ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Справа № 915/349/17

За позовом: Малого приватного підприємства фірми ЕРІДОН

(08143, Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вулиця Леніна, буд. 46; ідентифікаційний код 19420704; поштова адреса: 03191, м. Київ, а/с 50)

до відповідачів:

1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_1

(01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, 38),

2) Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК»

(01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020)

про: усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю, ОСОБА_3, за довіреністю.

від відповідача-2: ОСОБА_4, за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ: Позивач 19.04.2017р. звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом з урахуванням заяви за вх. №8281/17 від 12.06.2017р. усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном нежитловим приміщенням (зерносховище), що знаходиться за адресою Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46, реєстраційний номер обєкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 42, а саме, припинити обтяження іпотекою вказаного нежитлового приміщення, номер запису про іпотеку 6282467 від 02.07.2009р., яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 02.07.2009р. між ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателем, та ТОВ «АГРОЮГ-МИКОЛАЇВ», як іпотекодавцем, та посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: правовстановлювальних документів, що підтверджують набуття позивачем права власності на нерухоме майно по вул. Тюленіна, 46 у с.Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області; інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76834320 від 23.12.2016р., яка підтверджує наявність обтяження на спірному майні; листів позивача №2106 від 26.12.2016р. та №361 від 16.02.2017р. з проханням зняти іпотеку, листів ПАТ «Дельта Банк» №23.1/44 від 30.01.2017р. та №23.1/65 від 27.03.2017р. з відмовою у вчиненні дій по зняттю іпотеки; іпотечним договором від 02.07.2009р. реєстр. №1025, укладеним між ТОВ «Агроюг-Миколаїв» та ВАТ «Кредитпромбанк»; ухвалами зі справи №5016/1199/2012 (11/18) про банкрутство ТОВ «Агроюг-Миколаїв»; норм ст. ст. 386, 391, 609 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 2, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 1, 12, 16 Господарського процесуального кодексу України.

19.05.2017р. від ПАТ «Дельта Банк» до суду надійшли: клопотання про направлення справи за позовом МППФ «Ерідон» до ПАТ «Дельта Банк» та уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва; та клопотання про припинення провадження у справі у відношенні Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1, залучення до участі у справі іншого відповідача сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олімпійський» та у звязку з цим відкладення розгляду справи.

22.05.2017р. позивач надав суду відомості, які підтверджують наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень а також Державному реєстрі іпотек чинного запису про обтяження спірного майна та матеріали виконавчого провадження №50961646 в межах якого позивач набув права власності на спірне майно.

На виконання вимог ухвали суду від 23.05.2017р. позивач надав суду докази звернення до державного реєстратора із заявою про вилучення запису про іпотеку та відповідь лист приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 №101/01-16 від 30.05.2012р. з відмовою у державній реєстрації припинення іпотеки на підставі приписів п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державна реєстрація набуття, зміни або припинення іпотеки проводиться за заявою іпотекодержателя, особи, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважених ними осіб у разі подання ними документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Також позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог у звязку з допущеною технічною помилкою у прохальній частині позову та просить суд вважати позовні вимоги викладеними в такій редакції: «Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном нежитловим приміщенням (зерносховище), що знаходиться за адресою Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46, реєстраційний номер обєкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 42, а саме, припинити обтяження іпотекою вказаного нежитлового приміщення, номер запису про іпотеку 6282467 від 02.07.2009р., яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 02.07.2009р. між ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателем, та ТОВ «АГРОЮГ-МИКОЛАЇВ», як іпотекодавцем, та посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області».

Вимоги, викладені в заяві про уточнення позовних вимог не є збільшенням або зменшенням позовних вимог, та фактично є виправленням допущеної технічної описки у прохальній частині позову.

За таких обставин, суд приймає надану позивачем заяву та в подальшому розгляд справи здійснюватиметься з урахуванням такого уточнення.

ПАТ «Дельта Банк» вимог ухвали суду від 23.05.2017р. не виконав, витребувані судом документи не надав.

