ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Справа № 50/25-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Катеринчук Л.Й.,
Удовиченка О.С.,
розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України,
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 28 березня 2017 року,
та постановуГосподарського суду міста Києва від 10 січня 2017 року,
у справі № 50/25-б,
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна" (м. Київ),
доДержавної установи "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України (м. Київ),
про визнання банкрутом,-
за участю представників: від Міністерства оборони України: Калюжний А.П. - представник (довіреність від 24.12.2016 року); від Головного територіального управління юстиції у м. Києві: Михайлов А.І. - представник (довіреність від 20.04.2017 року); від ТзОВ "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна": Міщенко Л.І. - директор; Заворотько С.П. - представник (довіреність від 27.02.2017 року); від ТзОВ "СПЕЦМЕХБУД 21": Парицька Н.О. - представник (довіреність від 06.12.2016 року); Шамрай О.В. - представник (довіреність від 20.02.2017 року); від арбітражного керуючого Пилипенко В.В.: особисто; інші представники учасників судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2010 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна" (далі за текстом - ТзОВ "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна"), порушено провадження у справі № 50/25-б про банкрутство Державної установи "70 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України (далі за текстом - ДУ "70 Управління начальника робіт"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б (суддя - Пасько М.В.) припинено процедуру санації ДУ "70 Управління начальника робіт"; припинено повноваження керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Пилипенка В.В.; визнано ДУ "70 Управління начальника робіт" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Пилипенка В.В., інше.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року у справі № 50/25-б (головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.) апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення; постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що оскаржувану постанову прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків місцевого господарського суду не спростовують.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій постановами, Міністерство оборони України звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б; провадження у справі закрити. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.05.2017 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу Міністерства оборони України прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні; задоволено Клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанови Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б до закінчення їх перегляду в порядку касації.

За Розпорядженням №08.03-04/1975 від 29.05.2017 року Керівника апарату Вищого господарського суду України, на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.05.2017 року, у в'язку з відпусткою судді Білошкап О.В., для розгляду справи №50/25-б було сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Удовиченко О.С.

31.05.2017 року до Вищого господарського суду України від арбітражного керуючого Пилипенка В.В. надійшов Відзив на касаційну скаргу Міністерства оборони України, з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, в якому арбітражних керуючий просив господарський суд касаційної інстанції постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б залишити без змін.

Водночас, 31.05.2017 року до господарського суду касаційної інстанції надійшов Відзив ТзОВ "СПЕЦМЕХБУД 21", в якому кредитор проти вимог та доводів касаційної скарги Міністерства оборони України заперечив, з підстав їх необґрунтованості; просив Вищий господарський суд України постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б залишити без змін.

31.05.2017 року, в засіданні суду касаційної інстанції, представником Міністерства оборони України були подані Уточнення вимог касаційної скарги, згідно яких скаржник просить Вищий господарський суд України п.4 прохальної частини касаційної скарги розглянути в такій редакції: " 4. Постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року у справі № 50/25-б - скасувати. Провадження у справі № 50/25-б припинити.".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.05.2017 року розгляд справи № 50/25-б відкладено на 13.06.2017 року.

12.06.2017 року до господарського суду касаційної інстанції від арбітражного керуючого Пилипенка В.В. надійшли Пояснення (вих.№02-07/82 від 12.06.2017 року) з того приводу, що ДУ "70 Управління начальника робіт", відповідно до Положення (на підставі якого діє боржник), з урахуванням приписів Господарського кодексу України, є суб'єктом підприємницької діяльності та суб'єктом банкрутства, в розумінні приписів ст.209 ГК України. Разом з цим, арбітражний керуючий Пилипенко В.В. звертає увагу Вищого господарського суду України на те, що Міністерство оборони України самостійно ініціює банкрутство установ, зокрема Державної організації "Будинкоуправління №1 КЕВ м. Володимир-Волинський", засновником якого є Міністерство.

До початку судового засідання, від арбітражного керуючого Пилипенка В.В. надійшло Клопотання про збільшення кількісного складу колегії суддів для розгляду касаційної скарги Міністерства оборони України у справі № 50/25-б. Поряд з цим, в судовому засіданні, під час розгляду заяв та клопотань учасників судового процесу, арбітражний керуючий Пилипенко В.В. відмовився від заявленого Клопотання та просив колегію суддів касаційної інстанції не розглядати його, про що подав письмове Клопотання, яке долучене до матеріалів справи.

