ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.2017 Справа № 904/5635/17

За позовом комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "Дніпроагропроект", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 299 165, 22 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1085 від 12.04.17 р., юрисконсульт;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 287 214,48 грн., що складають суму заборгованості за послуги, надані на підставі договору про постачання теплової енергії № 040037 від 15.10.2006 року, 3103,56 грн. річних, 6825,30 грн. інфляції грошових коштів, 2021,88 грн. пені.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання останнім 29.05.2017 року ухвали про порушення провадження у справі та призначення її до розгляду на 06.06.2017 року.

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року № 28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго", наказу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" від 05.09.2016р № 320 "Про передачу об'єктів і мереж теплопостачання на баланс КП "Теплоенерго" та акту приймання-передачі об'єктів і мереж теплопостачання, останнє отримало засоби теплопостачання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач - КП "Теплоенерго" у період з 01.11.2016 року по 31.03.2017 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 287 214,48 грн., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за вказаний період, копії яких залучені до матеріалів справи (арк.спр.19-24).

Факт отримання відповідачем послуг з теплопостачання за вказаний вище період на зазначену вище суму останнім не спростовується.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

За приписом статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають із підстав встановлених статтею 11 цього кодексу.

Тобто, дії позивача з постачання теплоенергії відповідачу та дії останнього з її приймання, що підтверджується, як вже зазначалося вище актами приймання-передачі теплової енергії, які підписані та скріплені печатками обох сторін, свідчать про те, що між сторонами виникли відносини з постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" - далі Закон, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 20 вказаного вище Закону, тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, строк зобов'язання щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії сторонами встановлено не було.

Згідно частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Рахунки на оплату отриманої теплової енергії за листопад-грудень 2016 року та січень-березень 2017 року були надіслані відповідачу та отримані останнім, про що свідчить реєстр вручень рахунків, копія якого залучена до матеріалів справи (арк.спр 25).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості з оплати поставленої теплової енергії в сумі 287 214,48 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

Факт заборгованості також підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 13.04.2017 року (арк.спр. 31).

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період прострочення з 16.12.16 р. по 24.04.17 р. складає 3103,56 грн.; сума інфляції за період з січня по квітень 2017 р. складає 6825,30 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Щодо вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства (ч.2.ст.551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, у тому числі - пені, повинен вчиняться у письмовій формі.

Доказів укладення договору про постачання теплової енергії між відповідачем та КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на момент розгляду спору матеріали справи не містять.

Посилання позивача на п.8.2.3. договору № 040037, укладеного між МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" та відповідачем у даній справі до уваги не приймаються зважаючи на те, що доказів, які б свідчили про те, що КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради є новим кредитором у зобов'язанні за вказаним договором відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, на яку останній посилається звертаючись із даним позовом позивач не надав.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення пені задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 526, 625, 546, 547, 549 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "Дніпроагропроект" (49000, м. Дніпро, пр. Поля,28-а, ) на користь комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького,37, р/р 5264 ПАТ "Укрсоцбанк" м.Дніпро, МФО 300023, ) 287 214 (двісті вісімдесят сім тисяч двісті чотирнадцять) 48 коп. основного боргу, 3103 (три тисячі сто три гривні) 56 коп. річних, 6825 (шість тисяч вісімсот двадцять п'ять гривень) 30 коп. інфляції грошових коштів, 4457 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят сім гривень) 15 коп судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_2