ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

19.06.2017 Справа № 904/6059/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Енергозберігаючі технології 2010" (м. Київ)

до Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" (м. Марганець, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за надані послуги згідно з договором № 247 від 26.09.2016 у загальному розмірі 63 808 грн. 83 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт (довіреність № 9/17 від 30.05.2017)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК Енергозберігаючі технології 2010" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" (далі - відповідач) заборгованість за надані послуги згідно з договором № 247 від 26.09.2016 у загальному розмірі 63 808 грн. 83 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 55 000 грн. 00 коп. - основний борг;

- 5 521 грн. 10 коп. - пеня;

- 2 686 грн. 50 коп. - інфляційні втрати;

- 601 грн. 23 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 247 від 26.09.2016 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем 30.09.2016 послуг з гідродинамічного очищення каналізації та, відповідно, наявністю боргу у сумі 55 000 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 6.4. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 01.01.2017 по 13.05.2017 в сумі 5 521 грн. 10 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з січня по квітень 2017 року у сумі 2 686 грн. 50 коп. та 3% річних за період прострочення з 01.01.2017 по 13.05.2017 у сумі 601 грн. 23 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 19.06.2017.

Від позивача надійшла заява про відмову від позову (вх.суду 34512/17 від 16.06.2017), в якій він просив суд прийняти його відмову від позову та припинити провадження у справі. Вказана заява обґрунтована досягненням між сторонами згоди щодо мирного врегулювання спору, які задовольняють позивача.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.суду 34756/17 від 19.06.2017), в якому він зазначає про відсутність предмету спору, посилаючись на повне погашення заборгованості за договором № 247 від 26.09.2016, на підтвердження чого до матеріалів справи відповідач долучив платіжні доручення за період з 07.04.2017 по 16.06.2017.

У судове засідання 19.06.2017 з'явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання 19.06.2017 не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив.

Судом наголошено, що про день, час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 942 (№ 353), яке повернулося з відміткою про отримання ухвали суду відповідачем 30.05.2017 (а.с.61), а також його заявою про відмову від позову.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що позивач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні його представника та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 19.06.2017 представником відповідача було викладено зміст відзиву на позовну заяву, а також наголошено на тому, що у суду наявні підстави для припинення провадження у справі та прийняття відмови від позову позивача. Також, представником відповідача було повідомлено, що між сторонами було досягнуто домовленостей щодо мирного врегулювання спору наступним чином: відповідач здійснює повне погашення основного боргу за спірним договором, а також відшкодовує позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн. 00 коп., а позивач, в свою чергу, відмовляється від позову.

Як вбачається з матеріалів справи, як позивач так і відповідач дотрималися вказаних домовленостей, а саме: відповідачем було сплачено на корить позивача в період з 12.05.2017 по 16.06.2017 суму боргу в загальному розмірі 56 600 грн. 00 коп., з яких 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а позивачем подано до суду заяву про відмову від позову.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, 26.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІК Енергозберігаючі технології 2010" (далі - виконавець, позивач) та Комунальним підприємством "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір № 247 (далі - договір, а.с.11-13), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати такі послуги: гідродинамічне очищення каналізації за адресою: м. Марганець, а замовник зобов'язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені пункті 1.1 договору (пункти 1.1. та 1.2 договору).

У пункті 12.1. договору сторони погодили, що договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині виконання взятих на себе зобов'язань - до повного виконання їх сторонами.

Доказів зміни, розірвання або визнання недійсним вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, у пунктах 2.1. та 2.2. договору сторони визначили, що загальна сума договору складає 108 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ (20 %) 18 000 грн. 00 коп. Кінцева сума договору може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Відповідно до пунктів 1.3. та 5.1. договору надані послуги за договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписується обома сторонами. У договорі під актом сторони розуміють акти, складені за типовою формою КБ-2в та довідки складені за типовою формою КБ-3. Прийом наданих виконавцем послуг оформлюється актом(ми) здачі-прийняття наданих послуг та здійснюється замовником протягом 2-х днів з моменту його повідомлення про готовність послуг до приймання. У випадку наявності недоліків або дефектів наданих послуг, замовник зобов'язаний у цей термін вмотивовано письмово повідомити виконавця про відмову від підпису актів.

Так, на виконання умов договору позивачем вересні 2016 року було надано відповідачу послуги з гідродинамічного очищення каналізації на загальну суму 108 000 грн. 00 коп., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 (а.с.14-18).

Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.06.2017 також пояснив, що протягом спірного періоду жодних претензій з цього приводу від відповідача не заявлено.

