ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р.Справа № 922/1280/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об"єднання "Укрдержліспроект", м. Ірпінь
до ФОП ОСОБА_4, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Махнівський М.О. за довіреністю №122 від 24.02.2017

відповідача - не зя"вився

ВСТАНОВИВ:

Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об'єднання "Укрдержліспроект" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (відповідач) 5600 грн. попередньої оплати за товар, який не було поставлено відповідачем.

Розгляд справи було відкладено на 08 червня 2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об'єднання () Київська обл., м. Ірпінь, вул. Троїцька, 22-24 (Позивач) на веб-сайті «http://autocc.com.ua» замовило у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) АДРЕСА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_4, Відповідач) чохли для сидінь автомобіля Volkswagen WVT-5 вартістю 5600,00 грн.

Позивач 20.10.2016 року на електронну пошту отримав рахунок № 36 від 20.10.2016 року на оплату вказаного товару, який було замовлено на веб-сайті «http://autocc.com.ua» Відповідача та 21.10.2016 року здійснило оплату вказаного товару.

Як вказує позивач, ВО «Укрдержліспроект» отримало від ФОП ОСОБА_4 товар без видаткових накладних, який не відповідав замовленому, у зв'язку з чим 18.11.2016 року він повернув неналежний товар ФОП ОСОБА_4 та направило відповідний лист про повернення грошових коштів.

Надаючи оцінку та правову кваліфікацію обставинам справи суд виходить з наступного.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VlII від 03.09.2015 року зі змінами та доповненнями (далі по тексту Закон № 675-VIII) цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно - телекомунікаційних систем та визначає права і обов'язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №675-VІІІ цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VІІІ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 675-VІІІ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов'язки майнового характеру;

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. З Закону №675-VІІІ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: електронна торгівля - господарська діяльність у сфері електронної купівлі-продажу, реалізації товарів дистанційним способом покупцю шляхом вчинення електронних правочинів із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем;

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. З Закону № 675-VІІІ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: інтернет-магазин - засіб для представлення або реалізації товару, роботи чи послуги шляхом вчинення електронного правочину;

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. З Закону № 675-VІІІ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: суб'єкт електронної комерції - суб'єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 675-VІІІ продавець (виконавець, постачальник) під час вчинення електронного правочину зобов'язаний забезпечити повну відповідність предмета електронного договору, погодженого сторонами, кількісним та якісним характеристикам.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 672 Цивільного кодексу України якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ч. З ст. 672 Цивільного кодексу України у разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред'явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

ВО «Укрдержліспроект» 13.03.2017 року направило на адресу Відповідача письмову вимогу про повернення грошових коштів, які були сплачені за товар, асортимент якого не відповідав умовам договору купівлі-продажу.

Вказану вимогу відповідачем задоволено не було.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (61007, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Українського державного проектно лісовпорядного виробничого об'єднання (, Київська область, м. Ірпінь, вул. Троїцька, 22-24 ) - 5600,00 грн. вартості товару та 1600 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.06.2017 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя С.А. Прохоров