ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" травня 2017 р. Справа № 911/3883/16

за заявою Публічного акціонерного товариства Науково-виробничої фірми Ферокерам,

боржника м. Біла Церква (код ЄДРПО України 14310891)

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Голова ліквідаційної комісії боржника Публічного акціонерного товариства Науково-виробничої фірми Ферокерам звернувся до господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство, у звязку з недостатністю активів боржника для повного задоволення кредиторських вимог, у порядку статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2016 р. прийнято заяву про банкрутство ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам до розгляду, розгляд заяви у підготовчому засіданні призначено на 07.12.2016 р., викликано для участі в засіданні повноважного представника боржника, зобовязано боржника подати оригінали (для огляду) доданих до заяви про банкрутство копій документів; інші докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

07.12.2016 р. присутнім в судовому засіданні головою ліквідаційної комісії боржника подано документи на вимогу ухвали суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розгляд справи на 14.12.2016 р.

Постановою господарського суду Київської області від 14.12.2016 р. визнано банкрутом ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_1, зобов'язано ліквідатора банкрута протягом двох тижнів по закінченню встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута, а за результатами роботи ліквідатора - звіт та ліквідаційний баланс.

26.12.2016 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 38775.

03.01.2017 р. через канцелярію суду від Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подано заяву про визнання кредиторських вимог на суму 355028,41 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2017 р. розгляд кредиторських вимог Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області призначено на 22.02.2017 р.

25.01.2017 р. на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла кредиторська заява на суму 1557154,25 грн.

27.01.2017 р. на адресу суду від ПАТ ОТП Банк надійшла кредиторська заява на суму 54718417,71 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.01.2017 р. розгляд кредиторських вимог ОСОБА_2, розгляд кредиторських вимог ПАТ ОТП Банк призначено на 22.02.2017 р.

07.02.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ ОТП Банк подано супровідний лист з додатками.

22.02.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області ліквідатором банкрута подано письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2017 р. розгляд кредиторських вимог ОСОБА_2, розгляд кредиторських вимог ПАТ ОТП Банк, розгляд кредиторських вимог Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відкладено на 29.03.2017 р.

29.03.2017 р. через канцелярію господарського суду представником ПАТ ОТП Банк подано заяву про внесення змін до реєстру вимог кредиторів.

29.03.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області ліквідатором банкрута подано заяву про уточнення результатів розгляду грошових вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2017 р. розгляд кредиторських вимог ОСОБА_2, ПАТ ОТП Банк, Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відкладено на 17.05.2017 р., зобовязано ліквідатора банкрута подати до суду письмове обґрунтування щодо усної заяви про застосування до спірних правовідносин між банкрутом і ОСОБА_2 строків позовної давності; повторно зобовязано ОСОБА_2 подати до суду читабельні копії долучених до кредиторської заяви копій квитанцій використання коштів під звіт; повторно зобовязано ліквідатора банкрута подати до суду, уразі наявності, належні докази оприбуткування грошових коштів наданих ОСОБА_2, згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру в загальній сумі 1305759,02 грн., копію касової книги за період надання ОСОБА_2 грошових коштів (фінансової допомоги), як доказ обліку готівки в касі та оригінал (для огляду).

17.05.2017 р. через канцелярію суду ліквідатором банкрута подано заяву про застосування строків позовної давності та клопотання до якого долучено реєстр вимог кредиторів ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам.

В судовому засіданні, розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

У абз. 5 п. 36.7 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у Інформаційному листі "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28.03.2013 N 01-06/606/2013, вказано, що розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі, відкритій за ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Відповідно до частини першої ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з частиною четвертою ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Разом з тим, відповідно до частини третьої ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі-Закон) кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2016 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 38775.

Протягом встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом місячного строку до господарського суду Київської області з грошовими вимогами до банкрута звернулись: Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на суму 355028,41 грн., ОСОБА_2 на суму 1557154,25 грн., ПАТ «ОТП Банк» на суму 54718417,71 грн.

Розглянувши кредиторські вимоги Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на суму 355028,41 грн., судом встановлено наступне:

Факт наявності у банкрута податкової заборгованості на суму 355028,41 грн. підтверджується картками особового рахунку, податковою декларацією, податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Статтею 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають право, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (38.1 ст. 38 ПК України).

