номер провадження справи 29/74/12-23/121/12-21/107/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.06.2017 Справа № 5009/2987/12

Суддя Ніколаєнко Р.А., розглянувши матеріали справи № 5009/2987/12

Кредитори:

1. Приватне підприємство Соколенко-Екскавація, м.Запоріжжя

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Променергоресурси, м.Дніпро

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, м.Київ

4. Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-СМЦ, м.Київ

5. Товариство з обмеженою відповідальністю БІЛДІ ГРУП, м.Київ

6. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "КАПІТАЛ ГРУП" (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 18/14)

7. ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАПОРІЗЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КОМБІНАТ СПЕЦГАЗПРОМ", м.Запоріжжя,

Боржник - Публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 1, м.Запоріжжя, код з ЄДР 13628220

Керуючий санацією - арбітражний керуючий ОСОБА_1

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Сухі Суміші (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд.1-Б; )

До відповідача 1: публічного акціонерного товариства „Завод залізобетонних конструкцій №1 (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-Б; )

відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю „Ікос Фінанс (03035, м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, буд.45; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (69063, м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, буд.5)

про:

1. визнання за ТОВ „Сухі Суміші права власності на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташоване у м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б;

2. визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004, укладеного між акціонерним банком „АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю „Ікос Фінанс, ) та закритим акціонерним товариством „Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у звязку із зміною організаційно-правової форми ПАТ „Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташоване у м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б, що заявлена в рамках окремого позовного провадження, однак стосується безпосередньо підприємства, щодо якого перебуває в провадженні суду справа про банкрутство № 5009/2987/12

За участю представників:

від ТОВ „Сухі Суміші: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 19.12.2016)

від ПАТ „ЗЗБК № 1: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 16.01.2017)

від ТОВ „Ікос Фінанс: не зявився;

від Реєстраційної служби: не зявився

В С Т А Н О В И В:

В провадженні господарського суду Запорізької області (суддя Черкаський В.І.) знаходиться справа № 5009/2987/12 про банкрутство публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 (надалі ПАТ „ЗЗБК №1), справа має номер провадження 29/74/12-23/12/12-21/107/16.

Ухвалою господарського суду запорізької області від 16.01.2017 (суддя Черкаський В.І.), окрім іншого, задоволено частково клопотання керуючого санацією та продовжено строк санації боржника (ПАТ „ЗЗБК № 1) у справі № 5009/2987/12 до 30.06.2017.

Наразі у справі № 5009/2987/12 триває процедура санації.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.01.2017 (суддя Ніколаєнко Р.А.) були прийняті до розгляду в межах справи про банкрутство матеріали за заявою ТОВ „Сухі Суміші до ПАТ „Завод залізобетонних конструкцій №1 та ТОВ „Ікос Фінанс, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (з урахуванням заяви про уточнення вимог вих. б/н від 25.02.2016, т. 1, ар. с. 70) про:

- визнання за ТОВ „Сухі Суміші права власності на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв. № 00008, склад цементу, який розташований у м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б;

- визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004, укладеного між акціонерним банком „АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю „Ікос Фінанс, ) та закритим акціонерним товариством „Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у звязку із зміною організаційно-правової форми ПАТ „Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна - Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташоване у м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б.

Ухвалою від 30.01.2017 судове засідання з розгляду заяви було призначено на 21.02.2017 о 10.00.

Однак, ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.02.2017 розгляд заяви ТОВ „Сухі Суміші до ПАТ „ЗЗБК № 1 та ТОВ „Ікос Фінанс про визнання права власності на нерухоме майно та про визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 недійсним в частині було зупинено до перегляду постанови Донецького апеляційного господарського суду від 18.01.2017 у справі № 908/116/16 в касаційному порядку та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.04.2017 провадження з розгляду заяви було поновлено, призначене судове засідання на 10.05.2017, у учасників судового процесу, ТОВ „Запорізьке МБТІ та Виконкому Запорізької міськради були витребувані документи згідно резолютивної частини ухвали.

За час зупинення провадження з розгляду заяви, 16.02.2017 від ПАТ „ЗЗБК № 1 до суду надійшло клопотання (вих.б/н від 15.02.2017) про зупинення провадження з розгляду заяви ТОВ „Сухі Суміші у звязку із поданням ПАТ „ЗЗБК № 1 касаційної скарги у справі.

21.02.2017 (за вх.№ 08-06/5686) Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради надана інформація стосовно того, що Департамент не є правонаступником Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, тому не має можливості надати будь-які пояснення у справі.

27.02.2017 від Запорізького обласного державного архіву надійшли копії витребуваних судом документів, які були передані на зберігання приватним нотаріусом ОСОБА_4, а саме: копія іпотечного договору № 240-ю, посвідченого приватним нотаріусом 28.07.2004 за реєстровим № 1785, укладений між АБ „АвтоЗАЗбанк (іпотекодержатель) та ЗАТ „Завод залізобетонних конструкцій № 1 (іпотекодавець), та документів, на підставі яких він посвідчувався.

