УХВАЛА

14 червня 2017 року Справа № 4/75

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі за позовом

Державного підприємства Енергоринок, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

про стягнення 94420425 грн. 34 коп.

Орган виконання судового рішення Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

Суддя Господарського суду Луганської області - Старкова Г.М.

Секретар судового засідання - Рочняк Т.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача (скаржника) - ОСОБА_1, довіреність № 134 від 06.06.2017;

від органу виконання судового рішення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_2, довіреність № 808/20.3-03 від 29.12.2016.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: відповідач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання 11.04.2017 (згідно штампу вхідний № 444-25/17) звернулось до Господарського суду Луганської області зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 01-31/2/88 від 05.04.2017, за якою просить суд:

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення у межах виконавчого провадження № 31947032 постанови від 17.03.2017 про стягнення виконавчого збору у сумі 4129149 грн. 36 коп.;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення у межах виконавчого провадження № 31947032 постанови від 17.03.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп.;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617484 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп.;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617638 щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп.;

- визнати недійсною постанову від 17.03.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп., винесену у межах виконавчого провадження № 31947032 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- визнати недійсною постанову від 17.03.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп., винесену у межах виконавчого провадження № 31947032 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- визнати недійсною постанову від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617484 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп. винесену Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- визнати недійсною постанову від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617638 щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп., винесену Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Вказані пояснення судом розглянуті, задоволені та долучені до матеріалів справи. (з урахуванням пояснень відповідача (скаржника) № б/н від 19.05.2017).

В судовому засіданні 14.06.2017 присутній повноважний представник відповідача (скаржника) та представник органу виконання судового рішення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Позивач явку повноважного та компетентного представника в судове засідання 14.06.2017 не забезпечив.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду скарги.

В даному випадку, всі заінтересовані особи були належним чином повідомлені про дату та час судових засідань і мали реальну можливість забезпечити явку своїх представників до суду та надати відповідні пояснення та заперечення.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.06.2017 надав заяву в порядку ст. 69 ГПК України, за якою просить суд продовжити строк розгляд скарги на 15 днів для надання додаткових доказів в обґрунтування даної скарги.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.06.2017 суд задовольнив клопотання сторони у справі та продовжив строк розгляду даної скарги на п'ятнадцять днів до 26 червня 2017 року включно.

Представник органу виконання судового рішення Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 14.06.2017 (згідно штампу вхідний № 3902/17) надав заперечення на скаргу № б/н від 14.06.2017, за якими просить суд відмовити в задоволенні скарги.

В обґрунтування зазначає, що примусове виконання рішення здійснюється з моменту подання виконавчого документа до державної виконавчої служби та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Положення ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ фактично дублюють положення ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження № 319470032.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1004-VІІ передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає, що Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон України № 1404-VІІІ від 02.06.2016) передбачена виключна одна підстава за якою виконавчий збір не стягується.

На думку відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає той факт, що державним виконавцем не було винесено постанови про стягнення виконавчого збору у 2012 році не позбавляє його можливості винести таку постанову пізніше.

Орган виконання судового рішення відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає, що виконавчі провадження № 53617838 та № 53617484 відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, представник ВПВР ДДВС МЮ України обґрунтовує свої заперечення тим, що його дії відповідають вимогам закону, оскільки відповідач в семиденний строк, встановлений для добровільного виконання, рішення суду (ухвали суду) не виконав, а отже виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом. Вказані заперечення судом розглянуті та долучені до матеріалів справи .

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов до наступного.

В провадженні судді господарського суду Луганської області Батюк Г.М. (на теперішній час ОСОБА_3М.) перебувала справа № 4/75 за позовом Державного підприємства Енергоринок до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання про стягнення 94420425 грн. 34 коп.

