ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 року Справа № 904/3/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів - Вечірка І.О., Подобєда І.М.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: Богачова С.О., представник, довіреність № 837 від 18.05.2017 р., Шуба Я.С., представник, довіреність № 673 від 17.05.2017 р., Літвінова А.І., представник, довіреність №659 від 17.05.2017 р.,

від відповідача: ОСОБА_4, представник, довіреність №38 від 12.01.2017р., ОСОБА_5, представник, довіреність № 38 від 12.01.2017 р.,

від третьої особи: Іванченко І.С., представник, довіреність № 35 від 31.05.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2017р. у справі №904/3/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 14 870грн.46коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2017р. у справі №904/3/17 (суддя Ліпинський О.В.) публічному акціонерному товариству (далі-ПАТ) "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" відмовлено в задоволенні позову, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 заборгованості по орендній платі за грудень 2015 року в сумі 14870грн.46 коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо набуття ПАТ"Українська залізниця" права власності на майно, в тому числі, об"єкт нерухомості, який є предметом оренди за договором №12/02-3596-ОД від 15.09.2009р., укладеним регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області з відповідачем, у зв"язку з чим, відбулася заміна сторони у зобов"язанні і до позивача перейшли права та обов"язки орендодавця за цим договором, з відсутності в матеріалах справи доказів в підтвердження повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов"язанні, яке виникло на підставі цього договору, до здійснення останнім платежу від 03.02.2016р. по орендній платі на користь третьої особи внаслідок чого виконання такого платежу на користь третьої особи - первісного кредитора є в силу приписів ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України належним виконанням;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що 21.10.2015р. відбулася державна реєстрація ПАТ"Українська залізниця", до зареєстрованої юридичної особи увійшло і державне підприємство "Придніпровська залізниця", датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ"Укрзалізниця" було визначено 01.12.2015р., 18.08.2015р. Міністерством інфраструктури України відповідно до ст.107 Цивільного кодексу України був затверджений передавальний акт ДП"Придніпровська залізниця", згідно з яким правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов"язків державного підприємства після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ"Укрзалізниця", про те, що твердження відносно неповідомлення відповідача про створення ПАТ"Укрзалізниця" не відповідає дійсності, оскільки таке створення є загально відомим фактом і відповідна інформація міститься у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, навіть ще 26.02.2015р. було укладено додаткову угоду, якою п.10.1 договору викладено у новій редакції в частині його пролонгації з 01.04.2015р. до моменту створення (реєстрації) ПАТ"Українська залізниця", про те, що листом №НГ-9/1424 від 30.10.2015р. орендарів майна було повідомлено про здійснення державної реєстрації ПАТ"Українська залізниця", у тому числі, і відповідача, про те, що до складу комісії по утворенню товариства входив Фонд державного майна України і він повинен був вжити всіх необхідних заходів та дій для того, щоб орендарі не продовжували сплачувати Фонду кошти за майно, на яке він втратив право та яке увійшло до статутного капіталу залізниці, про вжиття Фондом державного майна по Запорізькій області заходів для уникнення нарахування орендної плати за майно, яке увійшло у власність товариства, про те, що заміна кредитора фактично не відбулася, а лише Фонд втратив право на майно, у зв"язку з чим, залізниці повинно було бути сплачено з грудня 2015р. вже не 30 процентів орендної плати, а 100 процентів, а також про те, що Фонд державного майна України, його регіональні відділення не можуть бути орендодавцями державного майна, яке увійшло до статутного капіталу господарських товариств, створених в процесі корпоратизації;

- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні його представники проти апеляційної скарги заперечують;

