ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року Справа № 904/1756/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Березкіна О.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №5159 від 08.11.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №ББУ/ПУ477/ВП/16 від 13.12.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. у справі №904/1756/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за невірно вказану масу вантажу у перевізному документі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. у справі №904/1756/17 (суддя Петренко І.В.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 41210,00 грн. штрафу та 1600,00 грн. судового збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні, оскільки відповідачем при заповненні залізничних накладних було допущено помилку у масі вантажу в ряді вагонів, що підтверджується відповідними комерційними актами.

Відповідач (ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"), не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вказане судове рішення винесене з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та невідповідністю висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. у справі №904/1756/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом було допущено порушення вимог ст. 58 ГПК України, оскільки в позовній заяві йдеться про перевезення кількох вантажів за різними договорами перевезення (залізничними накладними), однак судом не було зазначено про необхідність та підстави об'єднання в одному позові кількох вимог (про стягнення штрафів за кожне порушення вимог Статуту залізниць України), що ґрунтуються на на різних підставах та підтверджуються різними доказами. Також відповідач вказує, що складені залізницею комерційні акти не мають сили доказу, оскільки складені з грубим порушенням чинних правил перевезення вантажів.

Позивач (ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця") у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами відповідача. Вказує на те, що в позовній заяві об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення - відповідальністю за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній (розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою). Посилається на те, що 20.09.2016р. спірні вагони були відчеплені для зважування, 21.09.2016р. проведено зважування вантажу у вагонах під час якого виявлено невідповідність маси вантажу, про що складено акти загальної форми та дано оперативне повідомлення; що з 21.09.2016р. по 30.09.2016р. спірні вагони знаходилися на колії сортувального парку в очікуванні дозування, у зв'язку відсутності засобів для перевантаження, а 30.09.2016р. під час дозування та перевантаження вантажу були складені відповідні комерційні акти. Вказує, що підставою відповідальності вантажовідправника за невірно зазначену масу вантажу може бути комерційний акт або акт загальної форми, у відповідності з вимогами ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, а за неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нараховані штрафи у розмірі п'ятикратної плати за всю відстань перевезення.

Клопотанням від 23.05.2017р. відповідач просив суд апеляційної інстанції долучити до матеріалів справи додаткові документи (технічний паспорт ваг, акт про прийом ваг, керівництво з експлуатації ваг, паспорт ваг заводу виробника; протокол зважування, протокол оперативної наради, комерційні акти та накладні), яке обґрунтоване посиланням на те, що справа була розглянута судом першої інстанції за одне засідання без участі представника позивача, тому у відповідача не було можливості надати всі документи, за якими можливо було встановити істину у справі. При цьому відповідач звертав увагу суд позивач при складенні комерційного акту зважував вагони на ст. Покровськ (Красноармійськ) на вагах, що вже неодноразово показували неправильні показання. Однак при надходженні на станцію призначення вказані дані по вазі не були підтверджені. Такий випадок мав місце 22.04.2017р. при зважуванні вагона №53567210, коли було виявлено завантаження понад вантажопідйомність на 1800 кг та розбирався залізницею, за результатами був складений протокол №15 від 24.04.2017р. оперативної наради при ДС станції Ароматна.

Клопотанням від 09.06.2017р. позивач просив залучити до матеріалів справи документи (залізничні накладні від 01.10.2016р., витяг з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, акти загальної форми від 30.09.2016р.) які не були раніше надані суду першої інстанції, так як в цьому не було необхідності, оскільки відзив від позивача був отриманий у судовому засіданні 21.03.2017р., засідання у справі було перенесено на 23.03.2017р., в яке представник залізниці не зміг прибути, а також витребувати та отримати зі станції Красноармійськ необхідні документи у такий короткий термін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи, що позивач та відповідач у своїх клопотаннях обґрунтували неможливість подання суду першої інстанції додаткових доказів, суд апеляційної інстанції розглядає справу з урахуванням цих доказів.