28.04.2017 від ТОВ „Запорізьке МБТІ надійшли письмові пояснення (вих.№ 1357 від 10.02.2017) на ухвалу господарського суду від 30.01.2017.

05.05.2017 Виконком Запорізької міської ради надав суду пояснення щодо направлення ухвали суду від 24.04.2017 до Державного архіву Запорізької області.

10.05.2017 ТОВ „Сухі Суміші надало суду додаткові пояснення (вих.б/н від 10.05.2017) щодо заявлених вимог, які повністю підтримує з урахуванням поданої 26.02.2016 заяви про уточнення вимог, та зазначає про наявність в матеріалах справи всіх доказів на підтвердження своїх вимог.

В судовому засіданні 10.05.2017 представник ТОВ „Сухі Суміші пояснив, що наразі підприємство просить суд розглядати вимоги, викладені в заяві про уточнення позовних вимог, поданій 26.02.2017. При цьому, якщо суд, вважатиме за необхідне задля захисту порушених прав підприємства вийти за межі заявлених вимог, то ТОВ „Сухі Суміші не заперечує проти задоволення поданого 14.03.2016 до суду клопотання про вихід за межі позовних вимог, згідно якого просить суд визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004 укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у звязку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна Л-3, інв. № 00008, склад цементу, силос № 21, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б (т. 1, ар. с. 104).

Ухвалою суду від 10.05.2017, за клопотанням ПАТ „ЗЗБК № 1, був продовжений строк розгляду заяви, та судове засідання з розгляду заяви ТОВ „Сухі Суміші було відкладено до 12.06.2017 о 10.40, у учасників судового засідання були витребувані документи згідно резолютивної частини ухвали.

В матеріалах справи містяться відзив ПАТ „ЗЗБК №1 вих. б/н від 15.02.2016 (т. 1, ар. с. 39), додаткові пояснення за вх.№ 09-06/4849 від 29.02.2016 (т 1, ар.с. 79) та відзив вих. б/н від 02.12.2016 (т. 2, ар. с. 105). Із доводів ПАТ „ЗЗБК № 1, викладених у зазначених документах, ПАТ „ЗЗБК № 1 не оспорює право власності заявника на силос № 21, літера Л3 інв. № 00008, склад цементу, зазначене майно було передано від ПАТ „ЗЗБК № 1 до статутного фонду заявника ще у 2000 році, тому передача за договором іпотеки № 240-ю від 28.07.2004 в іпотеку майна ПАТ „ЗЗБК № 1, що входить до складу літери Л3 інв. № 00008 (силоси № 18, 19, 20) не порушує прав позивача. Також, ПАТ ЗЗБК № 1 у своєму відзиві на позовну заяву (вих.б/н від 15.02.2016) просить застосувати позовну давність до вимог заявника, посилаючись на те, що іпотечний договір був укладений у 2004 році, а тому заявник міг в будь-який час дізнатися про порушення та протягом трьох років відповідно до ст. 257 ЦК України звернутися до суду за захистом своїх прав.

12.06.2017 від ПАТ „ЗЗБК № 1 надійшли додаткові пояснення (вих.б/н від 12.06.2017) із запереченнями проти задоволення вимог ТОВ „Сухі Суміші. Зокрема, ПАТ „ЗЗБК № 1 вказує, що відповідно до акту приймання-передачі від 31.07.2000 силос №21 склад цементу Л-3, інв. № 00008, розташоване у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, було передане до статутного фонду ТОВ „Сухі Суміші і вже 14.11.2000 право власності на це майно було зареєстроване за ТОВ „Сухі Суміші. Після передачі зазначеного майна до статутного фонду ТОВ „Сухі Суміші, силос № 21 складу цементу інв.№ 00008 був списаний з балансу підприємства ПАТ „ЗЗБК № 1, який тепер жодним чином не оспорює право власності ТОВ „Сухі Суміші на зазначений обєкт. З огляду на вказане, спірне майно (силос № 21 складу цементу інв.№ 00008) не передавалось ПАТ „ЗЗБК № 1 в іпотеку, тому обєктом іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 , який розташований у м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б, є склад цементу літера Л-3 інв. № 00008 разом із силосами № 18, № 19 та № 20. Ще одним доказом того, що силос № 21 не передавався в іпотеку за іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004, є відомості експлікації внутрішніх частин будови, згідно з якою загальна площа літери Л-3 інв.№00008 дійсно складає 326,6 кв.м., що відповідає площі цього обєкта, зазначеній у договорі іпотеки, однак силос № 21 до цієї площі не входить.

