ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017р. Справа № 914/2681/16

За позовом: Дочірнього підприємства Єврософтпром, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства Галізотерм, м. Львів

про захист авторського права та стягнення 145000,00 грн. компенсації

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Мазовіта А.Б.

Суддя Петрашко М.М.

При секретарі М.Бурак

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2- директор

Суть спору:

Позовну заяву подано Дочірнім підприємством «Єврософтпром», м. Київ до Приватного підприємства «Галізотерм», м. Львів про захист авторського права та стягнення 145000,00 грн. компенсації.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.10.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 08.11.2016р. Для всебічного та об'єктивного вирішення спору, дослідження та зясування всіх обставин даної справи, 08.11.2016р., 22.11.2016р. та 06.12.2016р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2016р. провадження у справі було зупинено та призначено судову комплексну компютерно-технічну експертизу та експертизу друкарських форм. Проведення експертизи доручено кваліфікованим фахівцям Львівського НДІ судових експертиз, м.Львів, вул. Липинського, 54.

Ухвалою від 05.04.2017р. поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.04.2017р. В порядку ст. 31 ГПК України, суд викликав в судове засідання судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3.

В судовому засіданні 13.04.2017р. оголошувалась перерва до 24.04.2017р., про що представники сторін ознайомлені під розписку. Крім того, ухвалою суду від 13.04.2017р. строк вирішення спору продовжено до 28.04.2017р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.04.2017р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів та відкладено розгляд справи на 30.05.2017р. В судовому засіданні 30.05.2017р. оголошувалась перерва, про що представник сторін ознайомлені під розписку.