Разом з цим, до початку судового засідання, від арбітражного керуючого Пилипенка В.В., з Супровідним листом № 02-08/86 від 13.06.2017 року, надійшов пакет документів (всього на 33 арк.) на підтвердження правильності правової позиції господарських судів попередніх інстанцій та заперечень проти касаційної скарги Міністерства оборони України.

Крім того, 13.06.2017 року до Вищого господарського суду України від арбітражного керуючого Пилипенка В.В. надійшли Клопотання про продовження строку та відкладення розгляду справи № 50/25-б, у зв'язку з необхідністю надання додаткових матеріалів до справи, у підтвердження правильності правової позиції.

Вказані Клопотання арбітражного керуючого Пилипенка В.В. колегією суддів Вищого господарського суду України відхилені з підстав їх необґрунтованості, з огляду на приписи ст. 1117 ГПК України, якою визначені межі перегляду справи в касаційній інстанції. З цих же підстав, відмовлено у прийнятті додаткових доказів, наданих арбітражним керуючим Пилипенком В.В. за Супровідним листом № 02-08/86 від 13.06.2017 року.

Представник Міністерства оборони України, в засіданнях суду касаційної інстанції, повністю підтримав вимоги та доводи касаційної скарги (з урахуванням Уточнених вимог); просив Вищий господарський суд України скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б; провадження у справі № 50/25-б припинити.

Представники ініціюючого кредитора (ТзОВ "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна"), в судових засіданнях господарського суду касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги Міністерства оборони України підтримали в повному обсязі; просили Вищий господарський суд України скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б; провадження у справі № 50/25-б припинити.

Поряд з цим, арбітражний керуючий Пилипенко В.В., в засіданнях суду касаційної інстанції, проти вимог касаційної скарги Міністерства оборони України заперечував, з підстав наведених у Поясненнях (вих.№02-07/82 від 12.06.2017 року); просив постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б залишити без змін.

Представники ТзОВ "СПЕЦМЕХБУД 21", під час розгляду справи господарським судом касаційної інстанції, проти касаційної скарги Міністерства оборони України заперечували, з підстав наведених у Відзиві від 31.05.2017 року; просили Вищий господарський суд України постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б залишити без змін.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в засіданнях суду касаційної інстанції, вказував на законність та обґрунтованість постанов господарських судів першої та апеляційної інстанцій, що оскаржуються в цьому касаційному провадженні.

Інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2010 року, за заявою ТзОВ "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна", порушено провадження у справі № 50/25-б про банкрутство ДУ "70 Управління начальника робіт"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2011 року затверджено Реєстр вимог кредиторів на загальну суму 22 176 304 грн. 29 коп. (зміни внесені ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2013 року); включено кредиторів: Центральне територіальне управління капітального будівництва на суму 1 756 174 грн. 30 коп., та ТзОВ "СПЕЦМЕХБУД 21" на суму 17 784 735 грн. 20 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2011 року залучено до участі у справі Міністерство оборони України (орган управління боржника) як заінтересовану особу стосовно боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2012 року задоволено Клопотання Комітету кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт"; відкрито процедуру санації боржника строком на 12 місяців; призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Микитьона В.В.; зобов'язано керуючого санацією скласти План санації ДУ "70 Управління начальника робіт", відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; надати суду на затвердження схвалений Комітетом кредиторів, разом з відповідним протоколом засідання комітету кредиторів, План санації.

20.03.2013 року, на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 04.10.2012 року, керуючим санацією ДУ "70 Управління начальника робіт" арбітражним керуючим Микитьоном В.В. на адреси усіх кредиторів направлено проект розробленого Плану санації.

05.04.2013 року Міністерство оборони України електронним Листом повідомило арбітражного керуючого про необхідність доопрацювання Плану санації.

27.05.2013 року доопрацьований План санації арбітражним керуючим направлено до Міністерства оборони України, проте будь-якої відповіді не отримано.

Ухвалами господарського суду першої інстанції (від 24.12.2013 року, 03.04.2014 року та від 03.07.2014 року) у цій справі неодноразово було зобов'язано керуючого санацією ДУ "70 Управління начальника робіт" арбітражного керуючого Микитьоном В.В. та Міністерство оборони України спільно скласти План санації боржника, відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та подати його Зборам кредиторів для схвалення.

Як встановлено господарськими судами, арбітражним керуючим Микитьоном В.В. (як керуючим санацією боржника) було розроблено 2 Плани санації, але жоден з них не був погоджений Міністерством оборони України.

