ОСОБА_6 та неможливістю залишити в реєстрі графу, де вказується директор, порожнею.

Ухвалою місцевого господарського суду від 06.06.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне територіальне управління юстиції в Одеській області.

ТОВ «Главбуд Плюс» подано господарському суду Одеської області відзив на позовну заяву та заяву про застосування позовної давності.

Ухвалою суду першої інстанції від 11.07.2016р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

11.07.2016 ОСОБА_2 подав господарському суду Одеської області доповнення до позовної заяви, в якому позивач просить суд замінити в позовній заяві орган виконання рішення з державного реєстратора відділу Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

25.08.2016р. ГТУЮ в Одеській області подало місцевому господарському суду пояснення, в яких зазначає, що Управління залучено до участі у даній справі безпідставно, оскільки ОСОБА_10 у позовній заяві не зазначає, яким чином рішення суду може вплинути на права та обов'язки ГТУЮ в Одеській області.

26.10.2016р. ТОВ «Главбуд Плюс» подало суду першої інстанції заяву про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справи №915/3490/16, яка розглядається Одеським окружним адміністративним судом та справи №520/10233/15-ц, яка розглядається Київським районним судом м.Одеси.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. (головуючий суддя Шаратов Ю.А., судді Никифорчук М.І., Степанова Л.В.) відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на норми п.1 ч.1 ст.116, ч.1 ст.256, ч.1 ст.257, ч.1 ст.261, ч.ч.3-5 ст. 267 ЦК України, ч.ч.1,1 ст.58, ч.5 ст.60, ч.ч.1,2,5 ст.61 ЗУ «Про господарські товариства», ч.2 ст.6 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», роз'яснення, які містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 №13 та вмотивовано тим, що за змістом позовної заяви ОСОБА_2 заперечує свою участь 01.06.2007р. у загальних зборах учасників ТОВ «Главбуд Плюс». Тому, з огляду на наведені обставини, що викликають у суду обґрунтовані сумніви щодо відповідності поданої копії протоколу від 01.06.2007р. №3 оригіналові, ухвалою від 06.05.2016р. було зобов'язано позивача надати суду оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду у судовому засіданні). Проте, вказані вимоги суду виконані не були, та оригінал протоколу Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р. №3 не був наданий. Представник позивача ОСОБА_3 надав письмові пояснення від 25.10.2016р., в яких повідомив суд про те, що оригінал протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р. №3 у сторони позивача відсутній, а копія вказаного протоколу у додатках до позовної заяви була засвідчена написом „згідно з оригіналом" помилково. Тобто, при засвідченні фотокопії протоколу Загальних зборів учасників ТОВа «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р. №3, її відповідність оригіналу представником позивача ОСОБА_3 не перевірялась. За відсутності оригіналу протоколу Загальних зборів учасників ТОВа «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р. №3, та невідповідності наданої суду його копії нормативно встановленим вимогам щодо посвідчення, фотокопія цього протоколу, яка знаходиться у матеріалах справи, не може вважатись належним і допустимим доказом, зокрема, прийняття загальними зборами товариства відповідних рішень, і не береться судом до уваги у вирішенні спору. Отже, у матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази на підтвердження обставин прийняття рішення Загальних зборів учасників ТОВа «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007р. №3. Не може бути визнано недійсним рішення, яке не прийнято, отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Внаслідок відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення Загальних зборів ТОВ «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007р. №3, не підлягає задоволенню й заявлена як похідна вимога про відсторонення ОСОБА_6 з посади директора цього товариства. ТОВ «Главбуд Плюс» не є належним відповідачем за вимогами про зобов'язання державного реєстратора внести (включити/виключити) відомості (записи) щодо керівника юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. А відтак, в частині цих вимог позов також не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (пункт 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10). З огляду на те, що судом встановлено відсутність порушення прав позивача, позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості.