В судовому засіданні представник банку проти позову заперечував, мотивуючи це тим, що по-перше, на сьогоднішній день питання щодо припинення іпотеки є не до кінця врегульованим та по-друге, чинне законодавство не зобовязує банк вчиняти такі дії з припинення іпотеки. Також представник банку зазначив, що питання припинення іпотеки вирішуються у колегіальному складі та не врегульовані внутрішніми документами банку, тому банк не може прийняти таке рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши в судових засіданнях представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

14 грудня 2016 року за малим приватним підприємством фірмою «ЕРІДОН» було зареєстровано право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення зерносховища загальною площею 2121,8 кв.м, що знаходяться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, село Новогригорівка, вулиця Тюленіна, 46 про що свідчить свідоцтво про залишення за кредитором непроданого майна за собою №1620 від 14.12.2016р., видане приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №75823631 від 14.12.2016р.

Позивач набув право власності на вказане майно на підставі: акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Миколаївським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 02.12.2016р. та постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 02.12.2016р. в межах зведеного виконавчого провадження №50961646 про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олімпійський» на користь МПП фірма «Ерідон», ТОВ Науково-виробнича компанія «Ірлен», ФОП ОСОБА_7, та ПАТ «Аграрний фонд» заборгованості у загальній сумі 1117538,37 грн.

Нерухоме майно - нежитлові приміщення зерносховища загальною площею 2121,8 кв.м, що знаходяться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, село Новогригорівка, вулиця Тюленіна, 46 належали СВК «Олімпійський» та реалізовувались державною виконавчою службою в ході виконання зведеного виконавчого провадження №50961646, однак не були реалізовані, тому на підставі норм ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» дане майно було запропоновано стягувачам залишити за собою в рахунок погашення боргу.

Із наявних стягувачів бажання залишити за собою зазначені нежитлові приміщення виявило МПП фірма «Ерідон».

З постанови Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 02.12.2016р. вбачається, що боржник - СВК «Олімпійський» володів вказаним майном на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №720, виданого 10.07.2014р. приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_8

При цьому, новий власник - МПП фірма «Ерідон» встановив, що придбане ним нерухоме майно знаходиться в іпотеці ПАТ «Дельта Банк» - номер запису про іпотеку 6282467 від 02.07.2009р.

З наданої суду інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №76834320 від 23.12.2016р. вбачається, що за об'єктом нерухомого майна - нежитловим приміщенням зерносховища, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46 значиться актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки: запис про іпотеку - номер 6282467 зареєстрований 02.07.2009р., підстава виникнення іпотеки - іпотечний договір №1025 від 02.07.2009р., іпотекодавець - ТОВ «Агроюг-Миколаїв», іпотекодержатель -ПАТ «Дельта Банк». При цьому в цій же інформаційній довідці зазначено, що відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні та відомості у Державному реєстрі іпотек -відсутні.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань МПП фірмою «Ерідон» отримано інформацію про припинення юридичної особи - ТОВ «Агроюг-Миколаїв» (запис в ЄДРЮОФОПГФ №7000699 від 06.02.2015р.).

Враховуючи наявну інформацію, зважаючи на те, що відповідно до приписів ст. ст. 17, 50 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки є підставою для припинення іпотеки, а також беручи до уваги припинення іпотекодавця (ТОВ «Агроюг-Миколаїв») мале приватне підприємство фірма «Ерідон» листом №2106 від 26.12.2016р. звернулось до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» з проханням провести державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою.

ПАТ «Дельта Банк» листом №23.1/44 від 30.01.2017р. повідомив позивачу наступне: ухвалою від 27.06.2012р. Господарським судом Миколаївської області було порушено провадження у справі №5016/1199/2012 (11/18) про банкрутство ТОВ «Агроюг-Миколаїв», постановою суду від 17.07.2012р. товариство з обмеженою відповідальністю «Агроюг-Миколаїв» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9, ухвалою суду від 20.11.2012р. було затверджено реєстр вимог кредиторів, до складу якого були включені вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» в сумі 10 000 000,00 грн., як забезпечені заставою майна та 2 283 540,3 грн. - штрафних санкцій, та ухвалою суду від 27.01.2015р. провадження у справі припинено, ТОВ «Агроюг-Миколаїв» ліквідовано. Пославшись на норми ст. ст. 23, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банк повідомив позивачу, що перед реалізацією заставного нерухомого майна арбітражний керуючий зобов'язаний був здійснити всі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі і зняття арештів. У ПАТ «Дельта Банк» обліковується заборгованість за відповідними кредитними договорами, зобов'язаною стороною за якими є ТОВ «Агроюг-Миколаїв», тому у банку відсутні підстави для припинення іпотеки. З огляду на викладене, банк запропонував звернутись до арбітражного керуючого ОСОБА_9