Ухвалою суду від 12.06.2017 судове засідання з розгляду заяви ТОВ „Сухі Суміші було відкладено до 19.06.2017, у учасників судового процесу витребувані додаткові пояснення по суті спору.

До судового засідання, 19.06.2017 від заявника до суду надійшли додаткові пояснення (вих.б/н від 19.06.2017) з приводу зазначеного ПАТ „ЗЗБК № 1 у своєму відзиві вих.б/н від 15.02.2016 клопотання про застосування позовної давності до вимог заявника. Так, заявник стверджує, що ним не було пропущено строку позовної давності за вимогою про визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 недійсним в частині. Про своє порушене право заявник дізнався у жовтні 2015 року, під час звернення до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції з приводу оформлення права власності не обєкти нерухомого майна, отже строк позовної давності пропущений не був. При цьому заявник зазначає, що саме у жовтні 2015 при зверненні до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції стало відомо не лише про факт реєстрації за ПАТ „ЗЗБК № 1 права власності на розташований у м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б склад цементу літера Л-3 за інв. № 00008, а й про зареєстровану у державному реєстрі заборону (іпотеку) на вказаний обєкт.

До судового засідання, 19.06.2017, від ПАТ „ЗЗБК № 1 до суду надійшли додаткові пояснення (вих.бн від 19.06.2017), згідно яких ПАТ „ЗЗБК № 1 повністю підтримує своє клопотання про застосування позовної давності, у т.ч. з наступних обґрунтувань. У своїй заяві заявник вказує вимогу про визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 частково недійсним та посилається на договір відступлення права вимоги від 29.08.2011. Про існування зазначених договорів заявнику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, з рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2012 у справі № 5009/938/12, проте заява заявника не містить посилань на жодну дату ознайомлення заявника із зазначеним рішенням. Також, ПАТ „ЗЗБК № 1 вказує, що заявник орендував у нього нерухоме майно, що було передане в іпотеку за іпотечним договором 240-ю від 28.07.2004, і керівництву заявника було відомо про укладання іпотечного договору та договору відступлення права вимоги задовго ніж за три роки до дня звернення до суду.

Також, 19.06.2017 (за вх.№ 08-06/15246) до господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи , подане від імені ТОВ „Сухі Суміші за підписом ОСОБА_5, зазначеного на третій сторінці клопотання в якості директора ТОВ „Сухі Суміші.

В судовому засіданні представник ТОВ „Сухі Суміші ОСОБА_2 не підтримав клопотання про відкладення розгляду заяви, зазначивши, що наразі керівником ТОВ „Сухі Суміші є не ОСОБА_5, а ОСОБА_6 Крім того, представник ТОВ „Сухі Суміші зазначив, що на підприємстві дійсно існує корпоративний спір, який вирішується в судовому порядку, між ТОВ „Сухі Суміші та ОСОБА_5 Проте наразі повноваження директора ТОВ „Сухі Суміші виконує саме ОСОБА_6

Судом отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 19.06.2017, відповідно до якого станом на 19.06.2017 в державному реєстрі міститься інформація про те, що керівником та підписантом ТОВ „Сухі Суміші є ОСОБА_6.

За таких обставин, клопотання про відкладення розгляду справи, подане від імені ТОВ „Сухі Суміші за підписом ОСОБА_5, не приймається судом до розгляду.

В судовому засіданні 19.06.2017 представник ТОВ „Сухі Суміші підтримав заявлені вимоги, з урахуванням заяви про уточнення вимог вих. б/н від 25.02.2016.

Представник ПАТ „ЗЗБК № 1 заперечив проти задоволення вимог та просить застосувати позовну давність до вимоги заявника про визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 недійсним в частині.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ікос Фінанс письмову позицію щодо заяви ТОВ „Сухі Суміші не надало, представник в судові засідання не зявлявся.

В судовому засіданні 19.06.2017 судом прийнято ухвалу за результатами розгляду заяви заявника.

Надавши оцінку представленим документам та матеріалам, приведеним вище доводам учасників судового процесу, вислухавши присутніх в судових засіданнях (засіданні), суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі договору купівлі-продажу державного майна № 91 від 11.04.1994, Організація орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1, правонаступником якої є ПАТ ЗЗБК №1 (покупець за договором), придбала у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області державне майно цілісного майнового комплексу, зданого в оренду покупцю (Організації орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1) за адресою: 330600, м. Запоріжжя, ДСП-463.

Відповідно до переліку нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу Запорізький завод залізобетонних конструкцій № 1, від 17.07.2000, до договору купівлі-продажу від 11.04.1994 № 91, зареєстрованого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 06.05.1994 за № 2-1760, у власність Організації орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1 був переданий склад цементу інвентарний номер 00008 за адресою: 69106, м.Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-б (п. 12 переліку).

