ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" травня 2017 р. Справа № 911/2535/15

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. розглянувши скаргу Споживчого товариства Пайовик-С на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

За позовом публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь

до споживчого товариства Пайовик-С, Київська обл., с. Харківці

про стягнення заборгованості

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_1 (дов. № 18/04 від 18.04.2017)

ОСОБА_2 ( дов. №7 від 18.04.2017)

ВДВС ОСОБА_3 (дов. № 677/20.3-03 від 28.11.2016 року).

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла скарга від Споживчого товариства Пайовик С на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 911/2535/15, щодо стягнення виконавчого збору згідно постанови ВП № 50880179 від 22.09.2016 р. та ВП № 53564018 від 14.03.2017 р. про відкриття виконавчого провадження, представник заявника просить суд поновити строк на подачу скарги.

Представник ВДВС проти задоволення скарги усно заперечив та просив відмовити в задоволенні останньої, надав копії матеріалів виконавчого провадження.

В обґрунтування поданої скарги СТ «Пайовик-С» посилається на наступне:

18.04.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження ВП № 50880179 на підставі наказу Господарського суду Київської області від 05.08.2015 р. у справі № 911/2535/15 про стягнення з Споживчого товариства «Пайовик - С» на користь Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь заборгованості у сумі 19 652 777, 90 грн.

СТ Пайовик - С звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про відстрочку виконання рішення суду, яку ухвалою суду від 26.05.2016 р. було задоволено та надано відстрочку виконання рішення до 15 липня 2016 р. включно.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Статтею 39 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 37 не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, державний виконавець повинен був на наступний день, після отримання ухвали Господарського суду Київської області від 26.05.2016 року № 911/2535/15 винести постанову про зупинення виконавчого провадження, проте державним виконавцем не було здійснено ніяких дій.

Ухвалою суду від 28.07.2016 р. Господарський суд Київської області надав СТ Пайовик - С відстрочку виконання рішення до 15 вересня 2016 р. включно, в звязку з чим 22.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

22.09.2016 р. державний виконавець з власної ініціативи виніс постанову про поновлення виконавчого провадження, а також постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 1 989 825, 69 грн., не встановивши чи виконано рішення суду боржником в добровільному порядку, та чи не має інших перешкод розпочати примусове виконання рішення.

Пунктами 5, 6 ч. І ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої сторони до суду із завою про заміну вибулої сторони правонаступником, а також у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочити виконання рішення.

18 жовтня 2016 року скаржником до ВПВР Департаменту ДВС Мінюста України подано заяву № 18/10-2 про зупинення виконавчих дій в звязку із зверненням до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, а також в звязку із заміною сторони виконавчого провадження з огляду на те, що борг СТ Пайовик - С був придбаний на прилюдних торгах з продажу активів неплатоспроможного банку, які відбулися 28.09.2016 р.

Ухвалою суду від 26.10.2016 року господарський суд Київської області надав СТ «Пайовик-С» відстрочку виконання рішення до 26 листопада 2016 р. включно.

26 жовтня 2016 року скаржник повторно звернувся до ВПВР Департаменту ДВС Мінюста України із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій в звязку із заміною сторони виконавчого провадження.

23 листопада 2016 року Новий стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю НУС, заява про заміну сторони виконавчого провадження якого перебувала на розгляді в Господарському суді Київської області, звернувся до ВПВР Департаменту ДВС Мінюста України із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій.

Однак вказані заяви скаржника та нового стягувача щодо заміни сторони виконавчого провадження були проігноровані департаментом.

05 грудня 2016 року Господарським судом Київської області винесено Ухвалу у справі № 911/2535/15, якою замінено Стягувача, а саме: ПАТ Банк Київська Русь на Товариство з обмеженою відповідальністю НУС (Стягувач), та надано СТ Пайовик - С відстрочку виконання рішення суду до 18.04.2017 року включно.

Ухвалу суду від 05.12.2016 р. Господарського суду Київської області у справі № 911/2535/15 департаментом виконано частково в частині заміни сторони виконавчого провадження, про що 28.02.2017 р. було винесено відповідну постанову.

В частині відстрочки виконання рішення суду до 18.04.2017 р. державним виконавцем ухвалу від 22.09.2016 р. вкотре проігноровано, не було винесено постанову про зупинення, як того вимагає Закон, натомість 14.03.2017 р. винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

09 грудня 2016 року між СТ Пайовик - С та ТОВ НУС укладено Договір новації № 1, відповідно до умов якого зобовязання Боржника за Кредитним договором № 56805-20/9-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 26 листопада 2009 року, стягнення за яким відбулося на підставі рішення господарського суду Київської області у справі № 911/2535/15, припинилося.

Отже, припинення зобов'язання новацією боргу відбулось у встановленому законом порядку поза будь-якими заходами примусового характеру з боку департаменту, самостійно у період, коли діяла відстрочка виконання рішення суду та вчинення виконавчих дій підлягало обовязковому зупиненню за Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута. повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 6 ч.5 ст.27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст.10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, оскільки під час зупинення виконавчого провадження жодні заходи примусового виконання рішення не провадяться, а стягнення виконавчого збору відповідно до положень Закону постановлено у пряму залежність від фактичного стягнення коштів з боржника, проведеного шляхом застосування заходів примусового виконання, а також встановлено, що виконавчий збір за постановами, винесеними до набрання чинності Законом, тобто до 05.10.2016 не стягується, то у державного виконавця відсутні правові підстави стягувати виконавчий збір та виносити постанову про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору, тим більше вчиняти такі дії в період дії відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Щодо поновлення строків, то позивач дізнався про оскаржувану постанову під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 28.03.2017 року, що підтверджується відміткою, тому суд вважає за необхідне поновити строк на звернення зі скаргою з поважних причин.

Згідно приписів статті 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати поваженими причини пропуску строку на звернення зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до суду.

2. Скаргу Споживчого товариства «Пайовик-С» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити повністю.

3. Визнати протиправним рішення Департаменту державної виконавчої служби щодо винесення постанови ВП № 50880179 від 22.09.2016 р. про стягнення з Споживчого товариства Пайовик - С виконавчого збору, визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 50880179 від 22.09.2016 р. про стягнення з Споживчого товариства Пайовик - С виконавчого збору.

4. Визнати протиправним рішення Департаменту державної виконавчої служби щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з Споживчого товариства Пайовик - С виконавчого збору, визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 53564018 від 14.03.2017 р. про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з Споживчого товариства Пайовик - С виконавчого збору.

5. Копію ухвали направити стягувачу, боржнику та ВДВС.

Суддя Л.Я. Мальована