Не погодившись з рішенням суду від 07.11.2016р., ТОВ «Главбуд Плюс» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та залишити позов ОСОБА_11 без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Главбуд Плюс» зазначило, що не може погодитися із наведеними висновками мотивувальної частини рішення за наступних підстав. Вимоги щодо письмових доказів закріплені у статті 36 ГПК України. За приписами наведеної норми, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять лані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду. Вирішуючи справу, господарський суд встановив, що копія протоколу від 01.06.2007р., на яку посилався позивач, належним чином не засвідчена, оригінал в суд позивачем наданий не був. У той же час, саме по собі невиконання позивачем вимог господарського суду в частині надання оригіналу спірного рішення не свідчило про те, що дане рішення, оформлене протоколом від 01.06.2007р. року №3 взагалі не приймалося. До зазначеного висновку суд дійшов з грубим порушенням вимог ст. 4 ГПК України та прав ТОВ «Главбуд Плюс». При цьому судом першої інстанції не враховано, що надання представником позивача засвідченої копії спірного протоколу підтверджує наявність у позивача його оригіналу. Не були взяті до уваги доводи ТОВ «Главбуд Плюс» про те, що позивач, протиправно перебравши на себе функції виконуючого обов'язки директора ТОВ «Главбуд Плюс», не тільки піддав відчуженню у 2014 року все нерухоме майно товариства, а й заволодів архівом з оригіналами документів. Враховуючи вищевикладене, ненадання позивачем витребуваного судом оригіналу протоколу, необхідного для вирішення спору по суті, неявка представника позивача без поважних причин в судове засідання є безумовною підставою для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.81 ГПК України, а не для бездоказового висновку про неприйняття загальними зборами ТОВ «Главбуд Плюс» рішення, оформленого протоколом №3 від 01.06.2007р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.02.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні 14.03.2017р.

Також 03.03.2017р. до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення господарського суду Одеської області від 07.11.2016.р., в якій скаржник просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що оскаржене рішення суперечить нормам матеріального та процесуального права, та повинно бути скасоване виходячи з наступного:

-12.01.2006р. ОСОБА_2 став учасником ТОВ «Главбуд Плюс» з долею у статутному капіталі у розмірі 50-ти%, яку він отримав від свого батька ОСОБА_9. Також, власником 50-ти % у статутному капіталі ТОВ «Міхайлуце», є ОСОБА_5. На час коли позивач став власником долі у статутному капіталі ТОВ «Главбуд Плюс», виконуючим обов'язки директора був ОСОБА_9, а обов'язки виконавчого директора виконував ОСОБА_6 Жодна особа не отримувала від ОСОБА_2 повноважень на внесення змін до Єдиного державного реєстру стосовно призначення директором ТОВ «Главбуд Плюс» ОСОБА_6;

- про проведення загальних зборів ТОВ «Главбуд Плюс», рішення яких оформлені протоколом №3 Загальних зборів учасників ТОВ «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р., позивач не повідомлявся, про час і місце проведення зборів та порядку денного його не було повідомлено, на самому зібранні його не було, оригінал протоколу він ніколи не бачив та підписів на ньому або на будь яких документах не ставив, які б свідчили про його бажання призначити на посаду директора ТОВ «Главбуд Плюс» ОСОБА_6;

- враховуючи необхідність скасування відомостей в Єдиному державному реєстрі про призначення директором ТОВ «Главбуд Плюс» ОСОБА_6 та неможливості залишити в реєстрі графу де вказується директор порожнею, суд має в своєму рішенні вказати директора для належного виконання судового рішення;

- суд не звернув уваги на доводи позивача, відмовивши в задоволенні позову в повному обсязі, помилково вважаючи, що суд має встановити фактичні обставини, з якими закон пов'язує визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, а тому для з'ясування наявності чи відсутності таких обставин, суд повинен, зокрема, дослідити такий акт, його зміст, зафіксований у відповідному протоколі, та надати йому правову оцінку. У даному випадку, дослідження оригіналу протоколу Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» від 01.06.2007р. №3, а також призначення на підставі цього оригіналу судової технічної експертизи суд вважає обов'язковим, без чого неможливо довести існування порушеного права. Але, присутність представників ТОВ «Главбуд Плюс», яким виписав довіреності ОСОБА_6 як директор діючий на підставі вищезазначеного протоколу, і є доказом порушеного права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 до провадження; об'єднано апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ТОВа «Главбуд Плюс» для сумісного розгляду у судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду 14.03.2017р.