У зв'язку з невиконанням Міністерством оборони України вимог місцевого господарського суду (за ухвалами від 24.12.2013 року, 03.04.2014 року та від 03.07.2014 року), 30.09.2014 року Господарським судом міста Києва прийнято Окрему ухвалу у справі №50/25-б, якою, зокрема, на Міністерство оброни України покладено обов'язок терміново вжити заходів щодо складення та погодження Плану санації ДУ "70 Управління начальника робіт", відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та подання його Зборам кредиторів для схвалення і направлення його до суду.

29.10.2014 року Міністерством оборони України, для долучення до матеріалів справи, надано ксерокопію Плану санації без будь-яких підписів та погоджень. При цьому, Комітету кредиторів будь-якій План санації Міністерством оборони України не надавався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року (залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2015 року) припинено повноваження керуючого санацією ДУ "70 Управління начальника робіт" арбітражного керуючого Микитьона В.В. та призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Пилипенка В.В.; зобов'язано керуючого санацією боржника Пилипенка В.В. та Міністерство оборони України спільно скласти План санації боржника, відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та подати його Зборам кредиторів для схвалення.

З метою спільного розроблення Плану санації та виконання вимог Господарського суду міста Києва у справі №50/25-6, Комітетом кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт" 25.12.2014 року (Протокол №13) прийнято рішення утворити Комісію по розробці та погодженню Плану санації у складі: представника кредитора ТзОВ "СПЕЦМЕХБУД 21", ініціюючого кредитора ТзОВ "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна", представника Міністерства оборони України, Центрального територіального управління капітального будівництва, керуючого санацією (комісія діє на постійній основі та збирається щотижнево кожного четверга).

Відповідно до цього Рішення Комітету кредиторів, керуючим санацією боржника арбітражним керуючим Пилипенко В.В. було видано Наказ № 2 від 19.01.2015 року "Про утворення контрольної комісії по розробці та погодженню Плану санації ДУ "70 Управління начальника робіт", до якої, згідно поданих заявок, включено ТзОВ "СПЕЦМЕХБУД 21".

У зв'язку з тим, що на засідання Комісії по розробці та погодженню плану санації ДУ "70 Управління начальника робіт" не з'явились представники Міністерства оборони України, Центрального територіального управління капітального будівництва та ТзОВ "Виробниче об'єднання "ЛІМ-Україна" (про що складені Акти), керуючим санацією Пилипенком В.В. на адресу Міністерства оборони України надіслано Лист з проханням надати пропозиції щодо спільного розроблення Плану санації, офіційно надати копію Клану санації, завірену належним чином та погоджену Міністерством оборони України, у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", також надати копію Плану санації Комітету кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт" для схвалення. Вказана вимога залишилась без реагування з боку Міністерства оборони України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 року (залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 року) у справі № 50/25-б зобов'язано керуючого санацією ДУ "70 Управління начальника робіт" арбітражного керуючого Пилипенка В.В. та Міністерство оборони України спільно скласти План санації боржника, відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", подати його Зборам кредиторів для схвалення та направити його до господарського суду на затвердження.

Листом (вих. №02-08/163) від 20.08.2015 року (розроблений ДУ "70 Управління начальника робіт") План санації направлено до Міністерства оборони України для погодження.

09.09.2015 року Комітетом кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт" (Протокол № 17) прийнято рішення затвердити наданий на обговорення План санації та направити його на затвердження до місцевого господарського суду.

Листом (вих. №225/2/2956 від 11.09.2015 року) Міністерство оборони України вказало про необхідність доопрацювання Плану санації.

05.10.2015 року Комітетом кредиторів (Протокол №18) прийнято рішення затвердити наданий на обговорення доопрацьований План санації та направити його на затвердження до господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 року у справі №50/25-6 План санації (схвалений Комітетом кредиторів на засіданні від 05.10.2015 року) було затверджено та вказано про можливість його доопрацювання. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 року у справі №50/25-6 скасовано, з підстав не затвердження поданого Плану санації Міністерством оборони України. При цьому, апеляційний господарський суд вказав на те, що починаючи з 26.11.2013 року Міністерство оборони України (як орган управління майном боржника), вимоги місцевого господарського суду про вчинення певних дій до вжиття заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, здійснення розрахунків із визнаними в установленому порядку кредиторами, здійснення погашення боргу, що утворився в результаті невиконання зобов'язань ДУ "70 Управління начальника робіт", розгляд та схвалення Плану санації, не виконало, не погодило План санації та зволікає з його затвердженням, що призводить до порушення прав та законних інтересів кредиторів та інших учасників провадження у справі про банкрутство ДУ "70 Управління начальника робіт".

12.02.2016 року Комітетом кредиторів (Протокол №20), з огляду на неможливість виконання Плану санації у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з вини Міністерства оборони України, на засіданні прийнято рішення звернутись до Господарського суду міста Києва із Клопотанням про дострокове припинення процедури санації та введення ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Пилипенка В.В. та зобов'язати керуючого санацією винести ці питання додатково на обговорення на Зборах кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт".

27.04.2016 року Зборами кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт" (Протокол №21) одноголосно було прийнято рішення звернутись до Господарського суду міста Києва із Заявою про дострокове припинення процедури санації, введення ліквідаційної процедури та клопотати перед судом про призначення арбітражного керуючого Пилипенка В.В. ліквідатором ДУ "70 Управління начальника робіт".

Комітетом кредиторів, на засіданнях від 04.08.2016 року (Протокол №23), від 27.10.2016 року (Протокол №24) та від 29.11.2016 року (протокол № 25), було повторно приймались рішення про необхідність введення процедури ліквідації боржника.

23.05.2016 року, 09.08.2016 року, 31.10.2016 року та 02.12.2016 року керуючого санацією ДУ "70 Управління начальника робіт" арбітражного керуючого Пилипенком В.В. подавались до Господарського суду міста Києва Клопотання про дострокове припинення процедури санації та введення ліквідаційної процедури.

Разом з тим, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що строк, наданий судом на підготовку Плану санації, неодноразово продовжувався ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.02.2013 року, 09.04.2013 року, 04.06.2013 року, 01.08.2013 року, 24.12.2013 року, 03.04.2014 року, 03.07.2014, 30.09.2014 року, 30.10.2014 року, 04.06.2015 року, що тривало біль ніж чотири роки.

Постановою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б (залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року) припинено процедуру санації ДУ "70 Управління начальника робіт"; припинено повноваження керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Пилипенка В.В.; визнано ДУ "70 Управління начальника робіт" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Пилипенка В.В., інше.

Приймаючи оскаржені судові рішення, господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Комітетом кредиторів неодноразово приймались рішення про необхідність відкриття ліквідаційної процедури щодо ДУ "70 Управління начальника робіт" та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Пилипенка В.В.; надані на погодження Плани санації боржника Міністерством оборони України щоразу відхилялись та повертались на доопрацювання; Міністерство оборони України, як орган управління боржника, вимоги місцевого господарського суду не виконувало, дій, направлених на відновлення платоспроможності боржника не вчиняло; боржник, в свою чергу, припинив господарську діяльність та його майна недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Разом з тим, апеляційний господарський суд вказав на те, що Міністерству оборони України було запропоновано на погодження три Плани санації, які не були погоджені, при цьому, обставини справи свідчать про незацікавленість Міністерства долучитись до складання Плану санації шляхом надання пропозицій задля забезпечення прийнятності цього Плану для всіх учасників цієї справи.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій постановами, Міністерство оборони України звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 50/25-б; провадження у справі закрити. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ст.209 ГК України, положень Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України". По переконанню Міністерства оборони України, ДУ "70 Управління начальника робіт" не відноситься до суб'єктів підприємницької діяльності, а є юридичною особою з особливим статусом, яка здійснює господарську діяльність у встановлених спеціальним законом межах. Разом з цим, скаржник вказує на те, що реалізуючи свої повноваження, арбітражний керуючий Пилипенко В.В. не подав жодного Плану санації ДУ "70 Управління начальника робіт", який би дійсно сприяв фінансовому оздоровленню боржника.

Задовольняючи частково, подану Міністерством оборони України, касаційну скаргу, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зі ст.41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Враховуючи приписи п. 11 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (№ 4212-VI від 22.12.2011 року), в цьому випадку, при вирішенні питання про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора підлягають застосуванню норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції що діяла до 19.01.2013 року.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до боржника застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника, мирова угода, санація (відновлення платоспроможності) боржника, ліквідація банкрута.

За змістом ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд за клопотанням комітету кредиторів у строк, що не перевищує строку дії процедури розпорядження майном, установленого відповідно до цього Закону, має право винести ухвалу про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією. Санація вводиться на строк не більше дванадцяти місяців. Одночасно з винесенням ухвали про санацію господарський суд своєю ухвалою призначає керуючого санацією за наявності у нього ліцензії, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 - 6 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом трьох місяців з дня прийняття ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов'язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. План санації розглядається зборами кредиторів, які скликаються керуючим санацією в чотиримісячний строк з дня винесення господарським судом ухвали про санацію, якщо інше не передбачено цим Законом. Керуючий санацією зобов'язаний попередньо погодити план санації боржника з органом, уповноваженим управляти державним майном, стосовно підприємства-боржника, у майні якого частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у цій справі триває майже сім років, процедуру санації боржника введено ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2012 року строком на 12 місяців. При цьому, місцевий господарський суд неодноразово продовжував процедуру санації ДУ "70 Управління начальника робіт", а також зобов'язував арбітражних керуючих, які в різні часи виконували повноваження керуючих санацією боржника, та Міністерство оборони України (як орган управління боржника) розробити та погодити План санації ДУ "70 Управління начальника робіт", надавав додатковий термін для доопрацювання Плану санації та відповідного погодження.

Проте, як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи, протягом більше чотирьох років, надані на погодження Плани санації боржника Міністерством оборони України щоразу відхилялись та повертались на доопрацювання; Міністерство оборони України, як орган управління боржника, вимоги місцевого господарського суду не виконувало, дій, направлених на відновлення платоспроможності боржника не вчиняло; за час дії процедури санації на погодження Міністерству було надано три Плани санації, які не були погоджені, у зв'язку з чим, Комітетом кредиторів та Зборами кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт" неодноразово приймались рішення про необхідність, в цьому випадку, введення процедури ліквідації.

Частиною 6 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано, якщо протягом шести місяців з дня прийняття ухвали про санацію до господарського суду не подано плану санації боржника, господарський суд приймає рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом тільки в разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. У разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений банкрутом.

При цьому, статтею 1 вказаного Закону, визначено, що ліквідація це припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Частиною 4 статті 205 ГК України передбачено, що у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів, він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Аналогічними є положення частини 3 статті 110 ЦК України.

Статтею 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів віднесено прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру у випадках, передбачених Законом.

У постанові про визнання боржника банкрутом суд зазначає про відкриття ліквідаційної процедури на визначений строк. Ліквідатор зобов'язаний вчинити ліквідаційні заходи та передати на затвердження суду звіт та ліквідаційний баланс у встановлений строк, проте невиконання ліквідатором цих дій у граничні строки, визначені Законом, не є підставою для припинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном: усі права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута переходять до ліквідатора. Якщо процедура ліквідації введена після розпорядження майном, то припиняються повноваження органів управління банкрута стосовно управління майном та реорганізації юридичної особи, а також повноваження власника (власників) майна банкрута. Керівник боржника звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства (п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд зазначає про відкриття ліквідаційної процедури, призначає ліквідатора. При призначенні ліквідатора суду слід враховувати ті ж обставини, що й при призначенні розпорядника майна.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що в силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд, при введенні процедури ліквідації повинен надати оцінку звіту арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово майновий та господарський стан боржника з додатками, відомостям балансу, а також, в постанові з'ясувати обсяг визнаних грошових вимог кредиторів до боржника за результатами попереднього засідання суду.

Проте, місцевий господарський суд (з рішенням якого в подальшому погодився апеляційний господарський суд), приймаючи рішення про визнання ДУ "70 Управління начальника робіт" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, виходив лише з відсутності погодженого Плану санації боржника та наявності рішень Комітету кредиторів та Зборів кредиторів ДУ "70 Управління начальника робіт".

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції вважає необхідним зауважити на тому, що оскаржені судові постанови не містять аналізу фінансового та майнового стану боржника, а також результатів дослідження Звітів керуючого санацією. Поряд з цим, господарськими судами попередніх інстанцій не з'ясований наявність, перелік та статус майна, що належить боржнику (на праві власності чи господарського віддання) та його вартість, тобто, господарськими судами не встановлений факт перевищення розміру пасиву боржника над його активами. Крім того, господарськими судами першої та апеляційної інстанції не досліджено та не встановлено статусу боржника (ДУ "70 Управління начальника робіт"), з урахуванням мети його створення (згідно Положення про 70 Управління начальника робіт (затверджене Наказом Начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління № 235 від 19.10.2004 року), Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Зазначене вище, по переконанню господарського суду касаційної інстанції є порушенням ст. ст. 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України.

Згідно зі ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно зі ст. 1119 ГПК України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких підстав, постанова Київського апеляційного господарського суду від 28 березня 2017 року та постанова Господарського суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі № 50/25-б мають бути скасовані, а справа - направлена на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи, господарському суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи з урахуванням матеріалів та обставин справи № 50/25-б, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28 березня 2017 року та постанову Господарського суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі № 50/25-б скасувати.

3. Справу № 50/25-б передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук
судді: Л.Й. Катеринчук О.С. Удовиченко