Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

" 08 " червня 2017 р. Справа № 927/388/17

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

Позивача : Чернігівської міської ради, , вул. Магістратська, 7,

м. Чернігів, 14000

До відповідача: Малого приватного підприємства "Майстер", , вул. Мстиславська, 33/29, м. Чернігів,14000

Предмет спору: про зобовязання вчинити певні дії

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

прокурор: Тишкевич Л.В., посвідчення № 037102 від 22.12.2015;

від позивача: ОСОБА_1, начальник юридичного відділу управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, довіреність № 1-24/502 від 03.05.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 07/06 від 07.06.2017.

У судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради звернувся з позовом до Малого приватного підприємства „Майстер про зобовязання привести самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0035 га та 0,0029 га по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень у придатний для використання стан шляхом звільнення від тимчасових споруд.

Позов мотивовано тим, що будівлі, які знаходяться на орендованій відповідачем земельній ділянці частково виходять за її межі і знаходяться на землях запасу Чернігівської міської ради, а тому відповідачем незаконно використовуються земельні ділянки площею 0,0035 га та 0,0029 га по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень для розміщення тимчасових споруд, оскільки рішення про передачу в оренду чи власність даних земельних ділянок не приймалось.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 11.05.2017.

Ухвалами суду від 11.05.2017, 23.05.2017 розгляд справи відкладено на 23.05.2017 та 08.06.2017, відповідно.

У судове засідання 08.06.2017 зявились прокурор, представники позивача та відповідача.

Від учасників судового процесу клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами не надходили.

Прокурором по суті позову пояснено наступне. Рішенням 5 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 30.06.2006 Малому приватному підприємству „Майстер надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в прибережній захисній смузі річок Стрижень та Десна для будівництва обєктів рекреаційного призначення.

Рішенням 7 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 31.08.2006 внесено зміни до вищезазначеного рішення, а саме: замість слів "в прибережній захисній смузі річок Стрижень та Десна" записано "по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень". Рішенням 50 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 20.05.2010 Малому приватному підприємству "Майстер" затверджено проект землеустрою відведення земельної ділянки площею 1,0630 га по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення.

01.06.2010 між Чернігівською міською радою та ОСОБА_3 приватним підприємством "Майстер" укладено договір оренди земельної ділянки № 1063. Прокуратурою міста Чернігова 04.06.2015 розпочато кримінальне провадження № 0000173 за фактом самовільного будівництва МПП „Майстер будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні памятки археології місцевого значення на території прибережної захисної смуги річки Десна, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

У ході проведення огляду місця події слідчим СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області за участю спеціалістів Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області та Державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області, керівника МПП Майстер ОСОБА_4, встановлено, що на відстані 20-40 м від в'їзду на земельну ділянку з лівої сторони знаходиться металева конструкція тимчасового використання. Далі знаходиться будівля, побудована зі зрубу на бетонних блоках та не має фундаменту.

З плану-схеми до протоколу огляду, вбачається що вищезазначені будівлі частково виходять за межі орендованої земельної ділянки і знаходяться на землях запасу Чернігівської міської ради. Інженером-землевпорядником ОСОБА_5 проведено перенесення меж земельної ділянки в натуру, яким встановлено, що будівлі виходять за межі орендованої земельної ділянки на 0,0035 га та 0,0029 га.

Прокурор зазначила, що за межі території, яка передана відповідачу на праві користування, згідно договору оренди, виходить не сама будівля № 2, а лише літній майданчик, який є невідємною частиною даної будівлі.

Згідно висновку експерта № 585/16-24 від 24.03.2016 встановлено, що будівлі являються тимчасовими спорудами торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення комерційної діяльності, які можна віднести до рухомого майна.

Прокурор зазначила, що на час проведення даного експертного дослідження літній майданчик вже був на спірній території.

Представник позивача позов підтримала в повному обсязі, додаткових пояснень до пояснень прокурора не має та зазначила наступне. На підставі рішення 26 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 31.10.2012 між сторонами було укладено ОСОБА_6 угоду від 10.12.2012 до Договору оренди земельної ділянки від 01.06.2010 № 1063, якою внесено зміни до пунктів 2, 4, 6, 7 договору, в тому числі і стосовно зменшення площі земельної ділянки. ОСОБА_6 угода до Договору оренди не була зареєстрована у встановленому законодавством порядку. Рішенням господарського суду Чернігівської області від 02.07.2013 (справа № 927/506/13) визнано повністю недійсним пункт 8 рішення 26 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 31.10.2012, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 01.06.2010 № 1063, переданої в оренду МПП „Майстер по вул. Береговій, між річкою Стрижень та затоном Стрижень для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення, читати: „площею 0,4888 га замість „площею 1,0630 га.

Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі та зазначив, що жодних заяв та претензій щодо порушення чиїх-небудь прав до підприємства не надходило і спір можливо було вирішити шляхом зміни конфігурації земельної ділянки, а також зазначив що за межі виходить не сама будівля № 2, а лише літній майданчик.

Даний факт визнається іншими учасниками у своїх поясненнях.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши надані учасниками докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд, рішенням 5 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 30.06.2006 Малому приватному підприємству "Майстер" надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в прибережній захисній смузі річок Стрижень та Десна у м. Чернігові для будівництва обєктів рекреаційного призначення.

Рішенням 7 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 31.08.2006 внесено зміни до вищезазначеного рішення, а саме: замість слів " в прибережній захисній смузі річок Стрижень та Десна" записано "по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень".

Рішенням 50 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 20.05.2010 Малому приватному підприємству "Майстер" затверджено проект землеустрою відведення земельної ділянки площею 1,0630 га по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень у м. Чернігові для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення.

Під час проведення робіт по виготовленню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років площею 1,0630 га Малому приватному підприємству „Майстер за рахунок земель запасу міста для комерційного використання-для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення в м. Чернігові по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень встановлено, що забудова на ділянці відсутня.

01.06.2010 між Чернігівською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_3 приватним підприємством "Майстер" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 1063 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1, 2, 3, 4 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення по вул. Береговій, між річкою Стрижень та затоном Стрижень. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0630 га. Земельна ділянка вільна від забудови. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1691445,50 грн.

Договір укладено до 20.05.2012. Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. ( п. 6 Договору).

Згідно п. 17 Договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення, на підставі п. 53 рішення Чернігівської міської ради від 20.05.2010 ( 50 сесії 5 скликання).

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.06.2010, з метою виконання п. 53 рішення Чернігівської міської ради від 20.05.2010 (50 сесії 5 скликання), спеціалістом ПП „Землевпорядник-5 Д ОСОБА_7, в присутності представника орендаря директора МПП „Майстер ОСОБА_4, а також в присутності начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради ОСОБА_8, які предявили свої повноваження, проведено визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості) по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень, згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки. Загальна площа земельної ділянки становить 1,0630 га. Ніяких претензій при встановленні меж не заявлено.

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 15.06.2010 Малому приватному підприємству „Майстер передано земельну ділянку в короткострокову оренду, строком до 20.05.2012, площею 1,0630 га по вул. Береговій, між річкою Стрижень та затоном Стрижень, для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення. (Землі рекреаційного призначення, коефіцієнт функціонального використання = 0,5 майбутнє будівництво).

Рішенням 21 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 31.05.2012 (п. 85), у звязку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Малому приватному підприємству „Майстер, передано земельну ділянку (кадастровий номер :02:051:0022) в короткострокову оренду, строком до 31.05.2014, площею 1,0630 га по вул. Береговій, між річкою Стрижень та затоном Стрижень, для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення (Землі рекреаційного призначення. Встановлено розмір орендної плати на рівні 4-кратного розміру земельного податку).

На підставі вищезазначеного рішення, 05.09.2012, між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1063 від 01.06.2010 (далі-Додаткова угода від 05.09.2012).

Відповідно п. 1 ОСОБА_6 угоди від 05.09.2012 внесено зміни до договору оренди земельної ділянки № 1063 від 01.06.2010, а саме: пункт 4 викладено в наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1898411,70 грн ( 178,59 грн за 1 кв.м.); у пункті 6 визначено читати: „Договір укладено до 31.05.2014, замість :Договір укладено до 20.05.2012; пункт 7 викладено в наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем грошовій формі в розмірі 4,0 відсотки від нормативної грошової оцінки землі, що становить 75936,47 грн (7,1436 грн за 1 кв.м.) на рік.

Рішенням 26 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 31.10.2012 (п.8) внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 01.06.2010 № 1063, переданої в оренду Малому приватному підприємству „Майстер по вул. Береговій, між річкою Стрижень та затоном Стрижень для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення, а саме в договорі оренди визначено читати: „площею 0,4880 га, замість: „площею 1,0630 га.

На підставі вищевказаного рішення, 10.12.2012, між Чернігівською міською радою та ОСОБА_3 приватним підприємством „Майстер було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1063 від 01.06.2010 (далі-Додаткова угода від 10.12.2012).