За результатами розгляду справи, ухвалою господарського суду Луганської області від 25.07.2008 затверджено мирову угоду, укладену сторонами у справі № 4/75 наступного змісту:

« ОСОБА_4

у справі № 4/75

м. Київ 07 липня 2008 року

Державне підприємство Енергоринок (надалі - „Позивач або ДП Енергоринок), в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (надалі - „Відповідач або ТОВ ЛЕО), в особі генерального директора ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, які спільно іменуються Сторонами, уклали цю ОСОБА_4 угоду про наступне:

1. Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.06.2008 року порушено провадження у справі № 4/75 за позовом Позивача до Відповідача про стягнення з Відповідача на користь Позивача основного боргу в сумі 88 996 653,18 грн. за електроенергію куповану за Договором від 28.03.2007 року № 3969/02 в період з 01.10.2007 по 29.02.2008 року, пені в сумі 1438 447,45 грн., 3% річних в сумі 252349,04 грн., інфляційних нарахувань в сумі 3722 334,79 грн., штрафу в сумі 10640,88 грн., а всього 94 420 425,34 грн.

2. Після подання Позивачем названого позову Відповідач сплатив Позивачу частину основного боргу за куповану в січні 2008 року електричну енергію в розмірі 2 017 159,53 грн. У звязку з цим, Позивач та Відповідач домовились припинити провадження у справі № 4/75 в частині стягнення основного боргу за куповану в січні 2008 року електричну енергію в розмірі 2017159,53 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

3. Відповідач визнає в повному обсязі вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 86979493,65 грн. за електроенергію куповану за Договором 28.03.2007 року № 3969/02 в період з 01.10.2007 по 29.02.2008 року, пені в сумі 1438447,45 грн., 3% річних в сумі 252349,04 грн., інфляційних нарахувань в сумі 3722334,79 грн., штрафу в сумі 10640,88 грн., а всього 92 403 265,81 грн. (надалі заборгованість) Відповідно до ст. 604 Цивільного кодексу України, вказані в першому реченні цього пункту ОСОБА_4 угоди зобовязання Відповідача за Договором 28.03.2007 року № 3969/02 зі сплати заборгованості в сумі 92403265,81 грн. припиняються заміною їх новими зобовязаннями, які виникають з цієї ОСОБА_4 угоди. При цьому, укладення цієї ОСОБА_4 угоди не припиняє додаткові зобовязання, повязані із цією заборгованістю.

4. Погашення заборгованості здійснюється Відповідачем шляхом щомісячного перерахування грошових коштів згідно з наведеним графіком:

- основного боргу в сумі 86979 493,65 грн. за електроенергію, куповану за Договором 28.03.2007 року № 3969/02 в період з 01.10.2007 по 29.02.2008 року, - на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Позивача № 1 у ГОУ ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 300465 із обов'язковим зазначенням у призначенні платежу реквізитів цієї ОСОБА_4 угоди, періоду виникнення заборгованості, в погашення якої здійснюється платіж, в т.ч. ПДВ;

- пені в сумі 1438447,45 грн., 3% річних в сумі 252349,04 грн., інфляційних нарахувань в сумі 3722334,79 грн., штрафу в сумі 10640,88 грн. на поточний рахунок Позивача №1 у ВАТ Ощадбанк, МФО 300465 із обов'язковим зазначенням у призначенні платежу реквізитів цієї ОСОБА_4 угоди.

5. Загальний строк погашення заборгованості Відповідача перед Позивачем становить

6 років починаючи з 1 липня 2008 року та закінчуючи 30 червня 2014 року.

6. Перший платіж із погашення заборгованості, що підлягає реструктуризації за цією ОСОБА_4, повинен бути здійснений не пізніше 31 липня 2008 року.