22.07.1994 на підставі договору купівлі-продажу державного майна № 91 від 11.04.1994, Організації орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1 видане свідоцтво про власність № 56, яке свідчить про те, що дана Організація є власником зазначеного у договорі № 91 майна цілісного майнового комплексу.

В матеріалах справи міститься план поверхів будівлі Л3 інв. № 00008, з якого вбачається, що до складу цементу інвентарний номер 00008 входить чотири складових частини: силоси №18, №19, №20, №21.

Оскільки зазначені силоси № 18, № 19, № 20 та № 21 є складовими, а не самостійними частинами будівлі складу Л3 інв. № 00008, то реєстрація кожного окремого силосу, як самостійної одиниці, не проводилась.

Після отримання свідоцтва на право власності № 56 від 22.07.1994, склад цементу разом з силосами був прийнятий на баланс Організації орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1 (нині ПАТ „ЗЗБК № 1) і майну був присвоєний інвентарний номер № 00008.

На підставі установчого договору про створення товариства з обмеженою відповідальністю „Сухі Суміші від 14.07.1999, ПАТ „ЗЗБК № 1 виступив одним із засновників ТОВ „Сухі Суміші, здійснивши внесок до статутного фонду новоствореного товариства у вигляді майна на загальну суму 101 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 установчого договору ТОВ „Сухі Суміші, ПАТ „ЗЗБК № 1 в якості внеску до статутного фонду передав склад цементу (1 /один/ силос), оцінений в 30 234,02 грн. (п. п. 3).

Як свідчить перелік майна, яке знаходиться на балансі ПАТ „ЗЗБК № 1 та передане до ТОВ Сухі Суміші в якості засновницького внеску, передачі підлягає майно, у т.ч. склад цементу (1 силос) інв. № 00008 вартістю 30157,67 грн. Даний перелік затверджено рішенням загальних зборів акціонерів (протокол № 6 від 22.04.1999 р.) та узгоджено з головою правління ПАТ „ЗЗБК № 1.

31.07.2000 ПАТ „ЗЗБК №1 за актом прийому-передачі майна до статутного фонду ТОВ Сухі Суміші передало, а ТОВ Сухі Суміші прийняло до свого статутного фонду основні засоби, в т.ч. склад цементу інв. № 00008 (1 /один/ силос за № 21), який було оцінено в 30234,02 грн.

Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 31.10.2000 було прийнято рішення № 385/10 Про оформлення права власності на будівлі та споруди по вул.Фінальній, 1-б за ТОВ Сухі Суміші, згідно з додатком (п. 1 рішення).

У додатку до рішення № 385/10 був наведений перелік майна, яке підлягало оформленню на праві власності за ТОВ „Сухі Суміші, до якого увійшов силос № 21 складу цементу Л3, інв. № 00008.

На виконання зазначеного рішення було проведено реєстрацію права колективної власності на обєкти нерухомості за ТОВ „Сухі Суміші.

Відповідно до свідоцтва на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000, майно, зазначене в акті прийому-передачі від 31.07.2000, згідно реєстраційному напису від 14.11.2000 № 1162, в цілому за інв. №00007, інв. № 00008 (силос № 21) та інв. №00010, розташовані в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б, належить товариству з обмеженою відповідальністю Сухі Суміші на праві колективної власності.

В матеріалах справи міститься довідка від 09.02.2016 р., підписана головним бухгалтером ПАТ ЗЗБК № 1 ОСОБА_7, згідно якої на балансі підприємства знаходиться склад цементу інв. № 00008, загальною площею 326,6 кв. м., на якому знаходяться силоси № 18, № 19, № 20. 01.08.2000 силос № 21, розміщений на складі цементу інв. № 00008, був списаний з балансу ПАТ ЗЗБК № 1 на підставі акту приймання-передачі майна ЗАТ ЗЗБК № 1 (нині ПАТ „ЗЗБК № 1) до статутного фонду ТОВ Сухі Суміші від 31.07.2000, і на даний момент склад цементу (інв. № 00008) має статус заставного майна згідно з умовами договору іпотеки № 240-ю від 28.07.2004.

Отже, після передачі силосу № 21 до статутного фонду ТОВ Сухі Суміші, він був списаний з балансу ПАТ ЗЗБК № 1 та виключений зі складу інв. № 00008, в результаті чого у складі цементу інв. № 00008 залишилися три складові частини: силоси № 18, № 19, № 20.

Однак, 03.08.2000 Організації орендарів Заводу залізобетонних конструкцій № 1 Орендним підприємством „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам за реєстровим № 1162, що посвідчує реєстрацію права колективної власності Організації на майно на підставі договору купівлі-продажу державного майна № 91, зареєстрованого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 06.05.1994 за № 2-1760, яке розташоване в м.Запоріжжі, вул.Фінальна, 1-б, в переліку якого зазначено і майно за інвн. № 00008. При цьому, будь-яких застережень щодо наявності складових частин майна за інв. № 00008 реєстраційне посвідчення не містить.