Позивач листом №361 від 16.02.2017р. вдруге звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» з проханням провести державну реєстрацію припинення обтяження іпотекою нерухомого майна, з огляду на те, що по-перше, у зв'язку з ліквідацією ТОВ «Агроюг-Миколаїв» повноваження ліквідатора банкрута ОСОБА_9 є припиненими, по-друге, враховуючи норми ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України, зобов'язання ТОВ «Агроюг-Миколаїв» перед банком також є припиненими, тому у ПАТ «Дельта Банк» є всі підстави для державної реєстрації припинення іпотеки.

ПАТ «Дельта Банк» листом №23.1/65 від 27.03.2017р. вдруге відмовив позивачу у здійсненні дії з державної реєстрації припинення іпотеки, пославшись на приписи ст.ст. 2, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та зазначивши, що МПП фірма «Ерідон» вправі самостійно звернутись до реєстратора з відповідною заявою. У цьому ж листі банк повідомив, що не вбачає законних підстав ініціювати зняття арештів із майна, що перебуває у власності МПП фірми «Ерідон» з причини наявності заборгованості по кредитному договору, за яким дане майно виступає забезпеченням.

Вказані обставини стали підставою для звернення МПП фірми «Ерідон» до господарського суду з позовом про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - нежитловим приміщенням (зерносховище), що знаходиться за адресою -Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46, реєстраційний номер об'єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 42, а саме, припинити обтяження іпотекою вказаного нежитлового приміщення, номер запису про іпотеку 6282467 від 02.07.2009р., яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 02.07.2009р. між ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателем, та ТОВ «АГРОЮГ-МИКОЛАЇВ», як іпотекодавцем, та посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області.

На виконання вимог ухвали суду від 23.05.2017р. позивач надав суду докази звернення до нотаріуса із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки. За результатами такого звернення позивачем отримано відмову у здійснені таких дій з огляду на приписи п. З ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши відповідно до норм ст. 43 Господарського процесуального кодексу України надані сторонами докази, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно до приписів ст.ст.316, 317 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормами статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, наявність запису про перебування належного позивачу майна в іпотеці ПАТ «Дельта Банк» створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні цим майном і може призвести до порушення його прав в майбутньому (в тому числі шляхом пред'явлення банком вимоги щодо погашення заборгованості ліквідованої юридичної особи ТОВ «Агроюг-Миколаїв»).

Стосовно твердження банка щодо відсутності у нього правових підстав для вжиття заходів з припинення іпотеки у зв'язку з обліковуванням заборгованості ТОВ «Агроюг-Миколаїв» за кредитними зобов'язаннями, і, відповідно, забезпечення виконання цих зобов'язань, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Частиною 5 ст. З Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2009 року за №1025 між ТОВ «Агроюг-Миколаїв», як іпотекодавцем, та ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателем, був укладений іпотечний договір в забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем за кредитним договором №02/205/07 від 23.11.2007р., укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, товариство «Агроюг-Миколаїв» передало ВАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки, який складався з трьох нежитлових об'єктів, серед яких нежитловий об'єкт (зерносховище), що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46.

Умовами п.2.1 іпотечного договору його учасники встановили, що він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором.

Зобов'язання згідно з ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 609 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Як зазначалось вище в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців міститься запис про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроюг-Миколаїв», яке є позичальником відповідно до кредитного договору №02/205/07 від 23.11.2007р.

