РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017Справа №910/6687/17

За позовом Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгове підприємство БСП»

про розірвання договору оренди обладнання № 14/3 від 21.12.2007 та повернення

майна

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Федак Т.М., довіреність № 06-06-17 від 06.06.2017

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгове підприємство БСП» про розірвання договору оренди обладнання № 14/3 від 21.12.2007 та повернення майна, а саме вертикально-фрезерного верстату з ЧПК 6Т13 Ф3, інв. № 32020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6687/17 та призначено справу до розгляду на 25.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6687/17 від 25.05.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників сторін та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 26.04.2017, розгляд справи відкладено на 08.06.2017.

Від позивача 29.05.2017 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 25.05.2017.

Позивачем 08.06.2017 до відділу діловодства суду подано додаткові документи по справі.

Позивач в судовому засіданні 08.06.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 08.06.2017 не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, вимоги ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 26.04.2017 та ухвали від 25.05.2017 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : 01010, м. Київ, вул. Іванова, 10, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 27.04.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 08.06.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.12.2007 між Тернопільським державним науково-технічним підприємством «Промінь» (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгове підприємство БСП» (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди обладнання № 14/3 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар бере в оренду:

- вертикально-фрезерний верстат з ЧПК 6Т13 Ф3, інв. № 32020 загальна вартість 35.014,00 грн. з ПДВ.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Згідно з п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування обладнанням у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 7.1 договору орендодавець зобов'язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором по акту приймання-передачі, який підписується одночасно з цим договором.

Згідно акту приймання-передачі орендованого обладнання від 21.12.2007 орендодавець передав, а орендар прийняв вертикально-фрезерний верстат з ЧПК 6Т13 Ф3, інв. № 32020 загальна вартість 35 014, 00 грн. з ПДВ.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 10.1. договору сторонами встановлено, що договір укладено на 10 років, що діє з 21.12.2007 до 21.12.2017.

Позивач в обґрунтування вимоги про розірвання договору посилається на порушення відповідачем умов договору щодо внесення орендної плати за оренду обладнання протягом дії договору.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 3.1. договору оренда плата становить без ПДВ за базовий місяць оренди (листопад 2007 року) становить 243,15 грн.

Згідно з п. 3.2. договору орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.3. договору).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема розірвання договору.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Орендна плата згідно ст. 284 Господарського кодексу України та ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є істотною умовою договору оренди.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В пункті 8.2. договору передбачено право орендодавця виступити з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого майна внаслідок не виконання або неналежного виконання умов цього договору.

Згідно з п. 10.4 договору за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо сплати орендної плати та наявність заборгованості за договором за період з листопада 2016 року по березень 2017 року.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні, яка у двадцятиденний строк після одер жання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її розгляду.

В матеріалах справи наявне звернення позивача № 1184 від 09.12.2016 про розірвання договору оренди та про повернення обладнання, проте належних доказів його надіслання відповідачу не подано.

При цьому, недотримання позивачем вимог положень ст. 188 Господарського кодексу України, яка передбачає обов'язок попереднього направлення іншій стороні договору пропозиції про його розірвання, не може бути підставою для відмови у позові про розірвання договору, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України № 15-пр/2002 від 09.07.2002 направлення такої пропозиції є правом, а не обов'язком особи, яка добровільного його використовує виходячи з власних інтересів, та не позбавляє позивача права на звернення за захистом своїх порушених прав до суду з позовом про розірвання договору.

Оскільки договором передбачена можливість його дострокового розірвання внаслідок порушення його умов, а також з урахуванням того, що несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, позовні вимоги про розірвання договору визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд відзначає, що передбачений ст. 783 Цивільного кодексу України перелік випадків в яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найма, не виключає права сторін згідно ст.ст. 6, 627, 628, 651 Цивільного кодексу України встановлення в договорі інших підстав для розірвання договору, що знайшло своє відображення в п. 8.2. договору. Доказів визнання договору в цій частині недійсним матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що у випадку розірвання договору оренди, закінчення терміну його дії та відмови від його продовження, орендар зобов'язаний в 15-денний термін здати орендодавцю орендоване майно в належному стані.

Майно вважається поверненим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі.

Згідно з п. 5.6 договору орендар зобов'язаний у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі, строкове, платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

З розірванням договору відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки інших доказів щодо підтвердження права користування спірним майном не має, то вимога про зобов'язання повернути орендоване обладнання підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди обладнання № 14/3 від 21.12.2007, укладений між Тернопільським державним науково-технічним підприємством «Промінь» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгове підприємство БСП».

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгове підприємство БСП» (01010, м. Київ, вул. Іванова, буд. 10, ) повернути Тернопільському державному науково-технічному підприємству «Промінь» (46016, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, ) обладнання, а саме: вертикально-фрезерний верстат з ЧПК 6Т13 Ф3, інв. № 32020.

4. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгове підприємство БСП» (01010, м. Київ, вул. Іванова, буд. 10, ) на користь Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» (46016, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, ) 3.200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 14.06.2017.

СуддяВ.В.Сівакова