В судових засіданнях представник ПАТ „ЗЗБК № 1 пояснив, що оскільки силос № 21 складу цементу Л3, інв. № 00008 був виведений підприємством зі складу майна та списаний з балансу, то наразі підприємством - ПАТ „ЗЗБК № 1 є власником складу цементу Л3, інв. № 00008, до якого входять силоси № 18, № 19 та № 20, і саме ці три силоси обліковується на підприємстві у складі обєкту нерухомості за інв.№ 00008.

01.07.2004 був прийнятий Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі Закон від 01.07.2004), яким визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно ст. 1 цього Закону від 01.07.2004 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (Інформаційні довідки № 53892942 від 24.02.2016, № 85912072 від 26.04.2017), 14.07.2004 за ПАТ „ЗЗБК № 1 проведена державна реєстрація колективного права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-б, на підставі переліку від 17.07.2000 до договору купівлі-продажу, зареєстрованого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 06.05.1994 за № 2-1760, та серед іншого, право колективної власності було зареєстроване і на майно за інвен.№ 00008.

Отже, наявні у справі докази свідчать про те, що у відповідності до вимог Закону від 01.07.2004, за ПАТ „ЗЗБК № 1 зареєстроване право колективної власності на нерухоме майно за адресою: м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-б, на підставі переліку від 17.07.2000 до договору купівлі-продажу, зареєстрованого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 06.05.1994 за № 2-1760, без врахування того, що будівля Л3 - складу цементу, інвентарний номер 00008 фактично складається з складових частин: силосів № 18, № 19, № 20, № 21, та без врахування того, що згідно свідоцтва на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000, реєстраційному напису від 14.11.2000 № 1162, обєкт нерухомості за інв. № 00008 (силос № 21), розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-Б, належить заявнику ТОВ Сухі Суміші на праві колективної власності.

Доказів реєстрації за ПАТ „ЗЗБК № 1 права власності на нерухоме майно - склад цементу Л3, інв. № 00008, із позначенням складових частин цього майна силосів № 18, № 19 та № 20 суду не надано.

Заявник ТОВ „Сухі Суміші, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить визнати за ним право власності на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв.№ 00008, склад цементу, який розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б.

Згідно ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, як встановлено судом та про що свідчать матеріали справи, і ПАТ „ЗЗБК № 1, і ТОВ „Ікос Фінанс не оспорюють право власності заявника на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв.№ 00008, склад цементу, який розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б.

В матеріалах справи наявні докази первинні документи на підтвердження права власності заявника на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв.№ 00008, склад цементу, який розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б.

Проте, як вже було зазначено, заявник набув право власності на обєкт нерухомості - силос № 21 складу цементу літера Л3 інв. № 00008, який розташований у м.Запоріжжя по вул. Фінальній, 1-б відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності, а отже воно визнається дійсним навіть у разі відсутності його державної реєстрації, передбаченої Законом від 01.07.2004.

Отже, відсутність факту державної реєстрації права власності за умовами Закону від 01.07.2004 не позбавляє особу самого права власності на майно, яке було набуто до набрання чинності Законом від 01.07.2004.

Оскільки правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст.1 ГПК України), право на звернення до суду за захистом права виникає після порушення відповідачем цього права.

У даному випадку суд не вбачає порушення зі сторони ПАТ „ЗЗБК № 1 та ТОВ „Ікос Фінанс права власності заявника на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв.№ 00008, склад цементу, який розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б.

За таких обставин, вимога заявника про визнання права власності на нерухоме майно силос № 21, літера Л3 інв.№ 00008, склад цементу, який розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б, задоволенню не підлягає.

Також, заявник ТОВ „Сухі Суміші просить визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004, укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є ТОВ Ікос Фінанс) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій №1 (у звязку зі зміною організаційно-правової форми ПАТ ЗЗБК № 1) недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна Л3 інв. № 00008, склад цементу, цегла, шл/б, загальна площа 326,6 м2, яке розташовано у м.Запоріжжя по вул. Фінальній, 1-б.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу… Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Встановлено, що в провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа № 5009/938/12 за позовом ТОВ Ікос Фінанс до ПАТ „ЗЗБК № 1 та ТОВ Корал, ГМБХ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ Банк Кіпру, про стягнення 17028985,11 грн. заборгованості за кредитним договором № 36/04 від 07.07.2004 р., в тому числі: 13185100 грн. заборгованості за кредитом та 3 843 885,11 грн. заборгованості за процентами.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.04.2012 по справі № 5009/938/12 позовні вимоги ТОВ Ікос Фінанс задоволено; стягнуто солідарно з ПАТ „ЗЗБК № 1 та ТОВ Корал, ГМБХ на користь ТОВ Ікос Фінанс заборгованість в сумі 17028985 грн. 11 коп. та 65 989 грн. 50 коп. судового збору.

Згідно з частиною 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеним вище рішенням суду встановлено, що 07.07.2004 АБ АвтоЗАЗбанк (банк, правонаступником є ПАТ Банк Кіпру згідно п. 1.2 статуту ПАТ Банк Кіпру, зареєстрованого 08.07.2010) та ЗАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 (позичальник, правонаступником є ПАТ ЗЗК № 1 згідно п. 1.1 статуту ПАТ ЗЗК № 1, зареєстрованого 12.04.2011) укладено кредитний договір № 36/04, відповідно до пункту 1.1 розділу 1 якого, банк надає позичальнику кредитну лінію в сумі 5 690 000 грн. на здійснення поточної діяльності строком з 07.07.2004 до 07.07.2011 р. зі сплатою 16 % річних.

Виконання зобовязань за кредитним договором № 36/04 забезпечено, зокрема, іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004 р., який укладено між АБ АвтоЗАЗбанк (Іпотекодержателем) та ЗАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 (Іпотекодавцем).

29.08.2011 ПАТ Банк Кіпру (клієнт) та ТОВ Ікос Фінанс (фактор) було укладено договір факторингу № 7, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт продає (переуступає) фактору права вимоги, які включають в себе кредитний договір № 36/04 від 07.07.2004, а фактор приймає такі права вимоги та зобовязується передати фінансування в розпорядження клієнта за плату (п. 2.1 договору факторингу № 7).

Пунктом 2.3 договору факторингу № 7 визначено права, що переходять до фактора за кредитним договором № 36/04 у звязку з продажем права вимоги, зокрема, права за договорами застави та/або договорами іпотеки та/або договорами поруки, укладеними між клієнтом та боржником/поручителем для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

Згідно договорів про відступлення права вимоги від 29.08.2011, права вимоги за: договором поруки № 24/10 від 08.04.2010, іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004, договором застави № 241-ю від 28.07.2004, договором застави № 245-ю від 29.07.2004, договором застави № 34/08 від 03.03.2008, договором застави № 73/08 від 07.05.2008, договором застави № 25/10 від 08.04.2010, передано цесіонарію - ТОВ Ікос Фінанс.

Таким чином, на даний момент правонаступником АБ АвтоЗАЗбанк за іпотечним договором № 240-ю від 28.07.2004 є ТОВ Ікос Фінанс.

28.07.2004 між АТ АвтоЗАЗбанк (Іпотекодержатель) та ЗАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 240-ю, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, у т.ч. склад цементу, літера Л3 інв. № 00008 (позиція № 29 в описі обєкту іпотеки п. 1 іпотечного договору).

Також, в п. 1 іпотечного договору вказано, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівліпродажу, посвідченого Першою запорізькою державною нотаріальною конторою 06.05.1994 за реєстром № 2-1760, переліком нерухомого майна від 17.07.2000, що стверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 21.07.2004 за № 4204038.

На вимогу суду Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом супровідним листом № 481/01-21 від 22.02.2017 до матеріалів справи була надана копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 21.07.2004 за № 4204038.

Вказаний витяг містить опис нерухомого майна за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-б, зареєстрованого за ЗАТ „Запорізький завод залізобетонних конструкцій № 1, до переліку якого входить за порядковим номером 29 літера Л3, інвентар. № 00008, склад цементу, площею 326,6 кв.м.

Зазначений витяг, виданий Орендним підприємством „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації не містить позначення складових частин літери Л3 , інвентар. № 00008, склад цементу, а саме: інформації про силоси.

Зазначені вище докази у їх сукупності свідчать про те, що за іпотечним договором № 240-ю ЗАТ „Запорізький завод залізобетонних конструкцій № 1 (правонаступником якого є ПАТ „ЗЗБК № 1) передало в іпотеку АБ „АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є ТОВ „Ікос Фінанс), серед іншого нерухомого майна, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, і склад цементу, літера Л3 інв. № 00008, як один цілісний обєкт, оскільки наявні у справі докази свідчать про відсутність проведення за ПАТ „ЗЗБК № 1 реєстрації права власності на складові частини нерухомого майна літера Л3 інв. № 00008 силоси № 18, №19 та № 20 як окремі обєкти, так і на нерухоме майно літера Л3 інв. № 00008, із позначенням наявності складових частин цього майна у вигляді силосів № 18, №19 та № 20.