В судовому засіданні 12.06.2017р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, а представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві.

За результатами перегляду справи в судовому засіданні 12.06.2017р. судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом вірно встановлені та знайшли підтвердження в матеріалах справи при її перегляді судом апеляційної інстанції наступні обставини:

- 20.09.2016р. за залізничними накладними №45268331 та №45268646 Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (відповідач) було відправлено зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці вагони №56267404, №60461027, №56869431 та №60414786 з вантажем вугілля кам'яне марки Г-газовий зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці.

- 20.09.2016р. по прибутті на ст. Красноармійськ поїзду № 1468, в складі якого знаходилися означені вагони, ці вагони були відчеплені для перевірки відповідності маси вантажу, зазначеній в перевізних документах, шляхом зважування на статичних вагах станції;

- 21.09.2016р. на 31 колії сортувального парку при зважуванні вантажу в вагоні №5689431 виявлено нетто вантажу більше ніж за документом на 1300 кг і понад вантажопідйомність вагону (ВП) на 1050 кг; при зважуванні вантажу в вагоні №60461027 виявлено нетто вантажу більше ніж за документом на 1550 кг і понад вантажопідйомність вагону (ВП) на 1200 кг; при зважуванні вантажу в вагоні №56267404 виявлено нетто вантажу більше ніж за документом на 1550 кг і понад вантажопідйомність вагону (ВП) на 1050 кг, про що складено акт загальної форми №582 в/ст, дано оперативне повідомлення №2400 від 21.09.2016р. о 19 год. 01 хв.;

- 21.09.2016р. на 31 колії сортувального парку при зважуванні вантажу в вагоні 60414786 виявлено нетто вантажу більше ніж за документом на 1650 кг і понад вантажопідйомність вагону (ВП) на 1550 кг, про що складено акт загальної форми №582 в/ст, дано оперативне повідомлення №2399 від 21.09.2016р. о 19 год. 00 хв.;

- з 21.09.2016р. по 30.09.2016р. означені вагони знаходилися на 41 колії сортувального парку в очікуванні дозування;

- 30.09.2016р. на проміжній станції Красноармійськ на підставі актів загальної форми від 20.09.2016р. було здійснено контрольне переважування зазначених вагонів та складені відповідні комерційні акти: БН729208/184 від 30.09.2016р., БН729207/183 від 30.09.2016р., БН729206/182 від 30.09.2016р., БН729210/186 від 30.09.2016р.

Так комерційний акт БН729208/184 від 30.09.2016р. засвідчує, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона №5667404, відправленого за накладною №45268331 було встановлено розбіжності маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 1550 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 30.09.2016р.

Комерційний акт БН729206/182 від 30.09.2016р. засвідчує, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона №56869431, відправленого за накладною №45268331 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 1300 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 30.09.2016р.

Комерційний акт БН729207/183 від 30.09.2016р. засвідчує, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона №60461027, відправленого за накладною №45268331 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 1550 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 30.09.2016р.

Комерційний акт БН729210/186 від 30.09.2016р. засвідчує, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона №60414786, відправленого за накладною №45268646 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 1550 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 30.09.2016р.

Відповідно до накладних №45268331 та №45268646 відправником вантажу є відповідач, навантаження вантажу проводилося цим відправником, маса вантажу визначена також відправником без участі представників залізниці, що підтверджується відповідними відмітками в графі 24 перевізних документів.

