КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 910/24193/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

За участю представників:

від позивача: Сергієнко А.А. - за дов.

від відповідача: Дмитренко Д.Ф. - за дог.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017

у справі №910/24193/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс»

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада (далі, позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» (далі, відповідач) про зобов'язання:

- звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,2 га, код 62:2116083, на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва та повернути її, привівши у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд;

- звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,2 га, код 62:211:006, на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва та повернути її, привівши у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні земельні ділянки використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» без правовстановлюючих документів на землю та зайняті самовільно.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №910/24193/16 позов задоволено у повному обсязі.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (код 62:211:083) орієнтовною площею 0,2 га на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (код 62:211:006) орієнтовною площею 0,2 га на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Присуджено до стягнення з Товариства обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» на користь Київської міської ради грошові кошти: 5 512,00 грн. (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять гривень) судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до актів перевірки від 08.10.2015 №588/03, від 20.10.2015 №665/03 та від 17.02.2017 №17-0223-03, проведеної Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), на території спірних земельних ділянках здійснює господарську діяльність ТОВ «Жуляни торг сервіс», влаштовані паркувальні майданчики, огороджені парканом. На територію земельної ділянки код 62:211:083 завезені будівельні відходи, грунт для вирівнювання території та розміщені дві тимчасові споруди; на території земельної ділянки код 62:211:006 розміщені вантажні автомобілі. Водночас, перевірками встановлено, що рішення стосовно передачі будь-яким юридичним чи фізичним особам спірних земельних ділянок у власність чи користування Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) не приймала; інформація про оформлення речових прав на земельну ділянку, передбачених статтею 126 Земельного кодексу України, в міському земельному кадастрі відсутня.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач використовує спірну земельну ділянку без наявності відповідних правовстановлюючих документів, зайняття спірної земельної ділянки є самовільним та тягне за собою наслідки, визначені статтею 212 Земельного кодексу України. Позивачем, за висновками суду першої інстанції, доведено, а відповідачем не спростовано, що останній займає спірну земельну ділянку самовільно, що є підставою для задоволення вимог про звільнення спірної земельної ділянки, повернення її позивачеві, привівши у придатний для користування стан.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №910/24193/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що наявні у матеріалах справи докази не містять фактичних даних, які б вказували, що ТОВ «Жуляни торг сервіс» нібито зайняло вказані земельні ділянки, оскільки акти обстеження земельних ділянок не містять фактичних даних про користування ними саме відповідачем.

Крім цього, позивачем не надано Господарському суду міста Києва документи, які містять фактичні дані про те, що Київська міська рада має право власності на зазначені земельні ділянки та у зв'язку з чим має право пред'явити вимоги щодо їх правомірного використання.

Також, апелянт зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення, вийшов за межі позовних вимог, оскільки номера земельних ділянок у рішенні не відповідають номерам земельних ділянок, зазначеним у позовній заяві.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2017 апеляційну скаргу відповідача було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.06.2017.

13.06.2017 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №910/24193/16, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» - без задоволення. Позивач зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ТОВ «Жуляни торг сервіс» здійснює користування спірною земельною ділянкою на підставі визначених законодавством України правовстановлюючих документів. Також, позивач наголосив на тому, що у позовній заяві була допущена технічна описка в обліковому коді земельної ділянки 62:2116083, у зв'язку з чим просив вважати вірним обліковий код 62:211:083.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів, викладених відповідачем у апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити повністю.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Милославська, 2а у Деснянському районі м. Києва (код 62:211:083), за результатами якого був складений акт обстеження земельної ділянки №588/03 від 08.10.2015.

Вказаним актом встановлено, що відповідно до даних міського земельного кадастру земельна ділянка на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:083) площею 15,44 га обліковується як землі, не надані у власність чи користування, на території якої огороджена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2 га для влаштування паркувального майданчика, яку займає ТОВ «Жуляни торг сервіс». Рішення щодо передачі будь-якій юридичній чи фізичній особі зазначеної земельної ділянки у власність чи користування Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів не приймала. Інформація про оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до статті 126 Земельного кодексу України в Департаменті земельних ресурсів відсутня. При цьому вбачається самовільне зайняття земельної ділянки.

Також, посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Милославська, 2а у Деснянському районі м. Києва (код 62:211:006), за результатами якого був складений акт обстеження земельної ділянки № 665/03 від 20.10.2015.