Не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що між ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам (орендар) та Білоцерківською міською радою були укладені договори оренди землі від 01.02.2012 р. №№ 14, 15, 16, відповідно до яких орендар взяв в строкове платне користування земельні ділянки площею 0,0179 га, 9,9096 га, 0,6016 га, розташовані за адресою: Київська область, м. Біла церква, вул. Фастівська, буд. 23, строком на 5 років.

Виходячи з положень ПК України, які регулюють відносини щодо сплати земельного податку (ст.ст. 49, 269-271 ПК України) орендарем до Білоцерківської ОДПІ було подано податкову декларацію з орендної плати за землю від 08.02.2016 р. № НОМЕР_1, відповідно до якої боржник самостійно визначив орендну плату за землю на 2016 рік в розмірі 77345,67 грн. щомісячно. Однак, товариством визначені податкові зобовязання за серпень-жовтень загалом в сумі 232037,01 грн. в повному обсязі погашені не були, у звязку з чим заборгованість з даного податку становить 211671,42 грн.

Крім того, податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено Акт. Відповідно до вказаного акту, серед іншого, зафіксовані порушення товариством вимог ПК України. За результатами розгляду результатів вказаної перевірки та у відповідності до ст. 54 ПК України податковим органом відносно платника податків було винесено податкові повідомлення-рішення: форми «Р» від 13.08.2015 р. № НОМЕР_2 на суму 2961,59 грн., в тому числі: 1146,07 грн. основний платіж, 1816,52 грн. штрафні санкції; форми «С» від 13.08.2015 р. № НОМЕР_3 на суму 120000,00 грн. штрафних санкцій; форми «С» від 13.08.2015 р. № НОМЕР_4 на суму 20394,40 грн.

Окрім наведеного, у звязку з наявністю у боржника узгодженого податкового боргу, контролюючим органом виставлено товариству податкову вимогу форми «Ю» № 1145-23/175 від 14.09.2015 р. на суму 23929,91 грн.

Таким чином, Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області належними та допустимими доказами доведено факт наявності у банкрута податкової заборгованості на суму 355028,41 грн., з яких: 142210,92 грн. грн.. штрафних санкцій.

Згідно з приписами статті 45 Закону кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому: у першу чергу задовольняються, серед інших, витрати на оплату судового збору; у третю чергу задовольняються, серед інших, вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до частини другої статті 25 Закону неустойка (штраф, пеня) враховуються в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобовязань у шосту чергу.

За таких обставин, враховуючи, що податкова заборгованість банкрута на суму 355028,41 грн. на час винесення ухвали не погашена, визнана ліквідатором банкрута в повному обсязі та включена останнім до реєстру вимог кредиторів ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд визнає Білоцерківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області кредитором ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам з грошовими вимогами, що з урахуванням понесених на сплату судового збору витратами, становлять 357784,41 грн., які враховуючи вищенаведені приписи Закону, підлягають задоволення у наступній черговості: 2756,00 грн. в першу чергу, 212817,49 грн. в третю чергу, 142210,92 грн. в шосту чергу.

Розглянувши кредиторські вимоги ПАТ «ОТП Банк» на суму 54718417,71 грн., судом встановлено наступне:

28.02.2007 р. між ЗАТ науково-виробнича фірма Ферокерам, правонаступником якого є ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам (позичальник) та ЗАТ «ОТГГ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (банк) було укладено договір про надання кредитної лінії № СR 07-100/28-2, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових угод, банк надає позичальнику кредитну лінію, в рамках якої банк надає позичальнику кредит в розмірі, що не перевищує ліміт фінансування, а позичальник приймає, зобовязується належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобовязання, встановлені в цьому договорі (п. 1.1 договору).

Графік ліміту фінансування встановлено п. 1.1.1.2. договору.

Графік повернення кредиту встановлено п. 1.6.2. договору, згідно якого повернення кредиту має бути здійснено позичальником не пізніше 30.04.2013 р.

Банком належним чином виконано свої зобовязання за вищевказаним договором, що підтверджується банківськими виписками по рахунку, в той час як, боржник неналежно виконував взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів згідно встановленого п. 1.6.2. договору графіку, у звязку з чим, у останнього виник борг в розмірі 1279363,55 доларів США, що згідно з розрахунком банку еквівалентно 33656749,13 грн.

Крім того, відповідно до п. 1.4. договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити відповідну плату.