Відповідно до п.1 ОСОБА_6 угоди від 10.12.2012 внесено зміни до пунктів 2, 4, 6, 7 договору оренди земельної ділянки від 01.06.2010 № 1063, а саме: у пункті 2 визначено читати: „площею 0,4880 га, замість „:площею 1,0630 га; пункт 4 викладено в наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 871519,20 грн (178,59 грн за 1 кв.м); у пункті 6 визначено читати: „Договір укладено до 31.05.2014, замість : „Договір укладено до 20.05.2012; пункт 7 викладено в наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,0 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 34860,77 грн ( 7,1436 грн за 1 кв. М.) на рік.

Вищезазначена ОСОБА_6 угода від 10..12.2012 до договору оренди земельної ділянки № 1063 від 01.06.2010 не була зареєстрована у встановленому законодавством порядку.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 02.07.2013 (справа № 927/506/13) визнано повністю недійсним пункт 8 рішення 26 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 31.10.2012, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 01.06.2010 № 1063, переданої в оренду Малому приватному підприємству „Майстер по вул. Береговій, між річкою Стрижень та затоном Стрижень для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення, а саме: читати „площею 0,4888 га замість „площею 1,0630 га.

Рішенням 41 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 20.06.2014 (п. 28), у звязку з закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Малому приватному підприємству „Майстер передано земельну ділянку (кадастровий номер :02:051:0022) в короткострокову оренду, строком до 27.05.2019, площею 1,0630 га, по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень для проектування та будівництва обєктів рекреаційного призначення (землі рекреаційного призначення). Встановлено розмір орендної плати на рівні 4-кратному розміру земельного податку.

На підставі вищезазначеного рішення, 14.07.2014, між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1063 від 01.06.2010, якою внесено зміни до пунктів 4, 6, 7, 9 договору оренди земельної ділянки від 01.06.2010 № 1063, а саме: пункт 4 викладено в наступній редакції: „Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1898411,70 грн ( 178,59 грн за 1 кв.м.); у пункті 6 визначено читати: „Договір укладено до 27.05.2019, замість: „Договір укладено до 20.05.2012; пункт 7 викладено в наступній редакції: „Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,0 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 75936,47 грн (7,1436 грн за 1 кв. М) на рік; у пункті 9: „Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації визначено читати: „за 2010, 2011, 2012, 2013 роки К=1,0, замість: „за 2009 рік, К=1,059.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000173 04.06.2015 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом самовільного будівництва МПП „Майстер будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні памятки археології місцевого значення на території прибережної захисної смуги річки Десна, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Відомості про результат досудового розслідування учасниками не надано.

Під час огляду слідчим СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області за участю спеціалістів Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області та Державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області, керівника МПП Майстер ОСОБА_4 земельної ділянки розташованої по вул. Береговій у м. Чернігові між річкою Стрижень та затоном Стрижень встановлено, що з лівої сторони від входу на територію знаходиться металева конструкція тимчасового використання, далі за нею знаходиться будівля № 1. Дана будівля, побудована зі зрубу на бетонних блоках та не має фундаменту. Праворуч від будівлі № 1 знаходиться деревяна будівля № 2, яка являє собою деревяний будинок з металопластиковими вікнами та дверима, а також літньою площадкою, яка направлена на р. Десна.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 585/16-24 від 24.03.2016, що також підтверджується учасниками процесу, перша будівля (далі будівля №1) - металевий вагончик, зовні обшитий деревяною вагонкою, який фактично використовується, як лазня. Друга будівля (далі - будівля №2) - деревяна будівля, яка використовується для проведення різних святкових заходів. Враховуючи вимоги нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, експертом зроблено висновок, що досліджувані будівлі являються тимчасовими спорудами торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

З доданих до висновку експерта фото-таблиць вбачається, що до будівлі № 2 приєднано літній майданчик, який є її невідємною частиною.

Відповідно до схеми перенесення меж земельної ділянки в натуру МПП „Майстер м. Чернігів по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень, складеної інженером-землевпорядником ОСОБА_5, частина будівлі №1 та частина літнього майданчика будівлі №2 виходять за межі орендованої земельної ділянки на 0,0035 га та 0,0029 га, відповідно.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 даної статті право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таке право оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо

такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону

є правомірними.

Тобто, самовільним зайняттям земельної ділянки є фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав.

Таким чином, відповідно до наведених вимог закону обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Відсутність таких документів у особи на час прийняття судом рішення є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Такий висновок викладений 22.11.2010 у постанові Верховного суду України у справі №4/254-35/572 (3-27гс10).

Зважаючи на наявність у відповідача права користування земельною ділянкою площею 1,0630 га на підставі відповідних рішень Чернігівської міської ради, договору оренди земельної ділянки № 1063 від 01.06.2010 та укладених до нього додаткових угод, останнім не надано правовстановлюючих документів на користування земельними ділянками площею 0,0035 га та 0,0029 га та не обґрунтовано правомірність використання ним спірних земельних ділянок за інших правових підстав.