В судове засідання 15.06.2017р. представник позивача зявився, позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях. Позовні вимоги позивача обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав, а саме використанням твору компютерної програми « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія» без дозволу та згоди позивача, який є належним правовласником вказаних творів, внаслідок чого позивачем порушені авторські права передбачені вимогами п.а ст. 50 Закону України «Про авторські і суміжні права». Представник позивача зазначив, що наявність у позивача виключних майнових прав субєкта авторського права на твори програмні продукти « 1С: Бухгалтерія», « 1С:Підприємство» підтверджується долученими до матеріалів справи документами, зокрема, Свідоцтвом про внесення ДП «Єфрософтпром» до Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення від 28.07.2010р. серії ВР №01239, свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №65830 від 01.06.2016р., свідоцтвом про реєстрацію авторського на твір №65894 від 06.06.2016р., свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №65899 від 06.06.2016р. В підтвердження порушення відповідачем майнових авторських прав позивачем долучено до матеріалів справи рахунки на оплату №17 від 12.04.2016р., №72 від 16.09.2016р. та №73 від 23.09.2016р., як документи які сформовані з використанням робочого середовища компютерної програми (твору), яка охороняється відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права» правовласником якої є позивач. Також, позивач зазначив, що факт порушення майнових прав ДП «Єврософтпром» зафіксовано моментом опублікування у світовій мережі резюме та вакансій із знанням програми « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія», що свідчить про наявність працівників, які використовують у господарській діяльності відповідача - ПП «Галізотерм» програмних продуктів. Ствердив, що факт використання відповідачем компютерної програми « 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» для формування в її робочому середовищі рахунків на оплату №17 від 12.04.2016р., №72 від 16.09.2016р. та №73 від 23.09.2016р. встановлено також висновком судової комплексної компютерно-технічної експертизи та експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30.03.2017р. №6221/6222. Вважає, що у справі наявні докази використання компютерної програми без належного дозволу правовласника, які не спростовані відповідачем, а відтак доведений факт порушення майнових авторських прав. В обгрунтування заявленої до стягнення суми компенсації посилається на те, що кожен окремий факт протиправного використання обєктів авторського права, в т.ч. неодноразове використання одного й того самого обєкта становить самостійне порушення, згідно наданих прайс-листів ДП «Єврософтпром» на компютерну програму « 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» та вартості інформаційно-технологічного супроводу, доходи, які б позивач міг отримати за звичайних обставин становлять: 10530,00 грн. - з продажу компютерної програми; 16506, 00 грн. - за інформаційно- технологічний супровід програми на протязі 3 років. Також, посилаючись на норми ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» якою встановлено способи захисту авторського права просить суд заборонити ПП «Галізотерм» використовувати без згоди ДП «Єврософтпром» програмні продукти « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія» та стягнути 145000,00 грн. компенсації за порушення авторського права. Позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, усно визнав факт використання та встановлення компютерної програми, проте зазначив, що така програма використовувалась у господарській діяльності відповідача бухгалтером, про що відповідачу не було відомо, де була придбана та яким чином встановлена програма, відповідачу не відомо. Згідно відзиву на позовну заяву від 21.04.2017р. зазначив, що відповідачем використовувалась компютерна програма « 1С: Бухгалтерія 8 для України. Базова версія» на одному робочому місці, проте з моменту подачі позовної заяви до суду відповідач не використовує згадану програму та не має наміру в подальшому порушувати авторські права. Вважає, що винагорода за використання даної компютерної програми здійснюється у формі одноразового платежу, а не за кожний сформований документ окремо, відтак сума збитків, на думку відповідача становить 1560,00 грн., оскільки вартість одного ліцензійного примірника компютерної програми « 1С: Бухгалтерія 8 для України. Базова версія» складає 1560,00 грн. згідно інформації розміщеної на веб сайті компанії «Альфа-Ком» та інформації ТзОВ «Бізнес-Софт». Зазначив, що відповідач жодних доходів від порушення авторських прав позивача не отримав, порушення тривали не більше шести місяців, відповідачем порушення вчинене вперше, попередній стан відповідачем відновлено припиненням такого порушення. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи та подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, створивши у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про внесення субєкта підприємницької діяльності до Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення виданого Міністерством освіти і науки України Державним департаментом інтелектуальної власності від 27.07.2010р. серії ВР №01239, Дочірнє підприємство «Єврософтпром» (позивач) є виробником та розповсюджувачем програмного забезпечення « 1С:Підприємство», « 1С:Бухгалтерія», саме: « 1С: Підприємство 7.7», « 1С: Підприємство 8», 1С:Бухгалтерія 7.7», « 1С:Бухгалтерія 8», в тому числі таких програмних продуктів як: «1С: Підприємство 8. Управління торгівлею для України», « 1С:Бухгалтерія 8 для України», « 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України».

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №65830 від 01.06.2016р., Дочірньому підприємству «Єврософтпром» належать авторські майнові права на компютерну програму «1С: Бухгалтерія 8 для України», згідно свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №65894 від 01.06.2016р. ДП «Єврософтпром» належать авторські майнові права на комп'ютерну програму « 1С: Підприємство 8. Управління торгівлею для України», а також відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №65899 від 06.06.2016р. на комп'ютерну програму « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» (« 1С:Управління торговим підприємством 8,1С:УТП8») зареєстровано авторські майнові права, які належать ДП «Єврософтпром», вул. Депутатська, 16/8, м. Київ, 03115 (в матеріалах справи).

« 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» універсальний програмний продукт для комплексної автоматизації підприємств, що здійснюють будь-які види комерційної діяльності, який розроблений на платформі 1С: Підприємство 8 та містить в собі два прикладних рішення « 1С: Підприємство 8. Управління торгівлею для України» та « 1С: Бухгалтерія 8 для України».