7. Кожний черговий платіж має бути здійснений Відповідачем не пізніше останнього числа місяця, в якому він (платіж) підлягає перерахуванню згідно з наведеним графіком:

Рік погашенняМісяць Сума погашення, грн.
Загальна сума, грн.Електроенергія, грн.-Період винекнення заборгованостів тому числі:

3% річнихінфляційні нарахуванняпеня7 % штрафу

2008 ріклипень675 330,17600 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
серпень675 330,17600 000,00лютий 20083 504,8551 699,0919 978,44147,79
вересень575 330,17500 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
жовтень575 330,17500 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
листопад475 330,17400 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
грудень475 330,17400 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
Всього за 2008 рік3 451 981,023 000 000,00 21 029,10310 194,54119 870,64886,74
Всього з початку рестуктуризації3 451 981,023 000 000,00 21 029,10310 194,54119 870,64886,74
2009 ріксічень475 330,17400 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
лютий 575 330,17500 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
березень675 330,17600 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
квітень2 724 330,172 649 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
травень2 724 330,172 649 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
червень2 724 330,172 649 000,00лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
липень2 724 330,171 434 552,88лютий 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
1 214 447,12січень 2008
серпень675 330,17600 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
вересень575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
жовтень575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
листопад475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
грудень475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
Всього за 2009 рік15 399 962,0414 496 000,00 42 058,20620 389,08239 741,281 773,48
Всього з початку рестуктуризації18 851 943,0617 496 000,00 63 087,30930 583,62359 611,922 660,22
2010 ріксічень475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
лютий 575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
березень675 330,17600 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
квітень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
травень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
червень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
липень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
серпень675 330,17600 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
вересень575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
жовтень575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
листопад475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
грудень475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
Всього за 2010 рік15 399 962,0414 496 000,00 42 058,20620 389,08239 741,281 773,48
Всього з початку рестуктуризації34 251 905,1031 992 000,00 105 145,501 550 972,70599 353,204 433,70
2011 ріксічень475 330,17400 000,00січень 20083 504,8551 699,0919 978,44147,79
лютий 575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
березень675 330,17600 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
квітень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
травень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
червень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
липень2 724 330,172 649 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
серпень675 330,17600 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
вересень575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
жовтень575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
листопад475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
грудень475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
Всього за 2011 рік15 399 962,0414 496 000,00 42 058,20620 389,08239 741,281 773,48
Всього з початку рестуктуризації49 651 867,1446 488 000,00 147 203,702 171 361,78839 094,486 207,18
2012 ріксічень475 330,17400 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
лютий 575 330,17500 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
березень675 330,17600 000,00січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
квітень2 724 330,17642 392,15січень 2008 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
2 006 607,85грудень 2007
травень2 724 330,172 649 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
червень2 724 330,172 649 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
липень2 724 330,172 649 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
серпень675 330,17600 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
вересень575 330,17500 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
жовтень575 330,17500 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
листопад475 330,17400 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
грудень475 330,17400 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
Всього за 2012 рік15 399 962,0414 496 000,00 42 058,20620 389,08239 741,281 773,48
Всього з початку рестуктуризації65 051 829,1860 984 000,00 189 261,902 791 750,861 078 835,767 980,66
2013 ріксічень475 330,17400 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
лютий 575 330,17500 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
березень675 330,17600 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
квітень2 724 330,172 649 000,00грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
травень2 724 330,17416 322,73грудень 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
2 232 677,27листопад 2007
червень2 724 330,172 649 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
липень2 724 330,172 649 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
серпень675 330,17600 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
вересень575 330,17500 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
жовтень575 330,17500 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
листопад475 330,17400 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
грудень475 330,17400 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
Всього за 2013 рік15 399 962,0414 496 000,00 42 058,20620 389,08239 741,281 773,48
Всього з початку рестуктуризації80 451 791,2275 480 000,00 231 320,103 412 139,941 318 577,049 754,14
2014 ріксічень475 330,17400 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
лютий 575 330,17500 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
березень675 330,17600 000,00листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
квітень3 408 494,723 333 164,55листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
травень3 408 494,723 333 164,55листопад 2007 3 504,8551 699,0919 978,44147,79
червень3 408 494,64321 069,62листопад 2007 3 504,6951 699,4019 978,21147,79
3 012 094,93жовтень 2007
Всього за 2014 рік11 951 474,5911 499 493,65 21 028,94310 194,85119 870,41886,74
Всього з початку рестуктуризації92 403 265,8186 979 493,65 252 349,043 722 334,791 438 447,4510 640,88

8. Відповідач має право дострокового здійснення платежу в погашення наступних щомісячних платежів, але лише за умови повної сплати щомісячних платежів, термін сплати яких вже настав (з обовязковим наданням Відповідачем Позивачу, у кожному такому випадку, письмового повідомлення не менше ніж за два дні до здійснення дострокового платежу).