За приписом ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроюг-Миколаїв» припинило свою діяльність про що вчинено запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, припинились і зобов'язання цієї юридичної особи, в тому числі і за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до ст. З Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із ст. 593 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про іпотеку" право застави припиняється зокрема у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015, №907/544/14|3-231гс15.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що зобов'язання за договором іпотеки від 02 липня 2009 року за №1025 у забезпечення виконання кредитного договору №02/205/07 від 23.11.2007р., є припиненими у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Відповідно до норм ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діяла станом на січень 2015 року, державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом пяти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Отже, саме банк, як обтяжувач був зобов'язаний, в силу приписів вказаного Закону, направити державному реєстратору заяву про припинення іпотеки, однак не вчинив необхідних дій та відмовляється їх вчинити за зверненням нинішнього власника нерухомого майна (зерносховища), розташованого по вул. Тюленіна, 46, у с.Новогригорівка, Миколаївського району Миколаївської області.

Посилання банку на те, що діюче законодавство не містить обов'язку іпотекодержателя щодо вилучення записів про обтяження судом не приймаються, оскільки такий обов'язок був на момент існування правовідносин між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Агроюг-Миколаїв», однак відповідні дії не були вчинені обтяжувачем після припинення провадження у справі про банкрутство та виключення ТОВ «Агроюг-Миколаїв» з ЄДРЮОФОПГФ.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом довести суду відсутність порушень перед позивачем в спірних відносинах.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ПАТ «Дельта Банк» про передачу справи до Господарського суду міста Києва, оскільки відповідно до приписів ч. З ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Клопотання ПАТ «Дельта Банк» стосовно припинення провадження у справі відносно уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 та залучення у справу іншого відповідача - СВК «Олімпійський» підлягає задоволенню частково, а саме - в частині припинення провадження у справі відносно ОСОБА_1, оскільки в даному випадку вказана особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виступає як ліквідатор ПАТ «Дельта Банк», як особа, яка діє від імені банку. З урахуванням того, що банк перебуває в стадії ліквідації та повноваження юридичної особи відповідно до ст. ст. 37, 46, 48, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тобто позов може бути пред'явлено до відповідача - юридичної особи, повноваження якої здійснює на підставі Закону уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, саме як орган управління юридичної особи, при цьому в даних правовідносинах уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виступає не як суб'єкт владних повноважень.

Таким чином, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі норм п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до приписів п. 4.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", питання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог, а так само про залишення позовних вимог у певній частині без розгляду господарський суд вирішує у резолютивній частині рішення, яке приймається по суті справи. Відповідні процесуальні дії суд може вчиняти й шляхом винесення відповідної ухвали як окремого процесуального документа, продовжуючи розгляд справи в іншій частині.

В частині залучення до участі у справі іншого відповідача - СВК «Олімпійський» клопотання банку задоволенню не підлягає з огляду на норми ч. 3 ст. 21 ГПК України та зважаючи на те, що в силу норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діяла станом на січень 2015 року, дії з вилучення іпотеки мав вчиняти саме обтяжувач - ПАТ «Дельта банк», а не новий власник придбаного в ході здійснення ліквідаційної процедури іпотечного майна - СВК «Олімпійський».

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 80, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі відносно Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» ОСОБА_1 припинити.

2. Позов задовольнити.

3. Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) усунути Малому приватному підприємству фірмі «Ерідон» перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном - нежитлове приміщення, зерносховище, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р. с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 42, а саме, припинити обтяження іпотекою нежитлового приміщення, зерносховища, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р. с.Новогригорівка, вул. Тюленіна, 46, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 42, номер запису про іпотеку 6282467 від 02.07.2009р., яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 02.07.2009р. між ВАТ «Кредитпромбанк» як іпотекодержателем та ТОВ «Агроюг-Миколаїв» (ідентифікаційний код 33080234) як іпотекодавцем, та посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) на користь Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» (08143, Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вулиця Леніна, буд. 46; ідентифікаційний код 19420704; поштова адреса: 03191, м. Київ, а/с 50) 1600,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено «20» червня 2017 року

Суддя О.Г. Смородінова