В звязку з цим суд доходить висновку, що відповідач самовільно використовує дані земельні ділянки.

Згідно з п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Оцінюючи заперечення представника відповідача суд зазначає наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 обрання певного засобу правового захисту, в тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів його використовує.

А тому, посилання представника відповідача на те, що позивачем жодних заяв та претензій щодо порушення чиїх-небудь прав до підприємства не надходило, судом відхиляються, оскільки звернення позивача до суду є конституційним правом, і не обмежується умовами договору або законом у часі, крім у прямо передбачених законом випадках.

Посилання представника відповідача щодо вирішення спору шляхом зміни конфігурації земельної ділянки господарським судом також відхиляються, оскільки будь-яких юридичних дій щодо зміни конфігурації земельної ділянки, що перебуває у відповідача на праві користування, не вчинено.

Згідно з ст. 32-34 та 36 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про зобовязання привести самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0035 га та 0,0029 га по вул. Береговій між річкою Стрижень та затоном Стрижень у придатний для використання стан шляхом звільнення від тимчасових споруд визнані судом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, представником відповідача подано клопотання про відстрочення виконання судового рішення, оскільки у разі задоволення даного позову швидке виконання такого рішення є неможливим з цілком обєктивних та незалежних від волі відповідача причин. Кожна із споруд, що знаходиться на спірній території, а саме: металевий вагончик, ззовні обшитий деревяною вагонкою та встановлений на бетонні блоки, покриття-метал, в кутах та посередині простір між блоками обшитий дошками, вікна-віконні блоки деревяні та металопластикові, двері-дверні блоки деревяні, внутрішнє оздоблення: стіни-деревяна вагонка та облицювальна плитка, стеля-деревяна вагонка, підлога-дощата; деревяна будівля з літнім майданчиком, встановлена на бетонні фундаментні блоки, по периметру виконано бетонну відмостку, вікна-віконні блоки метало пластикові, внутрішнє оздоблення: стіни та стеля деревяна вагонка, підлога-плитка, є цілісним обєктом, відокремлення однієї з частин якої від іншої може призвести до руйнації усього обєкту в цілому. А тому для виконання робіт по перенесенню даних будівель потребує часу та додаткових коштів. Також виконання робіт ускладнюється тим, що обидві споруди знаходяться у межах зони відпочинку мешканців м. Чернігова, де у літній період завжди багатолюдно, тому з метою забезпечення їх безпечного виконання проведення цих робіт у літній період є недоцільним. Зважаючи на вищенаведене відповідач просить відстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців з моменту набрання рішення суду законної сили.

Прокурор вважає за доцільне задовольнити дане клопотання, зважаючи на зазначені представником відповідача обставини.

Представник позивача при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Згідно з п.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 9.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 „Про судове рішення у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання (пункт 6 статті 83, стаття 121 ГПК), - конкретні терміни їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Положеннями ст. 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

З огляду на викладені відповідачем обставин та думку прокурора суд вважає за можливе задовольнити таке клопотання відповідача, але зважаючи на неможливість завчасно встановити точну дату набрання рішенням законної сили (строк виготовлення повного рішення, можливість апеляційного та касаційного оскарження тощо) доцільним є встановлення терміну відстрочення виконання рішення строком шість місяців виходячи з дати ухвалення рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника відповідача щодо відстрочення виконання рішення суду в частині зобовязання Малого приватного підприємства „Майстер привести самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0035 га та 0,0029 га по вул. Береговій у м. Чернігів між річкою Стрижень та затоном Стрижень у придатний для використання стан шляхом звільнення від тимчасових споруд, а саме до 09 грудня 2017 року включно.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 22, 29, 32-36, 43, 49, 82, п.6 ст. 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. ОСОБА_3 приватне підприємство „Майстер привести самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0035 га та 0,0029 га по вул. Береговій у м. Чернігові між річкою Стрижень та затоном Стрижень у придатний для використання стан шляхом звільнення від тимчасових споруд.

3. Стягнути з Малого приватного підприємства „Майстер (, вул. Мстиславська, 33/29, м. Чернігів,14000) на користь Чернігівської місцевої прокуратури ( вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, код 02910114, р/р 6008 ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 1600,00 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Відстрочити виконання рішення суду в частині зобовязання Малого приватного підприємства „Майстер привести самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0035 га та 0,0029 га по вул. Береговій у м. Чернігові між річкою Стрижень та затоном Стрижень у придатний для використання стан шляхом звільнення від тимчасових споруд до 09 грудня 2017 року включно.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.06.2017.

Суддя В.В. Шморгун