8.1. Сума, що підлягає сплаті в рахунок наступних щомісячних платежів зменшується на розмір достроково сплаченої суми шляхом:

а) спочатку повного погашення за рахунок цієї суми наступного щомісячного платежу;

б) послідовного погашення за рахунок залишку цієї суми кожного наступного щомісячного платежу.

При цьому, таке дострокове погашення заборгованості не змінює дати здійснення наступних щомісячних платежів.

8.2. За умови дострокового часткового погашення заборгованості в порядку виконання ст. 7 Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу від 23.06.2005 № 2711-IV (у випадку зміни розрахункової дати, визначеної цим Законом) або Постанов Кабінету Міністрів України про затвердження порядку перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання і водовідведення, затверджених для населення, розмір одного чи декількох щомісячних платежів зменшується на розмір достроково сплаченої суми заборгованості шляхом:

а) спочатку повного погашення за рахунок цієї суми останнього щомісячного платежу;

б) послідовного погашення за рахунок залишку цієї суми кожного попереднього останньому щомісячного платежу.

8.3. У випадку, якщо у Відповідача існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні періоди, він не має права здійснювати платіж з метою дострокового погашення наступних щомісячних платежів, при цьому, такі платежі зараховуються на погашення простроченої оплати щомісячних платежів з найдавнішим терміном її виникнення.

9. Погашення заборгованості може бути здійснено за рахунок віднесення в погашення заборгованості сум, що сплачені Відповідачем понад стовідсоткову вартість поточної електроенергії.

10. Протягом дії цієї ОСОБА_4 Відповідач зобовязується здійснювати повну оплату щомісячних платежів відповідно до умов цієї ОСОБА_4.

11. У випадку прострочення на строк понад десять календарних днів від дати, до якої мав бути здійснений щомісячний платіж, Позивач має право нарахувати пеню, а Відповідач, в разі нарахування Позивачем пені зобовязаний сплатити її на користь Позивача.

Пеня нараховується Позивачем за весь період прострочення у вигляді відсотків від суми такого щомісячного платежу, яка підлягає сплаті та не сплачена Відповідачем, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діятиме на дату, коли повинен був бути здійснений щомісячний платіж. Нарахування пені припиняється після повної сплати Відповідачем простроченого щомісячного платежу.

12. Сплата пені здійснюється з поточних рахунків Відповідача на поточний рахунок Позивача з обовязковим зазначенням в призначенні платежу реквізитів цієї ОСОБА_4.

13. У випадку невиконання Відповідачем умов цієї мирової угоди, в т.ч. невчасного здійснення чергового платежу, ДП Енергоринок має право на власний розсуд або звернутись до господарського суду Луганської області з позовом про спонукання Відповідача виконувати умови цієї мирової угоди, або направити ухвалу господарського суду Луганської області про затвердження цієї мирової угоди на примусове виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Якщо Відповідач тричі (тричі поспіль або нарізно протягом строку розстрочення заборгованості) допускає порушення та/або неналежне виконання умов, визначених цією ОСОБА_4 угодою дія цієї ОСОБА_4 угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості, може бути припинена Позивачем в односторонньому порядку з першого числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося третє порушення. Для припинення дії ОСОБА_4 угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості достатньо письмового повідомлення Позивача Відповідачу про таке припинення.

У випадку припинення дії цієї ОСОБА_4 угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості, останній зобовязаний протягом десяти календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Позивача про припинення дії ОСОБА_4 угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості сплатити не сплачену частину всієї заборгованості, яка розстрочена цією ОСОБА_4 угодою і нараховані Позивачем штрафні та інші санкції.

Після спливу вказаного десятиденного строку Позивач має право на стягнення з Відповідача в судовому порядку всіє заборгованості, яка розстрочена цією ОСОБА_4 угодою, штрафних та інших санкцій.

