ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.06.17 Справа № 917/1367/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про розстрочку виконання рішення у справі № 917/1367/16

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Можарівське", 11130, Житомирська область, Овруцький р-н, с. Можари

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, оф. 23

про стягнення суми основного боргу, штрафу, 3% річних,

Суддя Киричук О. А.

Представники сторін:

від відповідача (боржника): ОСОБА_1, довіреність від 18.01.2017р., ОСОБА_2, довіреність від 27.09.2017р.

від позивача (стягувача, скаржника): ОСОБА_3, довіреність №31 від 01.03.2017р.

Розглядається заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про розстрочку виконання рішення суду у справі № 917/1367/16.

Представник заявника підтримав заяву про відстрочку виконання рішення суду.

Представник стягувача проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду заперечив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області 08.11.2016р. у справі № 917/1367/16, залишеним без змін Харківським апеляційним господарським судом, позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Можарівське" 872463,21 грн основного боргу, 1890,54 грн - 3% річних, 8724,61 грн штрафу, 13246,18 грн судового збору.

16.01.2017р. на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 08.11.2016р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р. виданий відповідний наказ.

В касаційному порядку рішення господарського суду Полтавської області та постанова Харківського апеляційного господарського суду не переглядалися.

24.05.2017р. боржник звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою про надання розстрочки виконання рішення суду на залишок заборгованості в сумі 896 324,54 грн на 36 місяців рівними платежами.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що ТОВ "Білогір'я молокопродукт" рішення суду не виконано, що пов'язано із тяжким фінансовим становищем підприємства, відсутністю ринків збуту та введення Російською Федерацією, на ринок якої протягом останніх 10 років відбувався експорт продуктів, продуктового ембарго, що призвело до складного фінансового становища та відсутності коштів для погашення заборгованості за рішенням суду у справі № 917/1367/16.

З огляду на зазначене боржник просить розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 08.11.2016р. у справі № 917/1367/16 на залишок заборгованості в сумі 896324,54 грн на 36 місяців рівним платежами.

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Винятком із загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, стаття 121 ГПК України, яка передбачає, що у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як роз'яснено у п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд враховує, що основним видом діяльності відповідача є переробка молока, виробництво масла та сиру та те, що об'єми виробництва даної продукції скоротилися у зв'язку з відсутністю ринку збуту до Російської Федерації.

Як вбачається з наданого заявником ОСОБА_4 про фінансові результати за І півріччя 2016 року, ОСОБА_4 про фінансовий стан на 31 грудня 2016 року, ОСОБА_4 з праці 2016 року, ТОВ "Білогір'я молокопродукт" перебуває в тяжкому фінансовому становищі.

Крім того, відповідно до висновків аудиту, проведеного ПП "Аудит-К" за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" не має достатніх ресурсів, які можна використати для погашення поточних зобов'язань та розширення своєї діяльності; грошових коштів недостатньо для погашення своєї короткострокової заборгованості.

Отже, на підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що боржник на даний час є неспроможним виконати рішення суду разовим платежем з незалежної від нього волі, дотримання принципу обов'язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов'язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судовий акт неминуче і одночасно, тобто розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання.

Судом враховано заперечення стягувача на заяву про розстрочку виконання рішення на 36 місяців, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про розстрочку виконання рішення суду, з врахуванням збалансованості інтересів сторін підлягає задоволенню частково - на 12 місяців рівними частинами, з дня винесення ухвали.

Керуючись ст. ст. 43, 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/1367/16 на залишок заборгованості в сумі 896 324,54 грн на 12 місяців рівними платежами.

3. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя О.А. Киричук