ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 червня 2017 року Справа № 918/1385/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівДемидової А.М., Кролевець О.А.
перевіривши касаційну скаргуРегіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року
у справі№ 918/1385/16 господарського суду Рівненської області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області
до Комунального закладу "Острозький Ліцей-інтернат з посиленою Військово-фізичною підготовкою" Рівненської обласної ради
про стягнення заборгованості в сумі 36 156,75 грн

В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою б/н від 21.03.2017 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року у справі № 918/1385/16.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діє з 01.01.2017) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Відповідно до п. п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діє з 01.01.2017), ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Однак, до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Водночас, в касаційній скарзі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі, у зв'язку з тим, що скаржник є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України лише в межах відкритих асигнувань. При цьому, скаржник посилається на відсутність виділених асигнувань на рахунку, на підтвердження чого ним надано копію виписки Управління Державної казначейської служби у м. Рівному від 06.04.2017 та довідку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 11/03-01376 від 10.04.2017.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Виходячи зі змісту поданого клопотання, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області не доведено, що майновий стан скаржника дійсно перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненьькій не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеіальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Таким чином, скаржником не сплачено судовий збір у встановлених порядку та розмірі і тому касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року у справі № 918/1385/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я А.М. Демидова

С у д д я О.А. Кролевець