ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 червня 2017 р. Справа № 909/571/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І. розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Люкс",

вул. Коновальця, 70/14, м. Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "Дельтагруп"

вул. С.Стрільців, 42А, м. Івано-Франківськ,76018,

про:

- розірвання договору про передачу функцій замовника будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення за адресою: вул.Короля Данила-Пилипа Орлика-Бельведерська, будинок 19 по генплану, що в м.Івано-Франківську від 22.02.12 (в редакції згідно з додатковою угодою №1 від 21.02.15), що укладений між ТОВ "Будівельна компанія Люкс" та ПП "Дельтагруп";

- стягнення з ПП "Дельтагруп" на користь ТОВ "Будівельна компанія Люкс" суму завданих збитків в розмірі в розмірі 6 673 000,00грн.,

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Люкс", звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Дельтагруп" про розірвання договору про передачу функцій замовника будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення за адресою: вул.Короля Данила-Пилипа Орлика-Бельведерська, будинок 19 по генплану, що в м.Івано-Франківську від 22.02.12 (в редакції згідно з додатковою угодою №1 від 21.02.15), що укладений між ТОВ "Будівельна компанія Люкс" та ПП "Дельтагруп"; стягнення з ПП "Дельтагруп" на користь ТОВ "Будівельна компанія Люкс" суму завданих збитків в розмірі 6 673 000,00грн. Крім того, позивач просить суд відстрочити сплату позивачем судового збору за подання позовної заяви, що містить вимоги майнового, так і немайнового характеру, до ухвалення судового рішення в даній справі.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за доцільне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду і виходить з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак, позивачем не сплачено судовий збір. Позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення в даній справі та вказує на те, що майновий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Люкс" як юридичної особи, що визнана банкрутом та щодо якої триває здійснення ліквідаційної процедури, є незадовільним у зв'язку з неплатоспроможністю. В підтвердження заявником надано акти інвентаризації основних засобів товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Люкс" датованих 15.06.17, копії яких долучено до позовної заяви, у позивача відсутнє будь-яке майно чи грошові кошти на рахунку. На думку позивача, незадовільний майновий стан ТзОВ "Будівельна компанія Люкс" перешкоджає сплаті судового збору.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати; майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В позовній заяві позивачем заявлено вимоги про: розірвання договору про передачу функцій замовника будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення за адресою: вул.Короля Данила-Пилипа Орлика-Бельведерська, будинок 19 по генплану, що в м.Івано-Франківську від 22.02.12 (в редакції згідно з додатковою угодою №1 від 21.02.15), що укладений між ТОВ "Будівельна компанія Люкс" та ПП "Дельтагруп" та про стягнення з ПП "Дельтагруп" на користь ТОВ "Будівельна компанія Люкс" суму завданих збитків в розмірі в розмірі 6 673 000,00грн., тобто дві вимоги: майнового та немайнового характеру.

Відповідно до 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.16 №1774-VIII внесено зміни до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зазначені зміни набрали чинності з 01.01.2017р. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.17 становить 1600.00грн.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, перебування ТзОВ "Будівельна компанія Люкс" в ліквідаційній процедурі не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд зазначає, що заявником до матеріалів позовної заяви не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ТзОВ "Будівельна компанія Люкс" зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі до ухвалення судового рішення у справі, що не дає можливості суду вирішити питання щодо заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, ТзОВ "Будівельна компанія Люкс" не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви і додані до неї документи без розгляду відповідно до п. 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

З огляду на викладене вище, суд прийшов до висновку про повернення ТзОВ "Будівельна компанія Люкс" позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, для надання можливості позивачу після усунення допущеного недоліку на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Керуючись 129 Конституції України, ст.ст.33,34, п.3 ч.1 ст.57, п. 4 ч.1 ст.63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Люкс" до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Дельтагруп" про: розірвання договору про передачу функцій замовника будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення за адресою: вул.Короля Данила-Пилипа Орлика-Бельведерська, будинок 19 по генплану, що в м.Івано-Франківську від 22.02.12 (в редакції згідно з додатковою угодою №1 від 21.02.15), що укладений між ТОВ "Будівельна компанія Люкс" та ПП "Дельтагруп"; стягнення з ПП "Дельтагруп" на користь ТОВ "Будівельна компанія Люкс" суму завданих збитків в розмірі 6 673 000,00грн., та додані до неї документи - повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Булка В.І.