ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 червня 2017 року Справа № 904/84/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

представники сторін до суду не з'явилися,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідача: Приватного підприємства "Бріліон", м.Херсон

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Провадження у справі порушено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2017р. за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" з вимогою про стягнення з приватного підприємства "Бріліон" 5259,12грн. боргу за спожиті житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач з 01.12.2014р. здійснює функції з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд Саксаганського району м.Кривого Рогу. Зокрема, на обслуговуванні ТОВ "Житлосервіс-КР" перебуває житловий будинок №20 по вул. Володимира Великого (вул.Мелешкіна), в якому, за твердженням, Приватне підприємство "Бріліон" є власником нежитлового приміщення №20 загальною площею 118,3 кв.м.

За твердженнями позивача, останній надавав відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.12.2014р. по 01.12.2016р. на загальну суму 5259,12грн, які не були сплачені відповідачем.

Позивач також зазначає, що відповідно до ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 25.11.2015р. направляв на адресу відповідача пропозицію укласти договір, проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також платіжні рахунки за період з 01.12.2014р. по 30.09.2015р. і акти здачі-прийняття виконаних робіт за період з 01.12.2014р. по 30.09.2015р. Однак, відповідачем не надано будь-якої відповіді, договір не укладено, рахунки не сплачені.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017р. справу за територіальною підсудністю передано до господарського суду Херсонської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2017р. господарського суду Херсонської області справу № 904/84/17 розподілено судді Павленко Н.А.

Ухвалою господарського суду Херсонської області на підставі ст.21, 46 ГПК України справа прийнята до провадження суддею Павленко Н.А., цією ж ухвалою призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11.04.2017р.

Позивачем електронною поштою до суду надіслано клопотання (вх.№ 3984/17 від 21.04.2017р.) та поштою (вх. № 4136/17 від 26.04.2017р.) про витребування доказів. Позивач просив суд витребувати у Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" інформацію щодо зареєстрованого права власності на нежитлове приміщення № 20 в житловому будинку № 20 по вул.Мелешкіна (вул.ОСОБА_1). Клопотання мотивовано необхідністю доведення належності відповідачу зазначеного приміщення і неможливістю здійснення відповідного запиту позивачем самостійно. Позивачем в обгрунтування означеного клопотання також було зазначено, що дані про власника нежитлового приміщення № 20 в житловому будинку № 20 по вул. Мелешкіна (вул. ОСОБА_1) у м. Кривому Розі Дніпропетровської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Суд визнав клопотання позивача обґрунтованим та задовольнив його, звернувся до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" з проханням надати відомості: чи належало ПП "Бриліон" у період з 01.12.2014р. по 01.12.2016р. на праві власності нежитлове приміщення №20 загальною площею 118,3кв.м у будинку №20 по вул. Володимира Великого (вул.Мелешкіна) у м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

23.05.2017р. електронною поштою надійшла відповідь на запит суду від Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", в якій зазначено, що у комунального підприємства відсутня архівна справа за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (вул. Мелешкіна), буд. 20, приміщення № 20 загальною площею 118,3кв. Також вказано, що в архіві БТІ зберігається інформація про зареєстровані права власності станом на 31.12.2012р., з січня 2013р. організація позбавлена права реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Представник відповідача в судові засідання 11.04.2017р., 27.04.2017р., 25.05.2017р. та 12.06.2017р. не зявився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Копія ухвали Господарського суду Херсонської області від 28.03.2017р. про призначення розгляду справи на 11.04.2017р. об 11год. 00хв. надсилалася позивачу за адресою, зазначеною у позовній заяві, відповідачу - за адресою: м.Херсон, вул.Михайлівська, 18, оф.310., а також копії ухвал про відкладення розгляду справи від 11.04.2017р., 27.04.2017р., 25.05.2017р.надсилались відповідачу за цією ж адресою.

Копії ухвали, що надсилалися відповідачу, повернуті Укрпоштою до суду з довідкою про те, що фірма за зазначеною адресою не знаходиться.

Згідно з витягом, вчиненим судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи - ПП "Бриліон" є м.Херсон, вул.Михайлівська, 18, оф.310.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Окрім того, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення даного господарського спору, ухвалою від 25.05.2017р. суд зобовязав позивача надати: проект договору, який надсилався на адресу відповідача; письмові пояснення стосовно того, чому пропозиція укласти договір надсилалася відповідачу лише у листопаді 2015р.; розрахунок суми заборгованості; письмові пояснення по рахунку №792 від 30.11.2016р. по об'єкту АДРЕСА_1, який доданий до позовної заяви; письмові пояснення щодо власника нежитлового приміщення №20 у будинку №20 по вул.Володимира Великого, загальною площею 118,3 кв.м., щодо якого заявлено вимоги про стягнення вартості житлово-комунальних послуг.

Згідно ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, приписами даної правової норми передбачено, що господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, на підставі поданих доказів.

Правила щодо належності і допустимості доказів встановлені ст.34 ГПК України, згідно ч.2 якої обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, суд змушений констатувати, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 25.05.2017р. та не надав проекту договору, який надсилався на адресу відповідача; письмові пояснення стосовно того, чому пропозиція укласти договір надсилалася відповідачу лише у листопаді 2015р.; розрахунок суми заборгованості; письмові пояснення по рахунку №792 від 30.11.2016р. по об'єкту АДРЕСА_2, який доданий до позовної заяви; письмових пояснень щодо власника нежитлового приміщення №20 у будинку №20 по вул. Володимира Великого, загальною площею 118,3 кв.м.

Також позивачем не викладено позиції стосовно інформації Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" щодо відсутності зареєстрованого об'єкту нерухомості на адресою: м.Кривий Ріг, нежитлове приміщення № 20 у будинку № 20 по вул. Володимира Великого.

Факт отримання зазначеним у позовній заяві відповідачем за зазначеною у цій заяві адресою проекту договору, рахунків, актів здачі-прийняття виконаних робіт певними допустимими доказами не доведено.

Суд позбавлений права самостійно збирати докази на підтвердження позиції тієї чи іншої сторони спору, що порушуватиме принцип обєктивності судового розгляду господарської справи. Одночасно, прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав невірного обрання способу їх захисту чи недоведеності, позбавить позивача можливості в подальшому захистити свої права та інтереси в спірних правовідносинах, а залишення позову без розгляду, як процесуальна можливість виправити недоліки позову та звернутись до суду із даним позовом повторно, забезпечуватиме збалансованість прав та інтересів усіх сторін спору, а також відповідатиме п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., яка передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Так, у п.п.4.8, 4.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.01.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в звязку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (ст.81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (ст.65 ГПК України) або в порядку ст.38 ГПК України, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобовязаний зясувати причини невиконання його вимог позивачем і обєктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто, не залежних від позивача обставин, унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому, береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обовязків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.41 ГПК України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними доказами.

З огляду на вищевикладене, в процесі розгляду даного спору мали місце умови, зазначені в п.п.4.8, 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.01.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", так як документи, витребувані ухвалою суду від 25.05.2017р., були необхідні для встановлення конкретних обставин справи, доведення цих обставин на обґрунтування підстав позовних вимог, існування поважних причин, які спричинили неподання позивачем витребуваних документів, не доведено, у звязку з чим суд залишає заявлений ТОВ "Житлосервіс-КР" позов без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду.

Керуючись п.5 ст.81, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖитлосервісКР" без розгляду.

Суддя Н.А. Павленко