Заявником - ТОВ „Сухі Суміші подано клопотання від 14.03.2016, в якому він просить суд вийти за межі заявлених вимог та визнати іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004р. недійсним в частині передання в іпотеку нерухомого майна Л-3, інв. № 00008, склад цементу, силос № 21, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Розглянувши клопотання заявника від 14.03.2016, суд вбачає підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявнику ТОВ „Сухі Суміші на праві колективної власності належить майно - інв.№ 00007, інв. № 00008 (силос № 21) та інв. № 00010, яке розташовано у м.Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, відповідно до свідоцтва на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Із змісту ст. 321 ЦК України слідує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ч.ч. 1, 3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Отже, ПАТ „ЗЗБК № 1 не мав права від свого імені укладати договір та передавати в іпотеку нерухоме майно силос № 21, який є складовою частиною обєкту - літера Л3 інв.№ 00008, складу цементу, який розташований в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б, що зазначений в п. 1 іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів на момент їх вчинення недійсними та настання відповідних наслідків (відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору).

Наведені вище обставини свідчать, що договір іпотеки № 240-ю від 28.07.2004 в частині включення в предмет іпотеки майна, належного заявникові, порушує права та законні інтереси заявника.

На підставі викладеного, враховуючи необхідність захисту прав і законних інтересів заявника, суд задовольняє клопотання ТОВ „Сухі Суміші , подане 14.03.2016, про вихід за межі заявлених вимог, та визнає іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004, укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є ТОВ Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) недійсним в частині включення до складу предмету іпотеки, що зазначений в п. п. 29 п. 1 іпотечного договору, нерухомого майна - силосу № 21, як складової частини будівлі складу цементу Л-3, інв. № 00008, розташованого у м.Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

15.02.2016 ПАТ ЗЗБК № 1 подало до господарського суду Запорізької області відзив на позовну заяву, з проханням застосувати позовну давність, посилаючись на те, що іпотечний договір був укладений у 2004, а тому заявник міг в будь-який час дізнатися про порушення та протягом трьох років відповідно до ст. 257 ЦК України звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того, ПАТ „ЗЗБК № 1 19.06.2017 надало додаткові пояснення (вих.бн від 19.06.2017), згідно яких ПАТ „ЗЗБК № 1 повністю підтримує своє клопотання про застосування позовної давності.

В матеріалах справи містяться додаткові пояснення заявника - ТОВ „Сухі Суміші (т. 1, ар.с. 79), в яких останній зазначив, що права ТОВ Сухі Суміші на спірний обєкт нерухомості є порушеними, а також про те, що спірний обєкт нерухомості включено до майна, яке є предметом спірного договору іпотеки, заявник дізнався 07.10.2015, під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, з огляду на що заявник вважає , що ним не було пропущено загальний строк позовної давності.

В судових засіданнях представник ТОВ „Сухі Суміші підтвердив, що 07.10.2015 за підприємством було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, за інв. № 00007 та № 00010, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Фінальна, 1-Б, що належить підприємству на праві власності відповідно до свідоцтва на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000. Силос № 21 інв.№ 00008, який також зазначений в переліку обєктів у свідоцтві на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000, не був зареєстрований за ТОВ „Сухі Суміші. Як пояснив в судових засіданнях представник ТОВ „Сухі Суміші, в реєстрації права власності на силос № 21, складу цементу Л-3, інв. № 00008, яке розташоване у м.Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, підприємству було усно відмовлено Реєстраційною службою з тих підстав, що обєкт за інв. № 00008, розташований у м.Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, вже був зареєстрований на праві колективної власності за ПАТ „ЗЗБК № 1.

Відповідно до статті 256 ЦК України, під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до позиції ВГСУ, викладеній у п. 2.2 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У даному випадку, судом не приймаються доводи ПАТ „ЗЗБК № 1 стосовно того, що строк позовної давності для оскарження ТОВ „Сухі Суміші іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 в частині почався від дня укладання цього договору - 28.07.2004.

ТОВ „Сухі Суміші не є стороною іпотечного договору, тому про його укладення 28.07.2004 заявник не знав та не міг знати саме 28.07.2004.

Також, судом не приймаються твердження ПАТ „ЗЗБК № 1 про те, що про існування іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 та про укладення договору відступлення права вимоги від 29.08.2011, який стосується даного іпотечного договору, заявникові було відомо задовго ніж за три роки до дня звернення до суду, з огляду на таке.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що за ТОВ „Сухі Суміші дійсно 07.10.2015 проведено державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна, а саме: інв.№ 00007, інв.№ 00010, що розташовані в м.Запоріжжі по вул.Фінальній, 1-б, та належать ТОВ „Сухі Суміші на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності № 2249, виданого 14.11.2000 Запорізькою міською радою.

Вказане підтверджується, зокрема, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 85911869 від 26.04.2017.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, заявнику ТОВ „Сухі Суміші на праві колективної власності, відповідно до зазначеного вище свідоцтва на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000, належить майно - інв.№ 00007, інв. № 00008 (силос № 21) та інв. № 00010, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній, 1-Б.