Відтак, судом встановлено, що ДП «Єфрософтпром» належать авторські майнові права на програмний продукт « 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України», який розповсюджується лише у коробковій (BOX) версії, до складу якої входять: яскраво оформлена картонна коробка в якості упакування, реєстраційний номер 800039298; книги з технічної документації: « 1С:Підприємство 8.3. Керівництво розробника. Частина 1», реєстраційний номер 800039298; « 1С:Підприємство 8.3. Керівництво розробника. Частина 2», реєстраційний номер 800039298; « 1С: Підприємство 8.3. Керівництво користувача», реєстраційний номер 800039298; « 1С:Підприємство 8. Конфігурація «Управління торговим підприємством для України» (редакція 1.2). Опис (частина 1), реєстраційний номер 800039298; « 1С: Підприємство 8. Конфігурація «Управління торговим підприємством для України» (редакція 1.2). Опис (частина 2), реєстраційний номер 800039298; « 1С:Підприємство 8.3. Керівництво адміністратора», реєстраційний номер 800039298; пластмасовий футляр з дистрибутивом (програмою установки) програмного продукту « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» (редакція 1.2) У5В», реєстраційний номер 800039298; купон на оформлення підписки інформаційно-технологічного супроводження (ІТС), реєстраційний номер 800039298; диск ІТС Україна ПРОФ « 1С:Звіт»; ключ апаратного захисту USB HASP HL PRO ORGL8 31102333-5; ліцензійна угода (користувацька угода, якщо її передбачено у твердій копії), реєстраційний номер 800039298; реєстраційна анкета користувача та реєстраційна картка користувача, реєстраційний номер 800039298; даних для реєстрації в системі інтернет - підтримки користувачів програм системи « 1С: Підприємство 8», реєстраційний номер 800039298. Згідно клопотання від 06.12.2016р. вих. №04/12 програмний продукт « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України», реєстраційний номер 800039298 долучено як речовий доказ до матеріалів справи, а також згідно клопотання про долучення речового доказу від 06.12.2016р. вих. №02/12 до матеріалів справи долучено флеш-накопичувач Kingston DT101 G2 8GB з розміщеними на ньому файлами «покупець КО 168.xls» та «рах на ко168 30 кг.jpg» (в матеріалах справи).

Позивачем в підтвердження використання робочого середовища програмних продуктів « 1С: Підприємство 8. Управління торгівлею для України», « 1С:Бухгалтерія 8 для України», або « 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» долучено до матеріалів справи рахунок №17 від 12.04.2016р., рахунок №72 від 16.09.2016р., рахунок №73 від 23.09.2016р. виставлені відповідачем - ПП «Галізотерм» та отримані позивачем. Так, позивач посилається на акт дослідження від 10.05.2016р. друкованої форми «Рахунку на оплату №17 від 12 квітня 2016 року», акт дослідження друкованої форми від 23.09.2016р. «рахунку на оплату №72 від 16 вересня 2016 року», акт дослідження друкованої форми від 23.09.2016р. «Рахунку на оплату №72 від 16 вересня 2016 року», які складені спеціалістом ТзОВ «Медіа Сервіс» ОСОБА_4 (в матеріалах справи).

Крім того, в підтвердження факту використання в господарській діяльності ПП «Галізотерм» програмних продуктів, які належать правовласнику - ДП «Єврософтпром» позивачем долучено до матеріалів справи інформацію викладену в мережі Інтернет (роздруківки з веб-сайтів), з яких вбачається опубліковані резюме осіб з посилання на те, що в їх обовязки входила робота в ПП «Галізотерм» в програмі « 1С: Бухгалтерія» версія 8.2.;8.1 (копії роздруківок в матеріалах справи).

Листом - попередженням щодо використання неліцензійного програмного забезпечення від 22.03.2016р. №19/03, позивач звернувся до відповідача з вимогою надіслати протягом 5 днів інформацію щодо підтвердження ліцензійного походження програмних продуктів, які використовуються у діяльності ПП «Галізотерм, припинити їх використання та провести легалізацію, тобто придбати відповідну версію ліцензійного програмного продукту в офіційних дистрибюторів ДП «Єврософтпром» в Україні. Листом №1.24 від 24.06.2016р. відповідач повідомив позивача, що ПП «Галізотерм» не користується програмним продуктом « 1С:Підприємство», оскільки не бачить в цьому необхідності: рахунки виписуються в програмі Ехеl, а звіти здають в програмі Меdос, яка оплачена.