14. Враховуючи вищевикладене, ДП "Енергоринок" та ТОВ ЛЕО дійшли згоди про врегулювання судового спору щодо заборгованості шляхом укладення цієї ОСОБА_4 угоди в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 86979493,65 грн. за електроенергію, куповану за Договором 28.03.2007 року № 3969/02 в період з 01.10.2007 по 29.02.2008 року, пені в сумі 1438447,45 грн., 3% річних в сумі 252349,04 грн., інфляційних нарахувань в сумі 3722334,79 грн., штрафу в сумі 10640,88 грн., а всього 92403265,81 грн.

15. ОСОБА_7 мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження господарським судом Луганської області та діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цією мировою угодою.

16. Сторони цієї мирової угоди узгодили, що судові витрати у справі № 4/75 по сплаті державного мита у розмірі 25500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. покладаються на ТОВ Луганське енергетичне обєднання, яке в десятиденний термін з моменту затвердження даної мирової угоди господарським судом Луганської області зобовязане перерахувати ці суми на поточний рахунок ДП "Енергоринок".

17. Сторони домовились, що всі права та обов'язки, які ґрунтуються на даній угоді, зберігають свою чинність для їх правонаступників.

18. ОСОБА_7 угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для Сторін, і один примірник для господарського суду Луганської області.

ПОЗИВАЧ: Державне підприємство "Енергоринок" Адреса: Україна 01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 27 поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 1 у ГОУ ВАТ Ощадбанк, МФО 300465 поточний рахунок № 1 у ВАТ Ощадбанк, МФО 300465. Код Телефон: Факс: ________________ ОСОБА_5 м.п. (підпис,печатка)ВІДПОВІДАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" Адреса: Україна, 91000, м. Луганськ, кв. Гайового, 35А поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 60 у ЛОУ ВАТ Ощадбанк, МФО 304665 поточний рахунок № НОМЕР_1 у ЛОД ОСОБА_8 ОСОБА_5, МФО 304007 Код Телефон: (0642) 35-14-59 Факс: (642) 55-11-53 ___________________ ОСОБА_6. м.п. (підпис, печатка)
Провадження у справі припинено.»

Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання звернулось до Господарського суду Луганської області зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 01-31/2/88 від 05.04.2017.

В обґрунтування поданої скарги заявник посилається на наступне.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75 за позовом Державного підприємства «Енергоринок» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (далі ТОВ «ЛЕО») про стягнення 94420425 грн. 34 коп. затверджено мирову угоду, згідно якої ТОВ «ЛЕО» надана розстрочка з погашення заборгованості в сумі 86979493 грн.65 коп., пені в сумі 1438447 грн. 45 коп., 3% річних у сумі 252349 грн. 04 коп., інфляційних нарахувань в сумі 3722334 грн. 79 коп., штрафу в сумі 10640 грн. 88 коп., всього 92403265 грн. 81 коп., з 01.07.2008 по 30.06.2014 на умовах затвердженого мировою угодою графіку.

На підставі заяви ДП «Енергоринок» від 28.03.2012 постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 30.03.2012 (далі - ВПВР ДВС України) відкрито виконавче провадження № 31947032 з виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у даній справі.

Постановою ВПВР ДВС України від 17.04.2012 виконавче провадження № 31947032 зупинено на підставі п. 15 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон України № 606-XIV від 21.04.1999), у звязку із включенням ТОВ «ЛЕО» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.2005 № 2711-IV (далі Закон України № 2711-IV від 23.06.2005).

Постановою ВПВР ДВС України від 24.05.2013 виконавче провадження № 31947032 поновлене у звязку із закінченням дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу.

Постановою ВПВР ДВС України від 30.08.2013 виконавче провадження № 31947032 зупинено на підставі п.15 ч.1 ст. 37 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV у звязку із включенням ТОВ «ЛЕО» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України від 23.06.2005 № 2711-IV.