Так, вказаним актом встановлено, що відповідно до даних міського земельного кадастру земельна ділянка на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:006) площею 13,05 га обліковується як землі, по яких рішенням суду скасовано право власності/користування. Також, встановлено, що на території зазначеної земельної ділянки ТОВ «Жуляни торг сервіс» влаштований паркувальний майданчик, орієнтовно площею 0,2 га. Рішення щодо передачі будь-якій юридичній чи фізичній особі зазначеної земельної ділянки у власність чи користування Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів не приймала. Інформація про оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до статті 126 Земельного кодексу України в Департаменті земельних ресурсів відсутня. При цьому вбачається самовільне зайняття земельної ділянки.

Крім того, 17.02.2017 посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ще раз було проведено обстеження земельної ділянки 62:211:0083 за адресою: вул. Милославська у Деснянському районі м. Києва, за результатами якого був складений акт обстеження земельної ділянки №17-0223-03 від 17.02.2017.

Актом №17-0223-03 від 17.02.2017 встановлено, що земельна ділянка на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва, код ділянки 62:211:0083, площею 15,44 га обліковується як землі, не надані у власність чи користування на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування. Також встановлено, що на території зазначеної земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Жуляни Торг Сервіс» () зайнято земельну ділянку орієнтовною площею 0,02 га. При використанні земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Жуляни Торг Сервіс» вбачаються ознаки порушення вимог земельного законодавства, а саме: самовільне зайняття земельної ділянки.

Із вказаних Актів обстеження земельних ділянок вбачається, що рішення щодо передачі будь-яким юридичним чи фізичним особам спірних земельних ділянок позивачем не приймались.

Вищезазначені Акти обстеження були підписані посадовою особою Департаменту земельних ресурсів ОСОБА_5

Також, із вказаних актів вбачається, що керівництво ТОВ «Жуляни торг сервіс» по запрошенню до Департаменту земельних ресурсів для з'ясування всіх обставин справи та проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства в визначений термін не з'явилось.

Позивач стверджує, що відповідачем відповідно до статті 212 Земельного кодексу України здійснюється самовільне користування спірними земельними.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, стверджуючи, що спірні земельні ділянки він не займає та не використовує, наголошуючи на відсутності, на його думку, належних доказів зворотного.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно приписів статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється шляхом проведення перевірок.

За змістом статті 10 вказаного Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території.

Відповідно до частини 1 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно пункту «а» частини 2 статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Отже, єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З огляду на викладене, право на землю реалізується шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Визначений законодавством порядок набуття права на землю передбачає, зокрема, рішення компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність чи користування (оренду) та отримання документів, що посвідчують право на визначену земельну ділянку.

Відповідно до статті 189 Земельного кодексу України, статті 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 29.09.2003 №16/890 «Про Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель в м. Києві покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В межах повноважень, визначених вищевказаним рішенням Київської міської ради, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) і були здійснені перевірки та складені акти обстеження спірних земельних ділянок від 08.10.2015 №588/03, від 20.10.2015 №665/03 та від 17.02.2017 №17-0223-03.

Як уже зазначалося, в ході перевірок було встановлено, що відповідно до даних міського земельного кадастру земельна ділянка на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:083) площею 15,44 га обліковується як землі, не надані у власність чи користування, на території якої огороджена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2 га для влаштування паркувального майданчика, яку займає ТОВ «Жуляни торг сервіс»; земельна ділянка на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:006) площею 13,05 га обліковується як землі, по яких рішенням суду скасовано право власності/користування, на території зазначеної земельної ділянки ТОВ «Жуляни торг сервіс» влаштований паркувальний майданчик, орієнтовно площею 0,2 га. Актами обстеження встановлено, що рішення щодо передачі будь-якій юридичній чи фізичній особі зазначеної земельної ділянки у власність чи користування Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів не приймала, Інформація про оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до статті 126 Земельного кодексу України в Департаменті земельних ресурсів відсутня. При цьому вбачається самовільне зайняття земельної ділянки.

Будь-яких доказів щодо невідповідності нормативно-правовим актам дій Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відповідачем суду не надано, а дії по проведенню обстежень земельних ділянок у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалися.

Відповідно до пункту 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від порушення порядку надання земельної ділянки у власність чи у користування (неправильне оформлення правовстановлюючого документа, ухвалення рішення про надання земельної ділянки всупереч чинному законодавству або не уповноваженим органом чи особою, у завищеному розмірі або особі, яка не має права на отримання конкретної земельної ділянки, тощо).

Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, і відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Однак, у матеріалах справи відсутні, а відповідачем суду не надані належні та допустимі докази, які б посвідчували право власності або право користування ТОВ «Жуляни торг сервіс» земельними ділянками, розташованими за адресою: м. Київ, вул. Милославська у Деснянському районі м. Києва, код ділянки 62:211:0083 та код ділянки 62:211:006, на підставі визначених законодавством України правовстановлюючих документів.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.08.2015 між Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (сторона-1) та ТОВ «Жуляни торг сервіс» (сторона-2) укладено попередній договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування, відповідно до пункту 1.1. якого сторони зобов'язуються укласти договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, які сторона-2 облаштовує власними силами та за свій рахунок за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Милославська, 2а (навпроти), (далі іменований - основний договір), після включення даного паркувального майданчика за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Милославська, 2а (навпроти), до таблиці 1 до додатка №5, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків зборів в м. Києві та акцизного податку» (зі змінами та доповненнями від 28.01.2015 №58/923), для його подальшої експлуатації стороною-2, але не пізніше 6-ти календарних місяців з моменту укладення даного попереднього договору.

Відповідно до пункту 3.3. даний попередній договір вступає в силу після його підписання сторонами і скріплення печатками сторін і діє до 25.02.2016.

Статтею 635 Цивільного кодексу України визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

26.06.2007 рішенням Київської міської ради №930/1591 «Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві» було визначено комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс» єдиним оператором з паркуванням транспортних засобів, стягнення паркувального збору та виготовлення єдиних абонементних талонів з паркування автомобільного транспорту. Також, даним рішенням було внесено зміни до пункту 3 рішення Київради «Про заходи щодо поліпшення роботи по організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об'єктів дорожнього сервісу в м. Києві» від 27.11.2003 №216/1090 в частині втрати чинності абзаців 2, 3 пункту 3.

Відтак, оскільки паркувальний майданчик на вул. Милославській, 2а (навпроти) не був включений до Переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс», у визначний попереднім договором строк між ТОВ «Жуляни торг сервіс» та КП «Київтранспарксервіс» основний договір укладено не було, а тому у відповідача відсутні правові підстави займати та користуватися спірними земельними ділянками.

Вищезазначені обставини справи підтверджують факт самовільного зайняття відповідачем спірних земельних ділянок, доводи апеляційної скарги відповідача цих обставин не спростовують.

Щодо зазначення в акті обстеження земельної ділянки від 17.02.2017 року площі зайнятої відповідачем ділянки в розділі «результати обстеження» - 0,02 га, то суд відмічає, що в розділі «дані про земельну ділянку та її стан» вказано фактичну площу огородженої ділянки - 0,2 га, що відповідає відомостям зазначеним в актах огляду земельної ділянки від 08.10.2015 та 20.10.2015 і доказів звільнення частини цієї ділянки відповідачем не надано, а відтак суд вважає, що площа самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки на час вирішення спору складає саме 0,2 га, як і зазначено у позовній заяві.

Посилання скаржника на відсутність у матеріалах справи документів, які містять фактичні дані про те, що Київська міська рада має право власності на зазначені земельні ділянки та у зв'язку з чим має право пред'явити вимоги щодо їх правомірного використання не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки Київська міська рада, у відповідності до норм статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади міста Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, у тому числі, і повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності з огляду, зокрема, на норми статей 9, 83 Земельного кодексу України.

Згідно статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із способів захисту порушеного права названою статтею передбачено відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином особа, що використовувала земельну ділянку з порушенням прав власника або землекористувача, повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан (а точніше у попередній стан), включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт.

З огляду на зазначене, за наявними матеріалами справи, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобов'язання відповідача звільнити та повернути Київській міській раді спірні земельні ділянки, що розташовані по вул. Милославській, 2а у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:0083 та код ділянки 62:211:006), привівши їх у придатний для використання стан шляхом звільнення від будівель та споруд, розташованих на них.

Твердження апелянта з приводу того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем заявлявся позов, зокрема, про звільнення земельної ділянки з кадастровим номером 62:2116083, а суд, приймаючи оскаржене рішення, зобов'язав відповідача звільнити, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 62:211:0083, не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно частини 3 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Пунктом 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999).

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Отже, враховуючи формат, у якому згідно норм чинного законодавства зазначається кадастровий номер земельної ділянки, з огляду на доказове наповнення матеріалів справи та відсутність наданих відповідачем доказів на підтвердження існування іншої земельної ділянки саме з кадастровим номером 62:2116083, колегія суддів дійшла висновку, що у прохальній частині позовної заяви позивач допустив технічну описку, вказавши замість коду ділянки 62:211:008 код ділянки - 62:2116083 (вказане підтверджується також поясненнями позивача у відзиві на апеляційну скаргу), а суд першої інстанції не здійснював виходу за межі позовних вимог, зазначивши в резолютивній частині рішення коректний кадастровий номер вказаної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуляни торг сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №910/24193/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №910/24193/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/24193/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич