КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа№ 925/1238/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Отрюха Б.В.

за участі представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртепло Черкаси» на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2016 року по справі № 925/1238/16 (суддя - Васянович А.В.)

за позовом Комунального підприємства теплових мереж Черкаського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртепло Черкаси»

про стягнення 289 211 грн. 79 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.12.2016 у справі № 925/1238/16 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртепло Черкаси» на користь Комунального підприємства теплових мереж Черкаського району 218 843 грн. 81 коп. основного боргу, 11 154 грн. 60 коп. пені, 23 792 грн. 09 коп. інфляційних втрат, 4 581 грн. 44 коп. 3% річних та 3 875 грн. 73 коп. судового збору; в решті вимог - в позові відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ТОВ «Укртепло Черкаси» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2016 в частині розміру стягуваних коштів відповідно до розрахунку заборгованості наданого відповідачем у матеріали справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з невідповідністю висновків обставинам справи, а також було допущено неправильне застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим рішення підлягає зміні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 26.04.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 розгляд справи відкладено на 31.05.2017 у зв'язку з неявкою представників сторін.

У судове засідання 31.05.2017 уповноваженні представники сторін повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

15 вересня 2014 року між Комунальним підприємством теплових мереж Черкаського району (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртепло Черкаси» (орендар) було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до районної комунальної власності за №15/09/14-6 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець зобов'язався передати, а орендар - прийняти в строкове платне користування приміщення для службового користування площею 160 кв.м. та технічне устаткування з матеріально - технічними засобами, розміщене за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, провул. Сурікова,6.

Умовами п. 3.1. Договору визначено, що орендна плата визначається на конкурсних засадах на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням районної ради і становить без ПДВ за базовий місяць оренди 10 445 грн. 23 коп.. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством та зазначено в розрахунку орендної плати до договору.

Згідно п. 3.2. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

В додатку до Договору визначено, що розмір орендної плати за базовий місяць (серпень 2014 року) з урахуванням ПДВ складає 12 534 грн. 27 коп.

В примітці додатку вказано, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

08 червня 2015 року сторонами було укладено додаткову угоду до Договору від 15 вересня 2014 року, якою було викладено п. 3.2. Договору в новій редакції, а саме «Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць».

Орендна плата перераховується орендодавцеві не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.3. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що орендоване приміщення було передано відповідачу в оренду згідно акту приймання - передачі від 03 грудня 2014 року (а.с. 17-18).

Позивач у своєму позові зазначав, що за фактичне користування орендованим майном за період з грудня 2014 року по вересень 2016 року борг з орендної плати складає 218 843 грн. 81 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами Договору сторони визначили, що орендна плата перераховується орендарем щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Здійснений відповідачем контррозрахунок орендної плати, правомірно відхилено судом першої інстанції, оскільки останнім було нараховано орендну плату за базовий місяць із застосуванням індексу інфляції за поточний місяць, не врахувавши умови Договору, а саме розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах (ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Пунктом 13 Методики розрахунку орендної плати за оренду майна районної комунальної власності та пропорції її розподілу визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру щомісячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Тобто, орендна плата розрахована позивачем з урахуванням умов договору та Методики розрахунку орендної плати за оренду майна районної комунальної власності та пропорції її розподілу.

Наведені обставини свідчать, що у відповідача у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору виникла заборгованість, яка відповідно до арифметично правильного розрахунку становить 218 843 грн. 81 коп., а відповідно, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п.3.5. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Оскільки відповідачем було порушено строки оплати орендних платежів, визначених п. 3.3. Договору, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 41 913 грн. 40 коп. пені нарахованої за період з 16 жовтня 2015 року по 15 жовтня 2016 року (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Слід зазначити, що позивачем при нарахуванні пені порушено вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, п. 3.5. Договору оренди не містив умови нарахування пені понад строки, що встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України розмір пені який підлягає стягненню з відповідача складає 11 154 грн. 60 коп., в решті стягнення пені суд першої інстанції правомірно відмовив.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 4 612 грн. 35 коп. 3% річних нарахованих за період з 16 січня 2015 року по 15 листопада 2016 року та 23 842 грн. 23 коп. боргу, що виник внаслідок інфляції нарахованого за період з 16 січня 2015 року по 15 липня 2015 року, з 16 вересня 2015 року по 15 листопада 2016 року.

Відповідно до арифметично правильного розрахунку, з відповідача підлягає стягненню 23 792 грн. 09 коп. інфляційних втрат та 4 581 грн. 44 коп. 3% річних, в решті стягнення річних та інфляційних суд першої інстанції правомірно відмовив.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртепло Черкаси» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртепло Черкаси» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 05.12.2016 року по справі № 925/1238/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 925/1238/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Б.В. Отрюх