Частиною1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, у розділі 3 договору сторони визначили умови щодо порядку розрахунку, а саме:

- за надані послуги згідно пункту 1.1 договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг (пункт 3.1. договору);

- оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця (пункт 3.2. договору);

- сторони погодилися, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг, з урахуванням пункту 3.2. договору, здійснюється не пізніше 31.12.2016 (пункт 3.3. договору).

При цьому, в порушення вказаних вище умов договору, відповідач надані йому позивачем у вересні 2016 року послуги з гідродинамічного очищення каналізації оплатив лише частково, а саме: в сумі 53 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями за період з 02.11.2016 по 12.05.2017, наявними в матеріалах справи (а.с.19-38). Отже, у відповідача утворилася заборгованість в сумі 55 000 грн. 00 коп., що і є причиною спору.

Матеріалами справи підтверджується, що зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем у вересні 2016 року послуг з гідродинамічного очищення каналізації відповідачем були порушені, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 55 000 грн. 00 коп. (108 000,00 - 53 000,00).

Враховуючи визначені контрагентами порядок та строк оплати наданих послуг, приймаючи до уваги прийняття відповідачем наданих послуг за відповідним актом в рамках спірного правочину, господарський суд встановив, що строк оплати наданих послуг є таким, що настав, у зв'язку з чим суд вважає наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 55 000 грн. 00 коп. станом на момент звернення із позовом до суду обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.

Крім того, у відповідності до пункту 6.4. договору при несвоєчасній оплаті замовником вартості наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми перерахованих коштів.

Так, за прострочення виконання вказаного зобов'язання на підставі пункту 6.4. договору позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 01.01.2017 по 13.05.2017 в сумі 5 521 грн. 10 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з січня по квітень 2017 року у сумі 2 686 грн. 50 коп. та 3% річних за період прострочення з 01.01.2017 по 13.05.2017 у сумі 601 грн. 23 коп.

При цьому, в подальшому, від позивача надійшла заява про відмову від позову, в якій він просив суд прийняти його відмову від позову та припинити провадження у справі. Вказана заява обґрунтована досягненням між сторонами згоди щодо мирного врегулювання спору, які задовольняють позивача.

Також від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає про відсутність предмету спору, посилаючись на повне погашення заборгованості за договором № 247 від 26.09.2016, на підтвердження чого до матеріалів справи відповідач долучив платіжні доручення за період з 07.04.2017 по 16.06.2017.

У судовому засіданні 19.06.2017 представником відповідача було наголошено на тому, що у суду наявні підстави для припинення провадження у справі та прийняття відмови від позову позивача. Також, представником відповідача було повідомлено, що між сторонами було досягнуто домовленостей щодо мирного врегулювання спору наступним чином: відповідач здійснює повне погашення основного боргу за спірним договором, а також відшкодовує позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн. 00 коп., а позивач, в свою чергу, відмовляється від позову.

Як вбачається з матеріалів справи, як позивач так і відповідач дотрималися вказаних домовленостей, а саме: відповідачем було сплачено на корить позивача в період з 12.05.2017 по 16.06.2017 суму боргу в загальному розмірі 56 600 грн. 00 коп., з яких 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а позивачем подано до суду заяву про відмову від позову.

Суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Позивач скористався вказаним правом та відмовився від позову, подавши до суду відповідну заяву за підписом директора підприємства-позивача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Енергозберігаючі технології 2010" - ОСОБА_2, повноваження якої підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України щодо Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК Енергозберігаючі технології 2010" (а.с.44).

Частиною 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

При цьому, частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

У своїй заяві позивач послався на норми статей 22 та 80 Господарського процесуального кодексу України, отже, з вказаними наслідками позивач обізнаний.

Частиною 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд не приймає, зокрема, відмови від позову, якщо така дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Так, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про відмову від позову, на вчинення таких дій, враховуючи, що позивачу відомі правові наслідки відмови від позову та припинення провадження у справі, суд дійшов до висновку, що дана відмова не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів та приймає її.

Відповідно до частини 4 статті 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати у даній справі залишаються на позивачеві. Крім того, судом враховано, що відповідачем було відшкодовано позивачу витрати по сплаті судового збору.

Керуючись частинами 1, 2, 4 статті 78, пунктом 4 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Провадження у справі № 904/6059/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Енергозберігаючі технології 2010" до Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення заборгованості за надані послуги згідно з договором № 247 від 26.09.2016 у загальному розмірі 63 808 грн. 83 коп. - припинити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_3