Також, листом №2/05 від 06.05.2016р. представник ДП «Єврософтпром» у сфері захисту авторського права звернувся повторно до відповідача з вимогою надіслати інформацію щодо підтвердження ліцензійного походження програмних продуктів лінійки « 1С: Підприємство» та « 1С:Бухгалтерія» та припинити використання неліцензійного програмного забезпечення лінійки 1:С та звернутись до представника у сфері захисту авторського права на території Львівської області ТзОВ «Консалтингова компанія «Міжнародна правова група» для проведення легалізації використовуваного програмного забезпечення (докази надсилання та отримання листа в матеріалах справи). Проте, такий лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач звернувся до господарського суду Львівської області з вимогою заборонити Приватному підприємству «Галізотерм» використовувати без згоди ДП «Єврософтпром» програмні продукти « 1С:Підприємство», « 1С: Бухгалтерія» та стягнення з ПП «Галізотерм» 145000,00 грн. компенсації. Посилається на порушення авторських майнових прав та неправомірне використання програмного продукту « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» - компютерної програми (твору) без згоди на таке використання позивача ДП «Єврософтпром» як власника авторських майнових прав.

Статтею 418 ЦК України встановлено, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ст.420 ЦК України, до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комп'ютерні програми.

Відповідно до ч.1. ст.424 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно ч.ч. 3, 4, ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ст.440 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Використанням твору є його, зокрема, відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі (п.2 ч.1. ст.441 ЦК України).

Згідно ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Згідно ст.7 Закону України «Про авторське право і суміжні права», суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права. Об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме, комп'ютерні програми (п.3.ч.1. ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

У відповідності до вимог ст. 15 Закону, до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права. Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Статтею 18 Закону України Закону України «Про авторське право і суміжні права» яка кореспондується з нормами ч.4. ст.433 ЦК України встановлено авторське право на комп'ютерні програми, згідно якої, комп'ютерні програми охороняються як літературні твори. Така охорона поширюється на комп'ютерні програми незалежно від способу чи форми їх вираження.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, відповідно до статті 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Таким чином, назва твору підлягає охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вона є результатом творчої діяльності автора (є оригінальною) і може використовуватися самостійно. Вирішення питання щодо можливості самостійного використання частини твору (у тому числі й оригінальної назви твору) потребує, як правило, спеціальних знань, тому з цією метою господарському суду слід згідно зі статтею 41 ГПК призначати відповідну судову експертизу.

З метою визначення факту використання відповідачем компютерної програми та формування рахунку №17 від 12.04.2016р., рахунку на оплату №72 від 16.09.2016р. та рахунку на оплату №73 від 23.09.2016р. як документів сформованих з використанням робочого середовища програмного продукту (твору) « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» ухвалою Господарського суду від 12.12.2016р. було призначено судову експертизу.

Так, згідно висновку №6221/6222 судової комплексної компютерно-технічної екпертизи та експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30.03.2017р. за результатами експертного дослідження встановлено, що: 1) рахунок на оплату №73 від 23 вересня 2016 року виданий ПП "Галізотерм", що міститься на аркуші 104 справи, є формою вираження результату роботи комп'ютерної програми "1С: Підприємств 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С:Підприємство, сформований з використанням робочого середовища комп'ютерної програми " 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С:Підприємство та виражений у формі яка передбачена комп'ютерною програмою "1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С: Підприємство; 2) рахунок на оплату №72 від 16 вересня 2016 року виданий ПП "Галізотерм", що міститься у представленому файлі «рах на ко168 30 кг.jpg» та на аркуші 97 справи, є формою вираження результату роботи комп'ютерної програми "1С: Підприємств 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С:Підприємство, сформований з використанням робочого середовища комп'ютерної програми "1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С:Підприємство та виражений у формі яка передбачена комп'ютерною програмою "1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С:Підприємство; 3) рахунок на оплату №17 від 12 квітня 2016 року виданий ПП "Галізотерм", що міститься у представленому файлі "покупець КО-168.х1s" та на аркуші 90 справи, є формою вираження результату роботи комп'ютерної програми "1С: Підприємств 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1С:Підприємство, сформований з використанням робочого середовища комп'ютерної програми "1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми 1C:Підприємство та виражений у формі яка передбачена комп'ютерною програмою "1С:Підприємство 8.Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012р. №4 зазначено, у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. У разі необхідності господарський суд може зобов'язати судового експерта з'явитися в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз'яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобов'язати його відповісти на усні питання сторін у справі.

Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.04.2017р. суд, в порядку ст.31 ГПК України викликав в судове засідання судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3 для надання додаткових пояснень згідно наданого експертного висновку.

Згідно приписів ст. 32 ГПК України вбачається, що дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин, встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Проаналізувавши висновок №6221/6222 судової комплексної компютерно-технічної екпертизи та експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30.03.2017р., заслухавши пояснення судового експерта ОСОБА_3 та дослідивши методику проведення експертизи, суд визнає вищевказаний висновок експерта як належний доказ по справі із врахуванням ст.ст.32, 33, 42 ГПК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач використовував у своїй діяльності при формуванні рахунку на оплату №73 від 23.09.2016р., рахунку на оплату №72 від 16.09.2016р. та рахунку на оплату №17 від 12.04.2016р. компютерну програму (твір) "1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України", авторські права на який згідно свідоцтва про реєстрацію права на твір №65899 від 06.06.2016р. належать ДП «Єврософтпром» - позивачу. Доказів зворотнього суду не надано.

Також, суд звертає увагу, що формування рахунків №72 від 16.09.2016р., №73 від 23.09.2016р. та №17 від 12.04.2016р. з використанням робочого середовища програмного продукту « 1С: Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України" підтверджується також актом дослідження від 10.05.2016р. друкованої форми «Рахунку на оплату №17 від 12 квітня 2016 року», актом дослідження друкованої форми від 23.09.2016р. «рахунку на оплату №72 від 16 вересня 2016 року», актом дослідження друкованої форми від 23.09.2016р. «Рахунку на оплату №72 від 16 вересня 2016 року», які складені спеціалістом ТзОВ «Медіа Сервіс», ОСОБА_4 (в матеріалах справи).

Посилання позивача на інформацію викладену в мережі Інтернет (роздруківки з веб-сайтів), з яких вбачається опубліковані резюме осіб з посиланням на те, що в їх обовязки входила робота в ПП «Галізотерм» в програмі « 1С: Бухгалтерія» версія 8.2.;8.1 не приймається судом до уваги, оскільки таке посилання не є належними та допустимим доказами в підтвердження факту використання в господарській діяльності ПП «Галізотерм» програмних продуктів.

Приписами п.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" передбачено, відповідальність за порушення права інтелектуальної власності у вигляді відшкодування шкоди, завданої суб'єктові відповідного права, може наставати лише за одночасної наявності таких умов: 1) факту протиправної поведінки відповідача (зокрема, недодержання умов авторського, ліцензійного договорів, використання об'єкта права інтелектуальної власності без дозволу правовласника); 2) шкоди, завданої суб'єктові права інтелектуальної власності; 3) причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Доказування наявності перших трьох умов покладається на позивача. При цьому судом застосовується презумпція вини особи, яка завдала шкоду: така особа вважається винною, поки не буде доведено інше.

