РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017Справа №910/6400/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доЗакритого акціонерного товариства "Побут-сервіс"
простягнення 4348,23 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаІваненко І.П. - представник
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Побут-сервіс" 4348,23 грн., з яких: 2388,33 грн. основного боргу за спожиту на підставі договору №2437 (о/р 3202437) про постачання електричної енергії від 08.08.1997 активну електричну енергію, 1634,54 грн. боргу за двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною сумою, 304,83 грн. інфляційних втрат та 70,53 грн. - 3% річних.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення своєчасної оплати за спожиту активну електричну енергію та перевищення договірних величин споживання електроенергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/6400/17 та призначено її до розгляду на 24.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконанням відповідачем вимог суду, розгляд справи відкладено на 21.06.2017.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 21.06.2017 з'явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 21.06.2016 не з'явився, відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про проведення судових засідань відповідач був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.1997 між ДАЕК "Київенерго", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (енергопостачальна організація, позивач) та Закритим акціонерним товариством "Побут-сервіс" (споживач, відповідач) було укладено договір на використання електричної енергії № 32-02437 (договір).

Відповідно до умов додаткової угоди від 03.08.2010 договір на використання електричної енергії № 32-02437 (в подальшому - договір про постачання електричної енергії №2437) від 08.08.1997 було викладено в новій редакції.

Відповідно до умов цього договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною (п.1).

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що постачальник зобов'язаний постачати споживачу електроенергію як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу");

- згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до правил улаштування електроустановок (ПУЕ) чинної редакції та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін";

- з дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Відповідно до п. 2.3.2 договору споживач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок відповідно до додатків "Перелік об'єктів Споживача" та "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу", а відповідно до п.2.3.3 споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Підпунктом 4.2.2 договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому, плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю електроустановок 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт *год і більше.

Пунктом 2 додатку № 2 до договору визначено, що споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати, яка відповідно до п.2.1 цього ж додатку здійснюється до 21 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачам та субспоживачам".

Згідно п. 2.2. додатку № 2 до договору остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у Постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з моменту їх отримання..

Згідно п. 4.3. цього ж додатку, обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1 - 4.1.7 цього додатка та підтверджуються актом про використану електричну енергію за формою, що відображена у додатку до цього договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 5 додатку № 2, за даними акту про використану електричну енергію з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в "Акті про приймання - передавання товарної продукції", "Акті надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії", два примірники яких постачальник надає споживачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

Пунктом 6 додатку№ 2 до договору передбачено, що перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається за результатами підсумків розрахункового періоду на підставі підтвердженого сторонами додатка "Акт про використану електричну енергію". Вартість перевищення споживання електричної енергії понад договірну величину має бути оплачена до дати зазначеної у платіжному повідомленні, і не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка.

У разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, споживач за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника підвищену (згідно із ст. 26 Закону України "Про електроенергетику") вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом. Середньозважений тариф розраховується як частка від ділення всієї нарахованої за розрахунковий період суми оплати за електричну енергію на обсяг всієї електричної енергії, спожитої за цей період.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до положень ч. 6. та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої договірні зобов'язання порушив, оскільки у лютому місяці 2016 року перевищив договірні величині споживання електроенергії на 857 кВт/г, двократна вартість яких становить 1634,54 грн. з ПДВ, а за квітень місяць 2016 року - не розрахувався за використану активну електричну енергію, сума боргу станом на 01.02.2017 становить 2338,33 грн., що підтверджується актами про використану активну електричну енергію за 2-3 квартали 2016 року, рахунками, рахунками - розшифровками за спірний період, актами прийняття-передавання товарної продукції за лютий місяць 2016 року та за квітень місяць 2016 року, які були надіслані позивачем на адресу відповідача 31.08.2016, а також довідкою про надходження коштів в погашення боргу за спожиту активну електричну енергію.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає доведеним позивачем, документально підтвердженим та не спростованим відповідачем факт наявності основної заборгованості за договором за лютий місяць 2016 року у розмірі перевищення договірних величин споживання електроенергії на 857 кВт/г, двократна вартість яких становить 1634,54 грн. з ПДВ та за квітень місяць 2016 року заборгованості за використану активну електричну енергію, яка станом на 01.02.2017 становить 2338,33 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 304,83 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 70,53 грн. за прострочення виконання зобов'язання по оплаті активної електричної енергії, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За розрахунками позивача, здійсненими в період з 22.03.2016 по 23.03.2017 розмір 3% річних становить 70,53 грн., а інфляційних втрат - 304,83 грн.

Приймаючи до уваги наведені вище приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім процентів річних від простроченої суми та збитків від інфляції, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд приймає його як обґрунтований та вірний, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 70,53 грн. та 304,83 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Побут-сервіс" (03039, м.Київ, проспект Червонозоряний, будинок 190, ідентифікаційний код 19248398) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 33 коп., 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 54 коп. боргу за двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною сумою, 304 (триста чотири) грн. 83 коп. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 70 (сімдесят) грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.06.2017

Суддя Ю.М. Смирнова