Згідно з п. 1.4.5 договору проценти нараховуються 20 числа кожного календарного місяця та повинні сплачуватись боржником банку щомісяця протягом 3 банківських днів наступних за таким 20 числом кожного календарного місяця.

Разом з тим, враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за даним договором заборгованість останнього по процентам за користування кредитом становить 590051,99 доларів США, що згідно з розрахунком банку еквівалентно 15522743,16 грн.

В п. 4.2.1 договору вказано, що за порушення (невиконання та/ або неналежне виконання) взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту, та/ або сплаті процентів за кредит, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування пені, від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання зобовязань позичальником (правові підстави нарахування пені передбачені ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, ст.ст. 230, 231, 232 ГК України).

Таким чином враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за вказаним договором, банком нарахована пеня у розмірі 210546,16 доларів США, що згідно з розрахунком банку еквівалентно 5538925,42 грн.

З огляду на викладене, ПАТ «ОТП Банк» заявлено кредиторські вимоги в сумі 2079961,70 доларів США, що згідно з розрахунком банку еквівалентно 54718417,71 грн.

Здійснивши перерахунок заборгованості банкрута за вищевказаним договором, враховуючи, що кредитні кошти надавалися позичальнику в іноземній валюті, судом встановлено:

Відповідно до частини другої статті 23 Закону склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Разом з тим, згідно з розрахунком банку, останнім в порушення вищевказаних вимог Закону розмір грошових вимог в національній валюті визначено за курсом станом на дату відразу після винесення постанови господарського суду про визнання ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам, а саме: 15.12.2016 р., в той час як, грошові вимоги заявлено 25.01.2017 р.

Здійснивши перерахунок заявлених вимог кредитора за курсом НБУ станом на дату подання кредиторських вимог, судом встановлено, що сума грошових вимог ПАТ «ОТП Банк» за таким розрахунком в національній валюті становить є більшою від заявленої банком, у звязку з чим, враховуючи приписи статті 83 ГПК України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду грошових вимог ПАТ «ОТП Банк» в межах заявленої суми.

Згідно з частиною першою ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої та другої ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як визначено частиною другою ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Зокрема, згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

З огляду на вищевказане, ПАТ «ОТП Банк» належними та допустимими доказами доведено факт наявності у банкрута заборгованості за договором про надання кредитної лінії від 28.02.2007 р. № СR 07-100/28-2 в розмірі 54718417,71 грн. (в межах заявленої суми), з яких: 5538925,42 грн. пені.

Разом з тим, окрім наведеного, між ЗАТ науково-виробнича фірма Ферокерам, правонаступником якого є ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам та ЗАТ «ОТГГ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (банк) з метою забезпечення виконання грошових зобовязань за договором про надання кредитної лінії від 28.02.2007 р. № СR 07-100/28-2 було укладено наступні договори: договір іпотеки нежитлових приміщень № PL16-100/05-07 від 05.07.2016 р., договір іпотеки № PL10-201/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-203/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-205/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-206/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-209/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-210/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-211/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL11-345/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-346/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-347/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-348/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-349/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-350/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-351/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-352/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-353/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-354/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-355/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-356/28-2 від 06.09.2011 р.

Відповідно до умов вищевказаних іпотечних договорів вартість предмета іпотеки визначається за згодою між сторонами або шляхом проведення оцінки субєктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законодавством або цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2017 р. ПАТ «ОТП Банк» подано докази проведення оцінки вартості нежитлових приміщень переданих боржником банку в іпотеку в рахунок забезпечення виконання грошових зобовязань за договором про надання кредитної лінії від 28.02.2007 р. № СR 07-100/28-2, за наступними договорами: договір іпотеки нежитлових приміщень № PL16-100/05-07 від 05.07.2016 р., договір іпотеки № PL10-201/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-203/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-205/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-206/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-209/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-210/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL10-211/28-2 від 26.08.2010 р., договір іпотеки № PL11-345/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-346/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-347/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-348/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-349/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-350/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-351/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-352/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-353/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-354/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-355/28-2 від 06.09.2011 р., договір іпотеки № PL11-356/28-2 від 06.09.2011 р.

Згідно звіту про оцінку вартості нежитлових приміщень, здійснену станом на 10.01.2017 р., вартість майна ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам, переданого за вищевказаними іпотечними договорами в іпотеку банку, в рахунок забезпечення виконання грошових зобовязань за договором про надання кредитної лінії від 28.02.2007 р. № СR 07-100/28-2 становить 42484167,00 грн.

