ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" червня 2017 р. Справа № 911/1732/17

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства ДП «Інтерлінк-плюс», Київська обл., смт. Коцюбинське

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь

Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, Київська обл., м. Ірпінь

про зняття арешту з нерухомого майна

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить вірного найменування відповідача 1. На позовній заяві як найменування відповідача 1 зазначено: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, що не є вірним найменуванням, оскільки вірним найменуванням відповідача 1 є: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, що підтверджується відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які містяться в публічному доступі в мережі Інтернет.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява з вказаної підстави підлягає поверненню без розгляду.

При повторному зверненні до суду заявнику слід визначитися зі способом захисту права та звернути увагу на те, що дана позовна заява за своїм змістом є скаргою на дії ДВС. Скарги на дії та бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядаються в порядку ст. 1212 ГПК України.

Відповідно до п. 9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Згідно з п. 9.3. зазначеної постанови виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється (п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява, додані до неї документи в першу адресу.

Суддя О.О. Рябцева