14.03.2017р. ГТУЮ в Одеській області подало суду пояснення на апеляційні скарги, в яких зазначило, що Управління безпідставно залучено до участі у справі.

28.03.2017р. представник ОСОБА_2 подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Главбуд», в якому просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. залучено до участі у справі як іншого відповідача Юридичний департамент Одеської міської ради.

24.04.2017р. Юридичний департамент Одеської міськради подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення. Також у відзиві міститься клопотання про розгляд справи №916/1141/16 за відсутності представника Департаменту.

Ухвалою від 25.05.2017 строк апеляційного розгляду відповідно до ст. 69 ГПК України продовжено за клопотанням відповідача.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Главбуд Плюс» підтримав вимоги своєї скарги та усно уточнив її вимоги - просив змінити оскаржене рішення та виключити з рішення висновок суду про непроведення 01.06.2007р. загальних зборів учасників та неприйняття рішень на зборах; заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Представник ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги ОСОБА_2 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги ТОВ «Главбуд Плюс».

Представник ГТУЮ в Одеській області залишив вирішення питання щодо результатів розгляду апеляційних скарг на розсуд суду.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Юридичний департамент Одеської міськради своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» та статтею 113 ЦК України визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Як визначено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Згідно із ст. 79 ГК України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. У випадках, передбачених цим Кодексом, господарське товариство може діяти у складі одного учасника.

Засновниками і учасниками товариства можуть бути суб'єкти господарювання, інші учасники господарських відносин, зазначені у статті 2 цього Кодексу, а також громадяни, які не є суб'єктами господарювання. Обмеження щодо заснування та участі в господарських товариствах суб'єктів господарювання або інших осіб встановлюються цим Кодексом, іншими законами. Господарські товариства є юридичними особами. Суб'єкти господарювання - юридичні особи, які стали засновниками або учасниками господарського товариства, зберігають статус юридичної особи. Господарські товариства можуть здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 87, 88 ЦК України, ст.ст. 57,82 ГК України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Статтею 80 ГК України визначено, що до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» є суб'єктом права приватної власності, заснованого громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Пантелієм Костянтиновичем на підставі укладеного між ними договору шляхом об'єднання їх вкладів з метою отримання прибутку та досягнення соціального ефекту.

Відповідно до пунктів 1.1, 6.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс», із змінами, затвердженими Загальними зборами учасників, Протокол від 21.12.2005 р., державну реєстрацію яких проведено 12.01.2006 р., номер запису 3008370, учасниками Товариства є: ОСОБА_5 із часткою у розмірі 7 000,00 грн. (50%) та ОСОБА_2 із часткою у розмірі 7 000,00 грн. (50%).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» є господарським товариством у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю приватної форми власності, і відповідно воно (товариство) та його учасники у своєї діяльності, зокрема, щодо призначення та проведення загальних зборів її учасників та при вирішенні інших питань, пов'язаних з корпоративними правами, повинні керуватися приписами (нормами) Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України «Про господарські товариства», які регулюють питання діяльності такого виду підприємств.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів (ст. 60 Закону України «Про господарські товариства»).

Згідно з частинами 4, 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктами 9.2, 9.3, 9.8 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» встановлено, що Вищим органом управління є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх частки в статутному капіталі. Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш, як 60 % голосів.

Як зазначає позивач, згідно з наявною в нього копією протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» № 3, 01.06.2007 р. учасниками Товариства було прийняте рішення про звільнення з посади виконавчого директора та призначення на посаду директора пана ОСОБА_6.

Проте, позивач як учасник ТОВ «Главбуд Плюс» про час і місце проведення загальних зборів товариства, а також порядок денний у встановленому порядку не повідомлявся, на самих зборах присутній не був, оригіналу протоколу не бачив та не ставив підписів на ньому або на будь-яких документах, які б свідчили про його бажання призначити на посаду директора Товариства ОСОБА_6

Наведені обставини стали підставою звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив із встановлених обставин відсутності порушеного права позивача, зазначаючи, що «у матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази на підтвердження обставин прийняття рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007 № 3». Рішення суду першої інстанції фактично констатує відсутність оскаржуваного рішення як юридичного факту, оскільки суд вмотивував відмову у позові твердженням про неможливість визнати недійсним рішення, яке не прийняте.