Однак, на підставі згаданого свідоцтва на право власності на будівлі № 2249 від 14.11.2000 Реєстраційною службою 07.10.2015 була проведена державна реєстрація права власності заявника лише на два із зазначених у свідоцтві трьох обєктів на майно за інв.№ 00007 та за інв. № 00010. Реєстрація обєкту - інв. № 00008 (силос № 21) не була проведена 07.10.2015. Як вказав представник заявника, Реєстраційною службою було відмовлено в проведенні реєстрації на майно - інв. № 00008 (силос № 21) з тих підстав, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію права власності на майно за інв.№ 00008 по вул.Фінальній, 1-Б в м.Запоріжжі за ПАТ „ЗЗБК № 1, та зареєстровано обтяження на вказане майно, на підставі іпотечного договору від 28.07.2004, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 85912072 від 26.04.2017.

Отже, наведені вище докази та обставини справи у їх сукупності свідчать про те, що заявник ТОВ „Сухі Суміші дізнався про реєстрацію права власності на майно за інв.№ 00008 по вул.Фінальній, 1-Б в м.Запоріжжі за ПАТ „ЗЗБК № 1 07.10.2015, при проведенні державної реєстрації права власності на належне заявнику майно.

Оскільки за інформацію згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 85911869 від 26.04.2017 не вбачається проведення державної реєстрації за ПАТ „ЗЗБК № 1 лише на частину приміщення силоси № 18, № 19 та № 20, що входять до складу обєкту інв.№ 00008 по вул.Фінальній, 1-Б в м.Запоріжжі, і передачу саме цієї частини майна в іпотеку, то, відповідно, саме 07.10.2015 заявнику стало відомо про факт реєстрації права власності за ПАТ „ЗЗБК № 1 та перебування в іпотеці майна інв.№ 00008 по вул.Фінальній, 1-Б в м.Запоріжжі, до складу якого входить і належне заявнику майно силос № 21.

Саме з підстав передачі в іпотеку за договором, та як наслідок, реєстрації в державному реєстрі обтяження на майно за інв.№ 00008 по вул.Фінальній, 1-Б в м.Запоріжжі, як на цілісний обєкт, без зазначення складових частин (силосів), заявником і заявлена вимога про визнання іпотечного договору недійсним в частині, що стосується силосу № 21, як складової частини обєкту нерухомості - складу цементу Л-3, інв. № 00008, по вул.Фінальній, 1-Б в м.Запоріжжі.

Таким чином, у даному випадку строк позовної давності не був пропущений заявником, оскільки фактично він дізнався 07.10.2015 про те, що його права на спірне майно порушуються, у т.ч. внаслідок укладення іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004.

За таких обставин, суд відмовляє ПАТ „ЗЗБК № 1 в задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності до вимоги ТОВ „Сухі Суміші про визнання іпотечного договору № 240-ю від 28.07.2004 недійсним в частині включення до складу предмету іпотеки, що зазначений в п. п. 29 п. 1 іпотечного договору, нерухомого майна - силосу № 21, як складової частини будівлі складу цементу Л-3, інв. № 00008, розташованого у м.Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору з вимогою про визнання права власності відносяться на заявника, а за вимогою про визнання іпотечного договору недійсним в частині покладаються на ПАТ „ЗЗБК № 1 та ТОВ „Ікос Фінанс, в рівних долях.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 40 розд. ІV Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ, ст.ст.4-1, 44-49, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Вимогу товариства з обмеженою відповідальністю „Сухі Суміші (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, 1-Б; ) про визнання права власності на нерухоме майно Л-3, інв. № 00008, склад цементу, силос № 21, яке розташовано у м. Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б, залишити без задоволення.

Визнати недійсним іпотечний договір № 240-ю від 28.07.2004, укладений між Акціонерним банком АвтоЗАЗбанк (правонаступником якого є ТОВ Ікос Фінанс, ) та Закритим акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (у звязку зі зміною організаційно-правової форми - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1, ) в частині включення до складу предмету іпотеки, що зазначений в п. п. 29 п. 1 іпотечного договору, нерухомого майна - силосу № 21, як складової частини будівлі складу цементу Л-3, інв. № 00008, розташованого у м.Запоріжжя по вул. Фінальній 1-Б.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-Б; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Сухі Суміші (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-Б; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 689 грн. Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Ікос Фінанс (03035, м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, 45; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Сухі Суміші (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1-Б; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 689 грн. Видати наказ.

Копію ухвали направити на адреси ТОВ „Сухі Суміші, ПАТ „Завод залізобетонних конструкцій № 1, ТОВ „Ікос Фінанс, Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області.

Суддя Р.Ніколаєнко