Постановою ВПВР ДВС України від 15.01.2014 виконавче провадження № 31947032 поновлене у звязку із закінченням дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу.

Постановою Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС МЮ України) від 06.10.2014 виконавче провадження № 31947032 зупинено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 у звязку із включенням ТОВ «ЛЕО» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України від 23.06.2005 № 2711-IV.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову від 17.03.2017 про поновлення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 31947032.

17.03.2017 ВПВР ДДВС МЮ України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 31947032 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Також ВПВР ДДВС МЮ України 17.03.2017 винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ТОВ «ЛЕО» у розмірі 4129149 грн. 36 коп.

Окрім того, 17.03.2017 ВПВР ДДВС МЮ України в межах виконавчого провадження № 31947032 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп.

На підставі зазначених постанов ВПВР ДДВС МЮ України відкриті окремі виконавчі провадження, а саме: № 53617484 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп. та № 53617638 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 392 грн. 31 коп.

Відповідач (скаржник) зазначає, що виконавче провадження № 31947032 з 17.04.2012 по 17.03.2017 було зупинене ВПВР ДДВС МЮ України на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999, у звязку із внесенням ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.2005 № 2711-ІV.

Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не проводяться.

Відповідач вважає, що в рамках виконавчого провадження № 31947032 дії ВПВР ДДВС МЮУ не проводились, ані у періоди з моменту відкриття виконавчого провадження (30.03.2012) до прийняття першої постанови про його зупинення (17.04.2012), ані з моменту його знову поновлення (24.05.2013) до прийняття наступної постанови про його зупинення (30.08.2013), ні з дати також поновлення (15.01.2014) до знову зупинення (06.10.2014) та до нового поновлення - 17.03.2017 й до закриття -17.03.2017 у звязку із фактичним виконанням відповідачем (боржником) в повному обсязі ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.208 у справі № 4/75 про затвердження мирової угоди між сторонами.

На думку відповідача, дії ВПВР ДДВС МЮ України є незаконними, а оскаржувані постанови є недійсними, у звязку з чим відповідач звернувся до Господарського суду Луганської області із даної скаргою для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

З матеріалі справи вбачається, що на адресу ВПВР ДДВС МЮ України 15.03.2017 надійшла заява Державного підприємства «Енергоринок» (стягувача) № 01/44-2921 про повне та фактичне виконання боржником ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75 про затвердження мирової угоди між сторонами, на підставі чого ВПВР ДДВС МЮ України 17.03.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 31947032.

Відповідно до затвердженого ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 № 4/75 графіку мирової угоди, розстрочка надавалась ТОВ «ЛЕО» до червня 2014 року, при цьому заборгованість за активну електроенергію погашена ТОВ «ЛЕО» (боржником) достроково, у грудні 2012 року.

Зазначене підтверджується актами звірки розрахунків ДП «Енергоринок» з ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» за продану електроенергію станом на 01.12.2012 (№ 02/51-3-15947 від 26.12.2012) та станом на 01.01.2013 (№ 02/51-3-1097 від 06.02.2013).

В акті звірки розрахунків від 26.12.2012 зазначено, що заборгованість ТОВ «ЛЕО» перед ДП «Енергоринок» за електричну енергію у справі № 4/75 станом на 01.12.2012 становить 27295493,65 грн. та в акті звірки розрахунків від 06.02.2013 заборгованість за електричну енергію у справі № 4/75 станом на 01.01.2013 відсутня, що свідчить про повний розрахунок за електроенергію в грудні 2012 року ТОВ «ЛЕО» із ДП «Енергоринок» (вартість якої стягнуто у межах справи № 4/75).

Аналогічна інформація міститься і у актах звірки розрахунків між ДП «Енергоринок» та ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» суми інфляційних нарахувань, 3% річних, штрафних санкцій та судових витрат станом на 01.11.2015 (№ 04/51-2-13266 від 20.11.2015) та станом на 01.01.2016 (№ 04/51-2-1120 від 02.02.2016).

