ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.2017 Справа № 920/56/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», м. Суми;

до відповідача: Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика», м. Суми;

про внесення змін до договору

СУДДЯ КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №10-19/17-Д/67 від 30.06.2016 р.;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №110 від 27.01.2017 р.

При секретарі судового засідання Нестеренко О.В.

Суть спору: позивач просить суд вважати укладеним в редакції позивача ОСОБА_3 №12 «перелік обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок», до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012, що укладений між ПАТ «Сумиобленерго» і ДП «Сумська біологічна фабрика» в наступній редакції:

ОСОБА_3 №12

До договору постачання електричної енергії

№344 від 21.03.2012 .

ПЕРЕЛІК

обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок

№ п/пНазва обєктів Споживача та його субспоживачів (в тому числі площадки вимірювання)Дозволена потужність, кВтПриєднана потужність, кВт/кВАКількість робочих днів електроустановки на тижденьКількість годин роботи електро установкиФізична адреса обєкта
1Сумська біофабрика484,61120,0кВА724м. Суми, вул. Гамалія, 25
1.1Житловий будинок5,05,0 кВт724м. Суми, вул. Гамалія, 36
1.2Котельня 20,420,4 кВт724м. Суми, вул. Гамалія, 31
Постачальник Споживач

Директор філії «Сумське міжрайонне генеральний директор

Відділення «Енергозбут» ДП «Сумська біофабрика»

Пат «Сумиобленерго»

___________________С.І. Скляров _____________О.Ю. Ассорі

М.п. М.п.

«__» ________________20__ року «__» ________________20__ року

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, подав суду додаткові письмові пояснення від 01.06.2017 в обґрунтування позиції по справі.

Відповідач в письмовому відзиві №353 від 24.04.2017 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що режим роботи підприємства затверджено наказом №178-к від 14.12.2015 р., тому внесення змін до Договору щодо цілодобового споживання електроенергії є безпідставним. Подав суду додаткові пояснення №436 від 02.06.2017 в обґрунтування заперечень вимогам позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та дослідивши докази по справі, суд встановив:

21 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сумиобленерго» і Державним підприємством «Сумська біологічна фабрика» було укладено договір про постачання електричної енергії №344 (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а останній оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

Зі змісту п. 1.3. Договору вбачається, що приєднана та дозволена потужність по кожному обєкту відповідача зазначена в додатку №12 «Перелік обєктів споживача та субспоживачів, їх потужність ,кількість годин та режим роботи».

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 21.10.2016 року на його адресу надійшов лист відповідача №587 про внесення змін до Договору в частині коригування дозволеної потужності (зменшення дозволеної потужності на величину приєднаної потужності нового субспоживача 50кВт) у звязку з приєднанням до електричних мереж приміщень Головного управління Держспоживслужби по вул. Гамалія, 25 в м. Суми.

Між сторонами було складено та підписано Акт №344/1 узгодження дозволеної потужності обєкта відповідача, у звязку з чим дозволена потужність обєкта відповідача склала 484,6 кВт.

За наслідками розгляду листа відповідача та підписання Акту №344/1 узгодження дозволеної потужності обєкта споживача, позивач надіслав на адресу відповідача додаткову угоду №344/5 від 27.10.2016 р. про внесення змін до Договору, а саме: зміни дозволеної потужності з 534,6 кВт на 484,6 кВт відповідно шляхом зміни додатків до Договору, в яких відображена дозволена потужність, а саме: ОСОБА_3 6 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додатку 7 Схема електропостачання споживача №1, додатку 12 Перелік обєктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок на додатки до Договору 6,7,12 в редакції від 27.10.2016. При цьому, позивач зазначає, що в зазначених додатках до Договору була змінена виключно дозволена потужність з 534,6 кВт на 484,6 кВт, всі інші умови, які були передбачені вказаними додатками, залишились без мін.

