ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р.Справа № 923/1264/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

(склад колегії суддів змінено згідно розпорядження керівника апарату № 441 від 07.06.2017р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів 07.06.2017р., через знаходження судді Ліпчанської Н,В. на лікарняному)

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н, дата видачі: 03.01.17р.;

від відповідача ОСОБА_2, посвідчення від 01.01.16р.,

ОСОБА_3, ордер серія ХС № 024388 від 08.06.07р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 389 від 25.01.07р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 21.02.2017р.

у справі №923/1264/16

за позовом скаржника

до Комунального виробничого управління "Бериславський водоканал", м.Берислав Херсонської області

про стягнення 31 303,54 грн

/повна фіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України/,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року Державна екологічна інспекція у Херсонській області /далі Інспекція/ звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до Комунального виробничого управління /далі КВУ/ Бериславський водоканал про стягнення 31303,54грн збитків, заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства в частині охорони водних ресурсів від забруднення, крім того, позивач просив стягнути судові витрати з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на результати перевірки від 02.12.2013 р., якою встановлено відсутність у відповідача дозволу на здійснення забору та скиду зворотних вод та приписів ст. ст. 20-2, 68, ч. 1 ст. 69 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", п. 3 ст. 44, 110, п. 1 ст. 111 Водного кодексу України та ст. 1166 ЦК України.

Відповідач з позовними вимогами не погоджувався через неточність в розрахунках щодо розмірів відшкодування збитків через завищення коефіцієнту водного обєкту та невірного обчислення середньої фактичної концентрації забруднюючих речовин у зворотних водах.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 21.02.2017 (суддя Ярошенко В.П.) у задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача в заподіянні шкоди, оскільки з 2002р. експлуатація очисних споруд м.Берислава є неможливою, позаяк вони перебувають в стані реконструкції, за проведення якої згідно з рішенням Херсонської обласної ради №235 від 1.07.2011 відповідає Комунальна установа з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням господарського суду, Інспекція звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 21.02.2017р. та прийняти нове, яким позов про стягнення 31303,54 грн шкоди задовольнити.

Скаржник вважає рішення місцевого господарського суду незаконним, не обґрунтованим, не обєктивним та таким, що винесене з порушенням вимог та приписів матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 8, 13, 66 Конституції України, ст. ст. 68-69 ЗУ Про охорону навколишнього природного середовища, ст. ст. 44, 49, 70, 111 Водного кодексу України.

Позивач зазначає, що на момент перевірки відповідач здійснював скид стічних вод у Каховське водосховище без дозволу на спеціальне водокористування та відповідно не мав затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, що не допускається згідно до ст.ст.44, 49, 70 Водного Кодексу. Дозвіл підприємству на спеціальне водокористування за №Укр. 7188-ХРС від 12.12.2011 було анульовано Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області 08.02.2012р., проте судом першої інстанції не було взято даний факт до уваги.

Інспекція стверджує, що в період з 08.02.2012р. по 2016р. у КВУ Бериславський водоканал не здійснило жодних дій щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування, який би надавав йому право здійснювати скид стічних вод до водного обєкту, саме в такому дозволі на спеціальне водокористування визначається порядок скидання стічних вод, але у відповідача він відсутній.

Скаржник вважає, що судом не враховано, що п. 1.6 чинного Розяснення Вищого Арбітражного Суду України від 27.06.2001р. за №02-5/744 Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища встановлено: Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки відповідач повинен довести, що в діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу КВУ Бериславський водоканал зазначає, що вона є необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні та залишити рішення Господарського суду Херсонської області від 21.02.2017 у справі №923/1264/16 без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскарженого рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2013 Інспекцією складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами /а.с. 12-21/.

За результатами перевірки Інспекцією встановлено, що КВУ Бериславський водоканал здійснює свою діяльність без дозволу на спеціальне водокористування та відповідно не має затверджених норм скидів зворотних вод, оскільки дозвіл на спеціальне водокористування за № Укр.. 7188-ХРС від 12.12.2011, виданий відповідачу, анульовано Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області 08.02.2012р..

Позивач зазначає, що несанкціонований скид зворотних вод в Каховське водосховище, а саме водовідведення від трьох багатоповерхових будинків по адресу: вул. 25-років Жовтня, вул. Херсонська, вул. Леніна відповідач здійснює по одному випуску в Каховське водосховище.

Позовні вимоги Інспекція обґрунтовує посиланням на результати досліджень відділу інструментально-лабораторного контролю Держекоінспекції з 01.01.13р. по 31.12.13 р. (протоколи вимірювань показників складу та властивостей проб вод № 18 від 11.03.13., №16 від 11.03.13, №149 від 18.09.13, №152 від 18.09.13, №154 від 18.09.2013, № 203 від 09.12.2013, № 205 від 09.12.2013 відповідно до актів відбору проб вод від 05.03.13 за №8, від 12.09.2013 за №55, від 02.12.13 за №72) та наданих КВУ "Бериславський водоканал" результатів відомчого контролю якості скинутих зворотних вод (результати хімічних аналізів стічної води, виконані лабораторією очисних споруд КП "Міськводоканал" 27.03.2013, 11.06.2013, 27.09.2013, 28.11.2013) середні фактичні концентрації забруднюючих речовин у зворотних водах становлять: завислі речовини (161,091 г/м3), сухий залишок (819,364 г/м3), азоту амонію (50,919 г/м3), нітрити (1,205 г/м3), нітрати (0,911 г/м3), фосфати (13,505 г/м3), хлориди (176,929 г/м3), сульфати (149,185 г/м3), залізо загальноме (1,137 г/м3), БСК (255,909 г/м3) та ХСК(419,082 г/м3).

Ще одною перевіркою 20-27.08.2015р. Акт №04-11/27 /а.с. 40-50/ та за результатами інструментально-лабораторного контролю Держекоінспекції у Херсонській області, визначено КВУ "Бериславський водоканал" в період 01.01.2015р. по 31.12.2015р. проводився несанкціонований скид неочищених зворотних вод у Каховське водосховище.

Згідно отриманих даних визначених інструментально-лабораторним контролем Інспекції та наданих КВУ "Бериславський водоканал" результатів відомчого контролю якості скинутих зворотних вод середні фактичні концентрації забруднюючих речовин у зворотних водах становлять: завислі речовини 226,2; сухий залишок 1083,8; ХСК 541,6; БСК5 269,9; хлориди 150,216; сульфати 125,052; залізо загальне 1,7446; азот амонійний 54,592; нітрати 0,892; фосфати 14,4375.

На думку Інспекціяї, дії водоканалу є протиправними та є порушенням вимог п. 3 ст. 44 та ч. 1 ст. 70 Водного кодексу України.

Листами від 21.03.2014 за № 08-12/35 та від 12.04.2016 за №09-12/11 позивач направляв відповідачу претензії на загальну суму 31303,54грн, в яких пропонував добровільно відшкодувати заподіяні державі збитки, але відповідач не реагував на них.

У відзиві на позов КВУ "Бериславський водоканал" не погоджувався з заявленими позовними вимогами та зазначав, що в розрахунках розмірів відшкодування збитків в частині коефіцієнту категорії Каховського водосховища (коефіцієнт завищено) та обчислення середньої фактичної концентрації забруднюючих речовин у зворотних водах не відповідає вимогам Інструкції Про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів речовин у водні обєкти із зворотними водами.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що очисні споруди м. Берислав знаходяться в неробочому стані з 2002 року і експлуатація їх неможлива внаслідок фізичного зносу. Функції замовника природоохоронного заходу "Реконструкція очисних споруд м. Берислав" покладено на Комунальну установу з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради, тобто на іншу установу, якою зазначена реконструкція не завершена через брак фінансування. КВУ "Бериславський водоканал" створено рішенням Бериславської міської ради № 156 від 17.10.2003, йому було передано непрацюючі очисні споруди згідно з рішення Бериславської міської ради № 224 від 08.036.2004.

Зазначене суд розцінив, як доказ відсутності вини відповідача в заподіянні шкоди державі порушенням природоохоронного законодавства.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком господарського суду першої інстанції.

П.1 ст. 49 ГК України визначено, що підприємці зобов'язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави.

Ч. 1 ст. 70 Водного Кодексу України встановлює, що скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

П.3 ч.1 ст. 44 Водного Кодексу України, в редакції, яка діяла на час перевірки, передбачено, що зобовязані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Крім того, відповідно до п.9 ч.1 ст.44 ВК України водокористувачі мають здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відсутність очисних споруд не звільняє відповідача від дотримання зазначених вимог закону, якими він нехтував, а їх порушення є підставою для його притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 111 ВК України, яка зобовязує відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Судова колегія приймає до уваги доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно обовязкової наявності відповідного дозволу на спеціальне водокористування, якого відповідач на час здійснення перевірок не мав.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач вже притягувався у судовому порядку до аналогічної відповідальності за аналогічне правопорушення, скоєне у 2010 році, що підтверджується чинним рішенням Господарського суду Херсонської області від 15.11.2011 у справі № 5024/1896/2011, в якій суд за аналогічних фактичних обставин, дійшов висновку про наявність вини КВУ "Бериславський водоканал" в здійсненні спеціального водокористування без дозволу та завдані цими діями збитків державі, отже зазначене не підлягає новому доведенню у відповідності до ст.35 ГПК України.

Щодо розрахунку позивача та застосованого в ньому коефіцієнту водного обєкту, то колегія зазначає, що його здійснено за Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою Наказом Міністерства Охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.209 за №767/16783. Використаний в розрахунку коефіцієнт водного обєкту встановлено за даними Державного агентства рибного господарства України, до компетенції якого належить визначення категорії рибогосподарських водних обєкті відповідно до Державного кадастру ДСТУ 17.1.2.04-77.

За таких обставин, апеляційна скарга Державної екологічної інспекції у Херсонській області підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 21.02.2017 скасуванню з задоволенням позову та стягненням з КВУ Бериславський водоканал 31303,54грн. збитків.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області задовольнити, рішення Господарського суду Херсонської області від 21.02.2017р. у справі №923/1264/16 скасувати, позов задовольнити.

Стягнути з Комунального виробничого управління Бериславський водоканал до фонду охорони навколишнього природного середовища Бериславської міської ради 31303,54грн. збитків.

2. Стягнути з Комунального виробничого управління Бериславський водоканал на користь Державної екологічної інспекції у Херсонській області 1378грн. витрат зі сплати судового збору за подачу позову та 1515,30грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Херсонської області.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст. 110 ГПК України може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 09.06.17р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Н.М. Принцевська