Так, в акті звірки розрахунків між ДП «Енергоринок» та ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» від 20.11.2015 щодо визнаних сум інфляційних нарахувань, 3% річних, штрафних санкцій та судових витрат станом на 01.11.2015 зазначено, що заборгованість ТОВ «ЛЕО» перед ДП «Енергоринок» у справі № 4/75 станом на 01.12.2012 становить 653301 грн.62 коп.

В акті звірки розрахунків між ДП «Енергоринок» та ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» від 02.02.2016 щодо визнаних сум інфляційних нарахувань, 3% річних, штрафних санкцій та судових витратах станом на 01.01.2016 зазначено, що заборгованість ТОВ «ЛЕО» перед ДП «Енергоринок» у справі № 4/75 станом на 01.01.2016 відсутня.

Скаржник вважає, що ТОВ «ЛЕО» (боржник) до січня 2016 року повністю проведено розрахунок із ДП «Енергоринок» (розрахунок зі сплати штрафних та фінансових санкцій), які стягнуті судом у справі № 4/75.

Відтак, станом на дату поновлення ВПВР ДДВС МЮ України виконавчого провадження № 31947032 (17.03.2017) мирова угода, яка затверджена ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75 була виконана боржником (скаржником) в повному обсязі, що підтверджено стягувачем ДП «Енергоринок» в заяві № 01/44-2921, на яку посилається ВПВР ДДВС МЮ України в постанові від 17.03.2017 про закінчення виконавчого провадження № 31947032.

Заявник вважає оскаржувані постанови ВПВР ДДВС МЮ України такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки державним виконавцем дії, спрямовані на примусове виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75, якою затверджена мирова угода між сторонами не вчинялись, а ухвала суду була виконана ТОВ «ЛЕО» (скаржником/боржником) самостійно в повному обсязі.

Позивачем заперечення на скаргу до суду не надано.

Представник органу виконання судового рішення - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечує проти задоволення скарги.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами від імені України і є обовязковими для виконання на всій території України. Обовязковість рішення суду, як одна із засад судочинства також встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Статтею 4-5 ГПК України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення та постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов, господарських судів тягне відповідальність, встановлену ГПК України та іншими законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Зі змісту ч. 1 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» згідно ст. 45, 46 Закону «Про виконавче провадження», витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Заходами примусового виконання рішення відповідно до ст. 32 Закону є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Так, судом встановлено, що боржником (скаржником) виконані вимоги ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75, якою затверджено мирову угоду між сторонами, а саме: актами звірення розрахунків між сторонами у даній справі, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 120- 127, том 1).

В той же час, представником ВПВР ДДВС МЮ України не подано письмових доказів на підтвердження вчинення будь-яких заходів примусового виконання рішення суду.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, виконавче провадження № 31947032 за період з 17.04.2012. по 17.03.2017 було зупинене ВДВС згідно із п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, у звязку із внесенням ТОВ «ЛЕО» (боржник у виконавчому провадженні) до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України № 2711-IV.

Згідно із п. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, протягом строку, на який виконавче провадження зупиняється, виконавчі дії не проводяться.

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV та даних матеріалів виконавчого провадження №31947032, в рамках цього провадження виконавчі дії ВПВР ДДВС МЮ України з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75 не проводилися з моменту відкриття провадження - 30.03.2012 до нового поновлення - 17.03.2017 та до закриття - 17.03.2017, у звязку із фактичним виконанням боржником у виконавчому провадженні - ТОВ «ЛЕО» в повному обсязі рішення суду (мирова угода).

У ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно із ст. 10 Закону №1404- VIII від 02.06.2016, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 основними підставами стягнення з боржника виконавчого збору є проведення органами державної виконавчої служби дій з примусового виконання рішення суду.

Матеріалами справи підтверджено, що мирова угода, затверджена ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75, ТОВ «ЛЕО» була виконана в повному обсязі, що також підтверджується й самим стягувачем ДП «Енергоринок» в заяві № 01/44-2921, на яку посилається ВПВР ДДВС МЮ України в постанові від 17.03.2017 про закінчення виконавчого провадження № 31947032.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у визначеній черговості та, зокрема, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми.