В той же час, 02.12.2016 р. на адресу позивача надійшов супровідний лист №664 від 01.12.2016 разом з яким відповідач повернув позивачу запропоновану додаткову угоду №344/5 від 27.10.2016 до Договору, додаток 6 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додаток 7 Схема електропостачання споживача №1, додаток 12 Перелік обєктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок, а також протокол розбіжностей до ОСОБА_3 12 до Договору, в якому відповідачем запропоновано викласти окремі умови ОСОБА_3 12 в наступній редакції:

1.2. Рядок 1 колонки «№ п/п» переліку:

Сумська біофабрика484,61120,0 кВт58м. Суми, вул. Гамалія, 25

Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень посилається на наказ №178-к від 14.12.2015 р. Про режим роботи підприємства на 2016 рік, яким встановлено 8-годинний робочий день і вважає внесення змін щодо 24 годин роботи електроустановки необґрунтованим.

Так, позивач 12.12.2016 надіслав на адресу відповідача лист №57-09/11275 з обґрунтуванням необхідності зазначення в ОСОБА_3 12 до Договору саме 24 годин електроустановки, а також протокол узгодження розбіжностей, який відповідачем не було підписано та надано на адресу позивача.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Господарські договори відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 20 ГК України кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом, зокрема, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

За змістом пункту 6 частини другою статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зміна правовідношення.

Цивільні правовідносини виникають, зокрема, з договорів. Відтак положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачено захист цивільних прав шляхом подання позову про зміну договору.

Підстави для звернення з таким позовом визначаються чинним законодавством та договором.

З наведеного припису статті 188 ГК України вбачається, що заінтересована сторона в односторонньому порядку з дотриманням визначених даною нормою вимог може звернутися з позовом про зміну господарського договору, якщо це передбачено законом.

В той же час, суд дійшов до висновку про те, що до правовідносин, що склалися між сторонами з приводу внесення змін до Договору необхідно застосовувати правила, викладені у ст. 181 ГК України, де визначено загальний порядок укладання господарських договорів, а саме: з ч.2 ст. 181 ГК України вбачається, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч.3). За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч.4). Частиною 5 ст 181 ГК України встановлено, що сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (ч.6).

Зі змісту ч. 7 ст. 181 ГК України вбачається, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Так, судом встановлено, що відповідно до Зведеного переліку субєктів природних монополій ПАТ «Сумиобленерго» є субєктом природних монополій, який займає монопольне становище на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та території Сумської області відповідно до постанови НКРЕ від 27.10.2011 №2087.

Протокол розбіжностей в редакції відповідача отриманий позивачем 02.12.2016 р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на супровідному листі №664 від 01.12.2016 до протоколу розбіжностей.

З матеріалів справи вбачається, що з відповідним позовом про внесення змін до Договору позивач звернувся 22.12.2016р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду Сумської області /а.с.49/.

В той же час, судом встановлено, що ухвалою господарського суду Сумської області від 23.12.2016 р. у справі №920/1251/16 позовну заяву повернуто ПАТ «Сумиобленерго» відповідно до п.4.ч.1 ст. 63 ГПК України.

Вдруге позивач звернувся з позовною заявою 25.01.2017 р., за наслідками розгляду якої господарським судом Сумської області прийнято ухвалу від 26.01.2017 р. у справі №920/67/17 про повернення позовних матеріалів позивачу на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

В подальшому, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р. у справі №920/56/17 від 02.03.2017 р. ухвалу господарського суду Сумської області від 26.01.2017 р. у справі №920/56/17 скасовано, а справа передана на розгляд господарського суду Сумської області.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що позивачем пропущено 20-тиденний строк, передбачений ч.7 ст. 181 ГК України, оскільки строк може перериватися не в разі будь-якого направлення позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Враховуючи те, що господарським судом позовну заяву було повернуто, то перебіг даного строку не переривається.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що судом встановлено факт пропуску позивачем двадцятиденного строку, передбаченого ч.7 ст. 181 ГК України, для звернення в суд з позовом про врегулювання розбіжностей, що існують між сторонами, пропозиції відповідача, викладені в протоколі розбіжностей, отримані позивачем 02.12.2016 р. вважаються прийнятими, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» і вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повний текст рішення підписано 14.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_4