Проте, з такими мотивами відмови у позові колегія суддів частково погодитись не може враховуючи наступне.

Згідно з абз. 2 п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

В силу ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

В матеріалах справи міститься копія протоколу № 3 від 01.06.2007, на якій наявний напис «згідно з оригіналом», виконаний представником ОСОБА_11 ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності (т. 1 а.с. 32).

Колегія суддів враховує, що за змістом наданих пояснень ані позивач, ані відповідач не заперечують факт проведення 01.06.2007 загальних зборів учасників Товариства, тобто визнають те, що ця подія мала місце.

Зміст доводів позивача зводиться до порушення встановленого порядку скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, внаслідок якого порушено його право учасника Товариства.

В наданих представником позивача письмових поясненнях (т. 3 а.с. 213), останній вказує лише на відсутність у ОСОБА_2 оригіналу протоколу, зазначаючи, що копія яка надана до матеріалів справи зроблена з іншої копії. Наведене не виключає об'єктивної можливості існування самого оригіналу протоколу.

В свою чергу, відповідач, обґрунтовуючи неможливість надання суду оригінального примірника протоколу зазначає, що ОСОБА_2 отримавши на підставі незаконної ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 р. (яка в наступному була скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 р. т. 2 а.с. 131-137) контроль над підприємством, вилучив всю документацію, у тому числі й статутні документи, за фактом чого у відношенні позивача була зареєстрована низка кримінальних проваджень, зокрема № 0009525.

Колегія суддів також враховує, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про втрату оригіналів установчих документів юридичної особи, а саме установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» з відміткою про проведення змін до установчих документів за № 3008370 12.01.2006 р., яка була зареєстрована державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 28.12.2014 р. (т. 2 а.с. 139).

Наведені обставини, враховуючи приписи ст. 43 ГПК України, не можуть бути покладені в основу вірогідного висновку про неприйняття загальними зборами учасників Товариства рішення, оформленого протоколом №3 від 01.06.2007 р., адже ненадання оригіналу протоколу само по собі не може вважатися беззаперечним доказом неприйняття рішення, оформленого цим протоколом.

Таким чином, із мотивувальної частини рішення підлягають виключенню висновки, що виражені у словах: «За відсутності оригіналу протоколу Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» від 01.06.2007 № 3, та невідповідності наданої суду його копії нормативно встановленим вимогам щодо посвідчення, фотокопія цього протоколу, яка знаходиться у матеріалах справи, не може вважатись належним і допустимим доказом, зокрема, прийняття загальними зборами товариства відповідних рішень, і не береться судом до уваги у вирішенні спору. Отже, у матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази на підтвердження обставин прийняття рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007 № 3.

Не може бути визнано недійсним рішення, яке не прийнято.

З огляду на встановлені судом обставини не прийняття рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007 № 3, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання цього рішення недійсним.».

Одночасно, оцінюючи представлені докази на предмет їх належності та допустимості, а отже і спроможності підтверджувати певні факти (зокрема, непідписання протоколу саме ОСОБА_2.), колегія суддів погоджується з правомірним висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 1 ГПК України підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов, а згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України на позивача покладено обов'язок долучити до матеріалів позовної заяви документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Наведений обов'язок позивача кореспондує з приписами ст. 33 ГПК України, згідно з якою обов'язок доказування покладається на сторону, яка посилається на певні обставини чи факти.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що саме на позивачеві лежить тягар доказування обставини неналежності йому підпису на протоколі № 3 від 01.06.2007 р., яким оформлене оскаржуване рішення загальних зборів учасників Товариства.

При цьому, ст. 32 ГПК України унормовує, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ж ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже зазначалося, в матеріалах справи наявна копія протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» № 3 від 01.06.2007.

Представлена копія містить підписи напроти прізвищ, імен, по батькові, ОСОБА_5 і ОСОБА_2, а також відбиток печатки ТОВ «Главбуд Плюс» (ідентифікаційний код № 31997824).