У відповідності до положень ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладних масу вантажу позивачем нараховано відповідачу штрафи у розмірі п'ятикратної плати за всю відстань перевезення, а саме:

- провізна плата по накладній №45268331 за вагон №562674040 складає 1920,00 грн., тому штраф складає 1920,00 грн. х 5 = 9600,00 грн.;

- провізна плата по накладній №45268331 за вагон №56869431 складає 1920,00 грн., тому штраф складає 1920,00 грн. х 5 = 9600,00 грн.;

- провізна плата по накладній №45268331 за вагон №604144786 складає 1920,00 грн., тому штраф складає 1920,00 грн. х 5 = 9600,00 грн.;

- провізна плата по накладній №45268646 за вагон №604144786 складає 2482,00 грн., тому штраф складає 2482,00 грн. х 5 = 12410,00 грн.;

Загальна сума штрафів, що підлягають стягненню за розрахунками позивача за означеними вище перевізними документами, складає 41210,00 грн. та добровільно відповідачем сплачена не була, що й стало причиною спору у даній справі.

У відповідності до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року №457, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644 (надалі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за №798/5989) У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2. Правил).

Пунктом 1.3. Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1. вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Пунктом 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно частини 1 статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Задовольняючи повністю позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 41210,00 грн. штрафу місцевий господарський суд виходив із того, що має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні, а тому відповідно до ст.ст. 118. 112 Статуту залізниць України вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення є обґрунтованими та правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За ч.3 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з встановлених обставин, позовні вимоги позивача об'єднані як підставою виникнення (обставинами, які слугували переважування означених вагонів) так і поданими доказами, що засвідчують ці обставини. Наведене спростовує доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушень судом процесуального законодавства внаслідок розгляду позовної заяви, в якій предметом позову були вимоги про стягнення штрафів за чотирма окремими залізничними накладними, як окремими договорами на перевезення вантажу залізницею.

Дослідивши додатково надані відповідачем документи (технічний паспорт ваг, акт про прийом ваг, керівництво з експлуатації ваг, паспорт ваг заводу виробника; протокол зважування, протокол оперативної наради, комерційні акти та накладні), які підтверджують факт того, що 22.04.2017р. при зважуванні вагона №53567210 було виявлено завантаження понад вантажопідйомність на 1800 кг, але при надходженні на станцію призначення вказані дані по вазі не були підтверджені, що цей випадок розбирався залізницею, за результатами був складений протокол №15 від 24.04.2017р. оперативної наради при ДС станції Ароматна, колегія суддів вважає, що такі докази не є належними в даному спорі, оскільки означені документи містять відомості про обставини не пов'язані зі спірним перевезенням за часом, коли відбувалися спірні події, ані підставами їх виникнення, а тому відхиляються під час їх оцінки судом апеляційної інстанції

Натомість надані додатково позивачем документи (залізничні накладні №51131183, 5115461, 51154615, №51387280, витяг з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, акт загальної форми №622 від 30.09.2016р. про перевантаження вантажу із вагонів тощо) підтверджують факт досилання на адресу отримувача вантажу означених вагонів за відповідним досильними накладними №5115461, №51131183, №51154615, №51387280, в яких залізницею проставлені відмітки про складання означених комерційних актів.

За пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти на вантаж, що перебуває в дорозі, складаються у день виявлення обставин, які підлягають оформленню комерційним актом.

Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акту додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документа у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів (пункт 8 Правил складання актів).

З урахуванням наявних та додатково поданих позивачем документів судом встановлено з матеріалів справи, що означені комерційні акти дійсно були складені не безпосередньо у день виявлення факту невідповідності маси вантажу відомостям, зазначеним у перевізному документів (про що складені акти загальної форми від 21.09.2016р., а 30.09.2016р. під час комісійного переважування вантажу з подальшим його дозуванням та досиланням за відповідними досильними накладними, в яких містяться належні відмітким.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про невідповідність оформлених залізницею перевізних документів (накладних №45268331 та №45268646) Правилам складання актів та Правилам оформлення перевізних документів та про відсутність доказової сили означених комерційних актів (БН729208/184 від 30.09.2016р., БН729207/183 від 30.09.2016р., БН729206/182 від 30.09.2016р., БН729210/186 від 30.09.2016р.).

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. у справі №904/1756/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови підписаний 16.06.2017р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Березкіна