Отже, умовою стягнення органами державної виконавчої служби виконавчого збору є фактично стягнуті в примусовому порядку з боржника суми, тобто у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження, іншим способом ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватися.

З моменту набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, відповідно до п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень цього закону, на порядок виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі №4/75, яке підлягало виконанню у виконавчому провадженні № 31947032, розповсюджувався вказаний закон. Втім, рішення було виконано ТОВ «ЛЕО» у добровільному порядку, тобто без заходів примусового виконання рішень.

Як зазначалось вище, факт виконання відповідачем - ТОВ «ЛЕО» (скаржником/боржником) мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75, підтверджено матеріалами справи.

В той же час, ВПВР ДДВС МЮ України не подано письмових доказів на підтвердження вчинення будь-яких заходів примусового виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що можливість стягнення з боржника виконавчого збору у разі невиконання боржником мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75 у строк, встановлений для самостійного виконання, виникає лише у разі вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень., передбачених Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 06.07.2015 у справі №6-785цс15 та від 28.01.2015 по справі №3-217гс14.

Також, аналогічна правова позиція викладена у постановах Київського апеляційного Господарського суду від 31.01.2017 у справі № 910/19319/15 та Вищого господарського суду України від 14.07.2016 №34/197-09.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постановах від 06.07.2015 у справі №6-785цс15 та від 28.01.2015 у справі № 924/205/13-г, які в силу ст. 111-28 ГПК України є обовязковими для врахування судами, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії на примусове виконання.

В даному випадку державним виконавцем дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, не вчинялися.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Окрім того, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 28.01.2015 у справі № 3-217гс14.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення державним виконавцем виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду (ухвала Господарського суду Луганської області про затвердження мирової угоди між сторонами у справі № 4/75 від 25.07.2008).

Відповідно до ст. 26 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII зазначено початок примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого документу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у звязку із не вчиненням ВПВР ДДВС МЮ України дій з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 25.07.2008 у справі № 4/75, ВПВР ДДВС МЮ України не мав законного права на винесення в рамках зазначеного виконавчого провадження № 31947032 постанов, а саме: постанова про стягнення виконавчого збору від 17.03.2017 стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп., постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 17.03.2017 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 392 грн. 31 коп. та постанова про відкриття окремих виконавчих проваджень № 53617484 та № 53617638, а відтак всі зазначені постанови суперечать вищевказаним нормам Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (а.с. 52-59, том 1).

Судом встановлено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВДВС не вчинялося жодних дій, спрямованих на примусове виконання ухвали Господарського суду Луганської від 25.07.2008 у справі № 4/75, якою затвердження мирову угоду і як наслідок правові підстави для винесення вищевказаних постанов є відсутні.

Відтак, порушене право, надане боржнику ТОВ «ЛЕО» Конституцією України, Господарським та Цивільним кодексами України в частинах, які направлені на захист права власності юридичних осіб, ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.201 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

На підставі викладеного вище суд дійшов до висновку про правомірність та обґрунтованість доводів скаржника щодо визнання оскаржуваних постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, винесених в рамках виконавчого провадження № 31947032 недійсними, а також визнання дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення зазначених постанов незаконними.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» від 05.04.2017 № 01-31/2/88 на дії та постанови відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та відкриття відокремлених виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення у межах виконавчого провадження № 31947032 постанови від 17.03.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп.

3. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення у межах виконавчого провадження № 31947032 постанови від 17.03.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп.

4. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617484 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп.

5. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617638 щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп.

6. Визнати недійсною постанову від 17.03.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп., винесену у межах виконавчого провадження № 31947032 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

7. Визнати недійсною постанову від 17.03.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп., винесену у межах виконавчого провадження № 31947032 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

8. Визнати недійсною постанову від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617484 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 4129149 грн. 36 коп., винесену Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

9. Визнати недійсною постанову від 21.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53617638 щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 392 грн. 31 коп., винесену Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя Г.М. Старкова