- третя особа просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що спірний договір оренди укладений безпосередньо з регіональним відділенням Фонду як орендодавцем внаслідок чого зміна власника орендованого майна є істотною і відповідно до п.10.3 договору допускається лише за згодою сторін, однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували надання скаржником пропозицій по заміні орендодавця, при цьому третя особа зверталася як до орендаря так і до балансоутримувача з пропозицією укласти тристоронню угоду про встановлення належного орендодавця за договором, але вказана пропозиція була проігнорована, що й спричинило спірну ситуацію, на те, що думка скаржника стосовно визначення товариства як власника спірного майна суперечить нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №20 "Про утворення ПАТ"Українська залізниця", Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та статуту ПАТ"Українська залізниця" єдиним власником спірного майна є держава в особі Кабінету Міністрів України і у разі якщо засновником акціонерного товариства виступає держава, то майно суб"єктів господарювання, заснованих на державній власності може змінювати державну форму власності лише у разі його приватизації, проведення корпоратизації державного унітарного підприємства в акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а також на те, що оскільки майно передане в оренду залишилося в державній власності, то регіональне відділення є належним орендодавцем за спірним договором.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2009р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (орендодавцем) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 (орендарем) укладено договір оренди нерухомого мана, що належить до державної власності № 12/02-3596-ОД.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне окреме нерухоме майно: нежитлове вбудоване приміщення з прибудовою площею 347,4 кв.м, розміщене за адресою: м. Кривий ріг, вул. Кириленко, 14/77, що перебуває на балансі ДП "Придніпровська залізниця", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку від 07.09.2009р. і становить 970908 грн.

П.1.2 договору сторони визначили, що майно передається в оренду з метою розміщення кафе, яке здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Згідно з п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без податку на додану вартість за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) серпень 2009 року ? 12136грн.35коп. Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень.

П.3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70 процентів до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства в сумі 8495грн.45коп.,

- 30 процентів ? балансоутримувачу в сумі 3640грн.90 коп.

щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропозицій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п.10.1 договір укладено строком на 2 роки з 15.09.2009 до 14.09.2011р.р. включно.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв об'єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі від 15.09.2009 року, який складено за участю балансоутримувача.

Протягом дії договору сторонами було укладено ряд додаткових угод щодо зміни умов в частині розміру орендної плати та строку оренди.

26.02.2015р. регіональним відділенням Фонду державного майна та відповідачем укладена додаткова угода до договору, якою внесені зміни до п.10.1 останнього шляхом пролонгації договору з 01.04.2015р. до моменту створення (реєстрації) публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", але не більш ніж по 28.02.2018р..

10.03.2016р. ПАТ"Українська залізниця" (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5.(орендарем) укладено додатковий договір до договору №12/02-3596-ОД від 10.03.2016р., п.1 якого встановлено, що орендодавцем майна за договором оренди є ПАТ"Укрзалізниця".

Відповідно до додаткового договору п.п.3.1, 3.6 договору оренди викладено в новій редакції, згідно з якою орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу за базовий місяць розрахунку ? листопад 2015 року становить 21095грн.85коп. без податку на додану вартість. Орендна плата сто процентів перераховується на рахунок орендодавця. Одержувач коштів ? структурний підрозділ "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ"Укрзалізниця".

П.10.1 договору оренди, в редакції додаткового договору, термін дії договору продовжено по 31.03.2016р. включно.

ПАТ"Українська залізниця" в особі регіональної філії встановлена заборгованість відповідача по орендній платі за грудень 2015р. в сумі 14870грн.46коп..

Матеріали справи свідчать також і про те, що заперечуючи проти заявленого позову, відповідач надав суду докази оплати вказаної суми боргу на користь первісного кредитора - орендодавця, шляхом її перерахування до державного бюджету 03.02.2016 року.

Зі свого боку позивач зазначив, що сплата орендних платежів за грудень 2015 року мала бути здійснена на користь ПАТ "Укрзалізниця" згідно з додатковим договором від 10.03.2016 року, дія якого розповсюджувалася на взаємовідносини сторін, що виникли з 01.12.2015 року.

Ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" передбачено утворення на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

П.2 постанови встановлено, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, зокрема майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Ч.3 ст.4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Відповідно до ч.2 ст.5 названого Закону переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, внесені до статутного капіталу товариства, здійснюється протягом двох років з дня державної реєстрації товариства.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесеного до статутного капіталу товариства, здійснюється на підставі передавального акту та акту оцінки майна залізничного транспорту, внесеного до статутного капіталу товариства. Передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу товариства.

