ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Справа № 910/14462/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач),
Грека Б.М.,
Могил С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.01.2017
у справі№ 910/14462/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
про за участю від позивача: від відповідача:стягнення 30274,25 грн., не з'явились, Штельмах В. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення 30274,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_5 (страхувальник позивача) завдано матеріальної шкоди страхувальником відповідача, яку відшкодовано позивачем у якості страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 910/14462/16 (суддя Якименко М. М.) позов задоволено повністю.

Місцевий господарський суд виходив із доведеності факту заподіяння шкоди водієм автомобіля НОМЕР_1 цивільно-правову відповідальність власника якого на момент виникнення ДТП застраховано ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16 (у складі колегії суддів: Пономаренка Є.Ю.-головуючого, Дідиченко М.А., Руденко М.А.) рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 910/14462/16 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16, і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У касаційній скарзі скаржник посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права господарськими судами.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що між ОСОБА_5 та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 09.04.2013 укладено договір страхування наземного транспорту № 04/13-Тз/Св, яким застраховано транспортний засіб марки "Ford" державний номер НОМЕР_2.

У місті Севастополь 20.10.2013 на вул. Руднєва сталось ДТП за участю застрахованого транспортного засобу "Ford Fiesta" державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 транспортного засобу марки "BMW 520" державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8, автомобіля "Volkswagen Caddy" державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 та автобуса "Богдан А 09201" державний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_10 У результаті чого застрахованому транспортному засобу завдано пошкодження, що підтверджується довідкою № 9287259 від 20.10.2013 про дорожньо-транспортну пригоду, актом огляду колісного транспортного засобу від 25.10.2013; висновком про матеріальні збитки, завдані власнику транспортного засобу № 6454-10/13 від 07.11.2013.

Відповідно до відомостей № 9287259 дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм транспортного засобу марки "BMW 520" державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 Правил дорожнього руху.

За обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ відкрито кримінальне провадження.

Позивачем надіслано запит до Гагарінського районного суду міста Севастополя щодо отримання копії вироку відносно ОСОБА_8 У відповідь на даний запит 19.03.2014 судом надано відповідь, що матеріали справи знаходяться у Гагарінському районному суді міста Севастополя, у судді Щербакової В. В., наступне судове засідання у справі призначено на 08.04.2014.

Повідомлено, що матеріали про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності до суду не надходили.

Наразі територію Автономної республіки Крим визнано окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" справи, що перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, передаються судам відповідно до встановленої цим Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання ним чинності або з дня встановлення такої підсудності.

Вказаною статтею змінено підсудність кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним) судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.

З метою з'ясування обставин щодо передачі кримінальної справи № 763/8760/13-к про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ із Гагарінського районного суду м. Севастополя до одного з районних судів міста Києва апеляційним судом зобов'язано позивача надати відповідні письмові відомості щодо здійснення такої передачі та докази щодо результату розгляду справи.

Відповідно до відомостей Апеляційного суду міста Києва, наданих позивачем за даними АСЕД "Апеляція" матеріали кримінального провадження про визначення підсудності їх розгляду або будь-які інші справи чи матеріали, в яких учасником є ОСОБА_8 в порядку ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не надходили та не розглядались.

До Апеляційного суду міста Києва не передано нерозглянуті судові справи, комп'ютерні бази даних та архіви судів, розташованих на території АР Крим.

Позивачем надсилався запит до Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України про надання інформації про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 внаслідок ДTП, що сталось 20.10.2013.

У відповідь на даний запит Департаментом Державної автомобільної інспекції МВС України надіслано інформацію, що відповідно до обліково-реєстраційний даних підсистеми "Адміністративна практика" НАІС ДДАІ МВС України станом на 07.10.2015 інформація про притягнення гр. ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відсутня.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження та його власнику (страхувальник позивача) заподіяно матеріальну шкоду.

У зв'язку із названою подією відповідно до звіту № 6454-10/13 від 07.11.2013, наданого ЗАТ "Український центр після аварійного захисту "Експерт-сервіс" вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП без урахування коефіцієнта фізичного зносу склала 23201,05 грн., з урахування коефіцієнта фізичного зносу - 31437,57 грн.

Відповідно до рахунків № АЧВ00008187 від 26.10.2013 та № АЧВ00009511 від 27.11.2013, наданих ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "СРС" вартість відновлювального ремонту застрахованого у позивача автомобіля становить 30962,30 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією заяви, позивачем визнано зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові у розмірі 30274,25 грн. (30962,30 грн.- 688, 05 грн. франшизи).

Страховиком здійснено перерахування СТО, яке здійснювало ремонт застрахованого автомобіля, 30274,25 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 900 від 11.11.2013 на суму 29641,75 грн. та № 2900 від 04.12.2013 на суму 632,50 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 внаслідок порушення водієм якого ПДР сталось вказане ДТП застраховано Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" на момент виникнення ДТП за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС № 6473027 (ліміт відповідальності відповідача: за шкоду життю та здоров'ю - 100000,00 грн., за шкоду майну - 50000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.).

Позивачем зазначено, що після оплати ним страхувальнику страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування до нього перейшло право вимоги до відповідача.

У справі, що розглядається спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв'язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування, зокрема, щодо застосування до таких правовідносин положень ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тому страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Перехід права вимоги за наведеними нормами права (ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування") слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; регрес має місце після припинення зобов'язання із відшкодування шкоди.

Враховуючи викладене, положеннями ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається: ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування", виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування отримало від останнього права кредитора, а не регресу до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Суди дійшли до правильного висновку, що у спірному зобов'язанні відбулась заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, які свідчать про перехід до страховика права вимоги, а не набуття ним такого права, правильним і обґрунтованим є застосування до спірних правовідносин положень ст.ст. 257, 262, 512, 993 ЦК України, а не ст. 1191 ЦК України.

Враховуючи наявність доказів, які свідчать про те, що ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм транспортного засобу, відповідальність власника якого застраховано ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", суди дійшли до правильного висновку, що відповідач зобов'язаний оплатити позивачу 30274,25 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16 Господарського суду міста Києва прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16 Господарського суду міста Києва підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 , 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 910/14462/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж.О.
Судді:Грек Б.М.
Могил С.К.