При цьому, колегія суддів зауважує, що ідентифікація виконавця підпису, зробленому на паперовому носії, потребує застосування спеціальних знань, що у світлі приписів ст. 41 ГПК України обумовлює необхідність призначення судової експертизи.

Між тим, відсутність в розпорядженні суду оригіналів письмових доказів (протоколу № 3 від 01.06.2007 р.) унеможливлює проведення відповідного експертного дослідження, оскільки за змістом абз 2 п. 1.1. гл. 1 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р. (з наступними змінами та доповненнями) для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Колегія суддів зауважує, що в цьому контексті господарський суд обмежений засобами доказування в господарському судочинстві щодо встановлення факту підробки підпису на протоколі загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» № 3 від 01.06.2007 р., відсутність інших доказів, які б підтверджували доводи скаржника, як-то: відповідного вироку суду за порушеним кримінальним провадженням, в якому було б встановлено обставини фальсифікації підпису на спірному протоколі чи інші обставини, які б свідчили про його не підписання ОСОБА_2 особисто, позбавляє суд можливості надати належну правову оцінку доводам позивача в цій частині.

В протилежному випадку, рішення суду ґрунтуватиметься лише на даних позовної заяви та фотокопії протоколу № 3 від 01.06.2007р., щодо підписання якого сторони наводять різні дані, та буде мати своїм наслідком порушення встановленого ст. 43 ГПК України принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Ненадання належних у розумінні ст. 34 ГПК України доказів, які б підтверджували викладені позивачем обставини, зумовлює висновок про відсутність підстав для задоволення позову як в частині визнання недійсним рішення загальних зборів, так й інших похідних вимог, про що обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» щодо необхідності залишення позову ОСОБА_2, судової колегією відхиляються через відсутність обумовлених п.5 ч. 1 ст. 81 ГПК України підстав, з якими загадана правова норма пов'язує обов'язок суду вчинити відповідні процесуальні дії.

Зокрема, у п. 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» містяться такі вказівки. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Натомість, в даній справі відсутні обставини неподання позивачем доказів без поважних причин, оскільки позивач пояснив неподання оригіналу протоколу його відсутністю у нього.

З урахуванням викладених обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, оскільки позовні вимоги суд першої інстанції правильно визнав недоведеними.

Вірними є також висновки місцевого господарського суду про незастосування по даній справі позовної давності, оскільки у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга ТОВа «Главбуд Плюс» підлягає частковому задоволенню, шляхом виключення з мотивувальної частини висновку про неприйняття загальними зборами учасників ТОВ «Главбуд Плюс» 01.06.2007р. рішення, оформленого протоколом №3, при цьому цей висновок відтворюється у абзацах 4,5,6 сторінки 7 тексту рішення, а саме:

«За відсутності оригіналу протоколу Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» від 01.06.2007 № 3, та невідповідності наданої суду його копії нормативно встановленим вимогам щодо посвідчення, фотокопія цього протоколу, яка знаходиться у матеріалах справи, не може вважатись належним і допустимим доказом, зокрема, прийняття загальними зборами товариства відповідних рішень, і не береться судом до уваги у вирішенні спору. Отже, у матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази на підтвердження обставин прийняття рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007 № 3.

Не може бути визнано недійсним рішення, яке не прийнято.

З огляду на встановлені судом обставини не прийняття рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс», оформленого протоколом від 01.06.2007 № 3, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання цього рішення недійсним.».

Зазначені висновки, що виключаються з тексту рішення, не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції по суті спору рішення, проте їх наявність призводить до невірного сприйняття судового рішення щодо встановлення певних фактичних обставин.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. слід залишити без змін, виключивши із мотивувальної частини рішення абзаци 4,5,6 на сторінці 7 тексту рішення.

Судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на осіб, які їх понесли, у тому числі щодо судового збору за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.49,99,101-103, 105 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. у справі №916/1141/16 залишити без змін, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок про неприйняття загальними зборами учасників ТОВ «Главбуд Плюс» 01.06.2007р. рішення, оформленого протоколом №3.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20.06.17р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.