ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа № 925/450/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця ПАТ "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дукат М"

про стягнення 56850 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 56850 грн. штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній № 41609082 від 15.10.2016 адресу одержувача вагону № 67879635. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що за накладною № 41609082 зі станції Черкаси Одеської залізниці відповідач ТОВ "Дукат М" відправив на адресу ПрАТ "Керамет" станцію призначення Правда Придніпровської залізниці вагон № 67879635, зазначивши в названій накладній адресу одержувача м. Донецьк, вул. Калужська, 16а. 17.10.2016 при прибутті вагонної відправки № 41609082 на станцію Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що зазначена відправником у накладній адреса одержувача не відповідає адресі ПрАТ "Керамет". Цього ж дня - 17.10.2016 станцією призначення Правда на станцію відправлення Черкаси відправлено телеграму про невірно зазначену адресу в накладній № 41609082. Згідно телеграми - відповіді від 17.10.2016 та листа ПрАТ "Керамет" від 14.05.2015 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній № 41609082 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну 04119, м. Київ, Якіра, 8. Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу засвідчений актом загальної форми № 940 від 17.10.2016. Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.98, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній. Статтею 122 Статуту залізниць України, передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 Статуту залізниць України, якою передбачено штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Відповідно до приписів чинного законодавства відповідачеві нараховано штраф у розмірі 56 850 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

Клопотанням від 15.05.2017 відповідач просить суд зменшити розмір штрафу до 10% від зазначеного в позовній заяві, а саме до 5 685 грн., виходячи з того, що під час оформлення перевізних документів відповідачем дійсно було помилково зазначено у накладній стару адресу отримувача вантажу, однак відповідачем були вжиті всі можливі заходи щодо негайного добровільного усунення обставин, що призвели до порушення; провізні платежі за всю відстань перевезення вантажу від ст. Черкаси до ст. Правда сплачені в повному обсязі, плата за простій вантажу стягувалася, тому дії відповідача не нанесли позивачу матеріальних збитків або інших значних негативних наслідків. Відповідач просить врахувати, що товариство перебуває в край скрутному фінансовому становищі, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2016 рік; сплата штрафу призведе до суттєвого погіршення й так важкого фінансового стану відповідача та може стати наслідком невиконання інших зобовязань перед державою, працівниками та контрагентами.

У судовому засіданні 19.05.2017 оголошувалася перерва до 13.06.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні:

представник позивача повністю підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, заперечив проти зменшення розміру штрафу та пояснив, що простою дійсно не було, однак вважає, що в даній ситуації не було обєктивних обставин, які були б підставою для зменшення нарахованого штрафу, так як в даній ситуації була допущена недбалість працівника відповідача, який не перевірив дані в накладній, зокрема щодо вірної адреси одержувача вагону з вантажем; Статутом залізниць України не передбачено зменшення штрафу за порушення його вимог та не поставлено розмір штрафу від будь-яких обставин; просив задовольнити позов у заявленій сумі;

представник відповідача підтримав клопотання про зменшення розміру штрафу та вказав, що вантаж був виданий без сплати за простій, провізна плата сплачена відповідачем повністю, у накладній працівником відповідача було допущено помилку, тобто в діях не було умислу, а дії відповідача (ця помилка) не нанесли позивачу збитків і позивач не подав суду доказів, які б підтвердили завдання йому збитків, тому просив врахувати викладене та важкий фінансовий стан відповідача і зменшити розмір штрафу до суми 5685 грн.

У судовому засіданні 13 червня 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд приходить до такого.

15.10.2016 ТОВ "Дукат М" відправив зі станції Черкаси Одеської залізниці на адресу ПрАТ "Керамет" станція призначення Правда Придніпровської залізниці вагон № 67879635 по накладній № 41609082 та вказав у цій накладній неправильну адресу одержувача вантажу, що було виявлено при прибутті вагона № 41609082 на станцію Правда Придніпровської залізниці. Після отримання відповіді із станції відправлення Черкаси згідно листа ПрАТ "Керамет" на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній № 41609082 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну 04119, м. Київ, Якіра, 8.

Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу засвідчений актом загальної форми № 940 від 17.10.2016 та у звязку з цим складено акт загальної форми № 941 від 17.10.2016 про нарахування на вантажовідправника ТОВ "Дукат М" штрафу у розмірі 56850 грн. на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України.

Згідно частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з вимогами частини 4 статті 909 та частини 1 статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

В статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, вказано, що цей Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до статті 37 Статуту залізниць України та пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення адреса одержувача визначається відправником, яку відправник зазначає у накладній.

Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В пункті 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644, вказано, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За приписом статті 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, у акті загальної форми № 940 від 17.10.2016 встановлено, що відповідачем як відправником вантажу у накладній № 41609082 було неправильно зазначено адресу одержувача вантажу ПрАТ "Керамет". Факт неправильного зазначення адреси визнається і відповідачем у клопотанні про зменшення штрафу.

Отже, відповідачем порушені наведені вимоги Статуту залізниць України, а саме в накладній неправильно вказана адреса одержувача вантажу ПрАТ "Керамет", що є підставою для накладення на відповідача штрафу в розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення та складає 56850 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену у накладній адресу одержувача вантажу.

Однак суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання відповідача та зменшення штрафу до суми 28425 грн. з огляду на таке.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено: якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У наведених нормах законодавства не встановлено, про який вид неустойки йде мова - договірну чи законну, однак виходячи з аналізу цих норм, критерієм зменшення судом неустойки є її неспіврозмірність наслідкам порушення зобовязання, інші обставини та урахування інтересів боржника.

Тобто, право зменшення судом у виняткових випадках неустойки, що підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобовязання, не ставиться в залежність від виду застосованої до неї штрафної санкції - договірної або законної.

До такого висновку зокрема прийшов Вищий господарський суд України у постанові від 05 грудня 2016 року у справі № 927/454/16 при застосуванні вказаних вище норм чинного законодавства.

Право застосування господарськими судами при прийнятті судових рішень пункту 3 частини 1 статті 83 ГПК України, частини 1 статті 233 ГК України, частини 3 статті 551 ЦК України передбачене і в пункті 6.4 роз'яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", в якому вказано, що відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд приходить до висновку, що розмір нарахованого позивачем штрафу підлягає зменшенню на підставі пункту 3 частини 1 статті 83 ГПК України враховуючи такі обставини: скрутне фінансове становище відповідача, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2016 рік; відсутність для позивача збитків та інших негативних наслідків в результаті неправильного зазначення у накладній адреси одержувача вантажу; значний розмір штрафу, що не відповідає змісту вчиненого порушення; провізна плата сплачена повністю, помилка у накладній виправлена негайно, що не призвело до простою вагона.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 28425 грн.

Згідно статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в повній сумі 1600 грн., оскільки факт порушення судом встановлений, отже позов був поданий позивачем правомірно.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дукат М" (18027, м. Черкаси, вул. Сурікова, 25, ідентифікаційний код 33456859) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця ПАТ "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) - 28425 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять пять гривень) штрафу, 1600 грн. (тисячу шістсот гривень) витрат на сплату судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 16.06.2017.

Суддя А.Д. Пащенко