Таким чином, грошові вимоги ПАТ «ОТП Банк» на суму 42484167,00 грн. є забезпеченими майном ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам.

Частиною девятою статті 45 Закону встановлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Згідно з приписами статті 45 Закону кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому: у першу чергу задовольняються, серед інших, витрати на оплату судового збору; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" неустойка (штраф, пеня) враховуються в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобовязань у шосту чергу.

Таким чином, приписами Закону чітко встановлено, що пеня включається до реєстру вимог кредиторів в шосту чергу задоволення, отже остання не може бути погашена за рахунок майна банкрута в позачерговому порядку.

За таких обставин, враховуючи, що заборгованість банкрута за договором про надання кредитної лінії від 28.02.2007 р. № СR 07-100/28-2 в розмірі 54718417,71 грн. на час винесення ухвали не погашена, визнана ліквідатором банкрута в повному обсязі та включена останнім до реєстру вимог кредиторів ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд визнає ПАТ «ОТП Банк» кредитором ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам з грошовими вимогами, що з урахуванням понесених на сплату судового збору витратами, становлять 54721505,71 грн., які враховуючи вищенаведені приписи Закону, підлягають задоволення (погашенню) у наступній черговості: 3088,00 грн. в першу чергу, 6695325,29 грн. в четверту чергу, 5538925,42 грн. в шосту чергу, 42484167,00 грн. в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом іпотеки.

Разом з тим, в судовому засіданні було досліджено матеріали подані на підтвердження заявлених гр. ОСОБА_2 грошових вимог на суму 1557154,25 грн.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з метою повного та всебічного розгляду грошових вимог гр. ОСОБА_2, останнього було зобовязано подати до суду додаткові докази на підтвердження наявності у банкрута грошових зобовязань на суму 1557154,25 грн., проте ОСОБА_2 вимоги ухвал суду від 27.01.2017 р., 22.02.2017 р., 29.03.2017 р. станом на сьогодні не виконано.

Крім того, ліквідатором банкрута 17.05.2017 р. подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій ліквідатор просить суд відмовити ОСОБА_2 у визнанні його кредиторських вимог з підстав пропущення строків позовної давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до ст.ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного, повного то обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне відкласти розгляд кредиторських вимог гр. ОСОБА_2 з метою зясування всіх обставин справи.

Керуючись ст.ст.77, 86 Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

ухвалив:

1. Визнати кредиторами ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам:

- Білоцерківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з грошовими вимогами в розмірі 357784,41 грн., з яких: 2756,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 212817,49 грн. в третю чергу, 142210,92 грн. в шосту чергу;

- ПАТ «ОТП Банк» з грошовими вимогами в розмірі 54721505,71 грн., з яких: 3088,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 6695325,29 грн. в четверту чергу, 5538925,42 грн. в шосту чергу, 42484167,00 грн. в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом іпотеки.

2. Розгляд кредиторських вимог ОСОБА_2 відкласти на 20 червня 2017 року о 11:20 год.

3. Розгляд заяви ліквідатора банкрута про застосування строків позовної давності та розгляд реєстру вимог кредиторів ПАТ Науково-виробничої фірми Ферокерам призначити на 20 червня 2017 року о 11:30 год.

4. Повторно зобовязати ОСОБА_2 надати суду оригінали долучених до кредиторських заяв копій документів.

5. Повторно зобовязати ОСОБА_2 подати до суду читабельні копії долучених до кредиторської заяви копій квитанцій використання коштів під звіт.

6. Повторно зобовязати ліквідатора банкрута подати до суду, уразі наявності, належні докази оприбуткування грошових коштів наданих ОСОБА_2, згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру в загальній сумі 1305759,02 грн.

7. Повторно зобовязати ліквідатора банкрута подати до суду, у разі наявності, копію касової книги за період надання ОСОБА_2 грошових коштів (фінансової допомоги), як доказ обліку готівки в касі та оригінал (для огляду).

8. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16.

9. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

10. Повноваження представників учасників судового процесу мають бути підтверджені довіреністю оформленою належним чином (засвідченою нотаріально, або, якщо довіреність видає юридична особа підписом її керівника з відтиском печатки організації).

Копію ухвали направити ліквідатору, ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ПАТ ОТП Банк (01601, м. Київ, вул. Жилянська, 43) та Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Суддя А.В. Лопатін