Згідно п.29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» розяснено, з огляду на приписи статті 33 ГПК щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права

Слід зазначати, що належність позивачу (наявність у позивача) авторського права на твір - компютерну програму « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія для України», підтверджується Свідоцтвом про внесення субєкта підприємницької діяльності до Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України серія ВР №01239 від 27.07.2010р., в тому числі творів (компютерних програм): « 1С:Бухгалтерія 8 для України», підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №65830 від 01.06.2016р.; « 1С: Підприємство 8. Управління торгівлею для України», підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №65894 від 06.06.2016р.; « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» (« 1С:Управління торговим підприємством 8, 1С: УТП8»), підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права на твір №65899 від 06.06.2016р.

Згідно відзиву на позовну заяву та усно в судовому засіданні відповідач визнав факт використання компютерної програми « 1С:Бухгалтерія 8 для України. Базова версія» на одному робочому місці та повідомив про припинення використання з моменту подачі позовної заяви згаданої компютерної програми. Проте, жодних доказів в підтвердження наведених обставин суду не надав.

Відтак, факт використання відповідачем твору - компютерної програми "1С:Управління торговим підприємством для України" або іншої аналогічної програми « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія» без отримання відповідного дозволу на таке використання правовласника (позивача) підтверджено наданими у справі доказами, не спростовано відповідачем згідно вимог законодавства, що свідчить порушення авторського права позивача. Доказів зворотнього суду не надано.

Згідно п."а" ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, зокрема виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами визначене ч.1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

У відповідності до ч.1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення (а); звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення (б); подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій (г).

Таким чином, враховуючи способи цивільно-правового захисту встановлені ч.2. ст. 52 Закону України «Про авторські та суміжні права» вимога позивача про заборону Приватному підприємству «Галізотерм» використовувати без згоди Дочірнього підприємства «Єврософтпром» програмні продукти « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія» обґрунтована позивачем належними та допустимими доказами, не спростована відповідачем та підлягає до задоволення.

Пунктом 46 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» визначено, що згідно зі статтею 18 Закону України "Про авторське право і суміжні права" та частиною четвертою статті 433 ЦК України комп'ютерні програми охороняються як літературні твори. Відповідно до статті 4 Договору Всесвітньої організації інтелектуальної власності про авторське право (1996) комп'ютерні програми охороняються як літературні твори в розумінні статті 2 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів. Така охорона застосовується до комп'ютерних програм незалежно від способу або форми їх вираження.

Пунктом 51 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» розяснено, за змістом статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" у зв'язку з порушенням авторського права і (або) суміжних прав є можливим одночасне застосування кількох передбачених зазначеною статтею способів цивільно-правового захисту таких прав, у тому числі й у розгляді різних судових справ. Крім відшкодування збитків як загального способу захисту порушених прав, відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав може вимагати виплати компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Відповідно до п. 51.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації. ОСОБА_2 окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації.

Відтак, неодноразове використання одного й того самого твору, в даному випадку компютерної програми, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності, що спростовує твердження відповідача про те, що винагорода за використання компютерної програми здійснюється у формі одноразового платежу, а не за кожний сформований документ, а тому сума збитків складає 1560,00 грн.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04.06.2010р. передбачено, відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII ( 3792-12 ) суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК (435-15), зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Також, відповідно до п.53 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

При визначенні розміру компенсації суд враховує, що згідно долучених до матеріалів справи прайс - листів ДП «Єврософтпром», вартість компютерної програми « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» становить 10530,00 грн. станом на 12.04.2017р., інформаційно-технологічний супровід « 1С: Підприємства», договір на 12 місяців. Продаж через партнерів 5502,00 грн. станом на 28.02.2017р. (в матеріалах справи). Відтак, розмір збитків, понесених позивачем, які полягають у використанні відповідачем контрафактного примірника компютерної програми, який витісняє з ринку оригінальний товар/ліцензійний примірник програми « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» становить 16032, 00 грн. (на 12 місяців). Також, слід зазначити, що суду не надано жодних доказів в підтвердження вжиття зі сторони відповідача заходів щодо припинення порушення авторського права.

Крім того, суд звертає увагу, що приписами п.27 Постанови Вищого Господарського суду України від 17.10.2012р. №12 розяснено, використання твору та/або об'єкта суміжних прав поза межами умов, визначених договором, визнається порушенням авторського права (суміжних прав), оскільки відповідні дії вчиняються поза межами повноважень, наданих суб'єктом майнових прав на відповідний об'єкт. Контрафактними є й примірники творів та/або об'єктів суміжних прав, у яких поряд з правомірно використовуваними об'єктами авторського права та/або суміжних прав використовуються неправомірно відтворені (наприклад, розділ у книжці, стаття у збірнику, пісня на диску для лазерних систем зчитування тощо). Особа, що вчинила таке відтворення, може за власний рахунок видалити контрафактні частини (елементи) з примірників творів та/або об'єктів суміжних прав, що, однак, не звільняє порушника від цивільно-правової відповідальності за Законом України "Про авторське право і суміжні права". Неправомірне зберігання комп'ютерних програм у пам'яті комп'ютера чи іншого електронного пристрою є порушенням майнового авторського права (абз.7 п.46 . вищевказаної Постанови)

Відтак, неправомірне (без дозволу ДП "Євтософтпром") зберігання комп'ютерної програми « 1С:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» є окремим порушенням майнового авторського права. Поряд з цим, такі дії є також порушенням умов користувацької угоди, яка укладається з користувачем примірника комп'ютерної програми « 1:Підприємство 8. Управління торговим підприємством для України» як договір приєднання згідно ст. 634 ЦК України, за умовами якої передача права використання комп'ютерної програми третім особам можлива тільки за умови передачі їм повного комплекту поставки з обов'язковим повідомленням про таку передачу прав ДП «Єврософтпром».

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2017р.» встановлено мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі 3200 грн.

На підставі вищенаведених норм, враховуючи те, що матеріалами справи та наданими доказами підтверджено порушення відповідачем авторського права у вигляді неправомірного трьохразового використання твору (компютерної програми), а саме, факту порушення при формуванні рахунків №72 від 16.09.2016р., №73 від 23.09.2016р. та №17 від 12.04.2016р., що становить в кожному окремому випадку використання самостійне порушення, а також враховуючи факт неправомірного зберігання (встановлення та розміщення на електронному пристрої відповідача компютерної програми), тривалість порушення, що розцінюються судом як дії відповідача поєднані із застосуванням засобів технічного обходу ключа захисту компютерної програми та авторського права позивача, що є окремим фактом порушення авторського права позивача. Відтак, суд дійшов висновку про застосування до відповідача відповідальності за чотири факти протиправного використання одного й того самого обєкта авторського права, що становить 40 розмірів мінімальних заробітних плат в сумі 128000,00 грн.

Таким чином, факт використання обєкта авторського права (компютерної програми) без дозволу відповідного правовласника та вчинення порушення авторського права у вигляді неодноразового (чотирьохразового) використання обєкта авторського права доведено належними та допустимими доказами та не спростовано відповідачем, відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача 128000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими поданими доказами, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення в частково.

Відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч.5.). За проведення судової експертизи позивачем оплачено 6606,00 грн.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати та витрати за проведення експертизи, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 33, 34, 42, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Заборонити Приватному підприємству «Галізотерм», АДРЕСА_1 () використовувати без згоди Дочірнього підприємства «Єврософтпром», м.Київ, Святошинський район, вул. Депутатська, буд. 16/8 () програмні продукти « 1С: Підприємство», « 1С: Бухгалтерія».

3. Стягнути з Приватного підприємства «Галізотерм», АДРЕСА_1 () на користь Дочірнього підприємства «Єврософтпром», м.Київ, Святошинський район, вул. Депутатська, буд. 16/8 () 128000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, 3133,74 грн. - судового збору та 5826,49 грн. витрат за проведення судової експертизи.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 20.06.2017р.

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Мазовіта А.Б.

Суддя Петрашко М.М.