18.08.2015 року Міністерством інфраструктури України затверджено передавальний акт по ДП "Придніпровська залізниця", зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу ПАТ"Українська залізниця", а також, зведений передавальний акт майна, що вноситься до статутного капіталу ПА "Українська залізниця".

Відповідно до наданих документів майно, що є об'єктом оренди за договором № 12/02-3596-ОД передано до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Згідно з ст.329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст.85 Господарського кодексу України, ст.115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" .

П.2 Статуту встановлено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до п.20 Статуту товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту.

П.33 Статуту передбачено, що товариство здійснюючи право власності, володіє, користується та розпоряджається належним йому майном і вчиняє стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, Статуту та меті діяльності підприємства.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об"єкт нерухомості, який є предметом договору оренди по справі зареєстровано за ПАТ"Українська залізниця" 14.09.2016р..

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм, зокрема, в частині особливостей утворення ПАТ"Українська залізниця", та вищезазначених фактичних обставин справи господарським судом зроблено правильний висновок про те, що з моменту складення передавального акта та/або акта оцінки майна залізничного транспорту, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу ПАТ"Українська залізниця", та державної реєстрації зазначеної юридичної особи, остання набула право власності на майно, в тому числі, об'єкт нерухомості, що є предметом оренди за договором № 12/02-3596-ОД.

Одночасно слід зазначити, що за приписами ч.1 ст.770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Аналогічні положення закріплені ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка передбачає, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Умовами п.10.7 договору оренди №12/02-3596-ОД встановлено, що перехід права власності на майно третім особам, не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступника).

У даному випадку, господарським судом цілком вірно зазначено, що у зв'язку з переходом права власності на майно, яке є об'єктом оренди, в силу вимог закону, відбулася заміна сторони у зобов'язанні, внаслідок чого до позивача перейшли права та обов'язки орендодавця по договору оренди №12/02-3596-ОД, в тому числі, і право вимагати сплати орендних платежів, тобто, прав кредитора у зобов"язанні.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, з наведеної норми випливає, що при умові заміни кредитора без згоди боржника, останній має бути повідомлений про такі зміни в суб"єктивному складі зобов"язання. Якщо внаслідок неповідомлення боржника про здійснену заміну кредитора боржник виконав зобов"язання первісному кредиторові, таке виконання слід вважати належним виконанням, яке припиняє зобов"язання. При цьому обов"язок повідомлення боржника про здійснену заміну кредитора покладається на нового кредитора, оскільки саме новий кредитор несе ризик негативних наслідків у вигляді припинення зобов"язання у зв"язку з наданням боржником виконання первісному кредиторові.

Ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Докази в підтвердження того, що до здійснення платежу від 03.02.2016р. відповідача було письмово повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні, яке виникло за договором оренди № 12/02-3596-ОД в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене виконання відповідачем 03.02.2016р. свого обов"язку на користь первісного кредитора господарський суд правомірно визнав належним виконанням, що виключає підстави для задоволення позову.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства.

Рішення господарського суду слід залишити без змін.

Посилання скаржника на повідомлення орендарів майна про здійснення державної реєстрації ПАТ"Українська залізниця" листом №НГ-9/1424 від 30.10.2015р. колегією суддів не прийняті до уваги. Вказаний лист не може вважатися належним доказом такого повідомлення в розумінні ст.516 Цивільного кодексу України, оскільки не містить конкретної та чіткої інформації про заміну кредитора за договором №12/02-3596-05 від 15.09.2009р., осіб, які є первісним та новим кредиторами, конкретної дати зміни, тощо (а.с.114).

Доводи скаржника про дії регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області в аналогічних господарських відносинах є безпідставними тому, що не впливають на вирішення спору по суті у даній справі.

Твердження скаржника про те, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає чинність для нового власника орендованого майна визнані колегією суддів необґрунтованими, оскільки також не впливають на вирішення спору у даній справі.

Стосовно взаємовідносин скаржника з Фондом державного майна України по Дніпропетровській області слід зазначити, що у випадку надання боржником виконання первісному кредиторові новий кредитор, при наявності обґрунтованих підстав, має право вимагати від первісного кредитора повернення отриманого від боржника.

На підставі наведеного вище доводи третьої особи також являються необгрунтованими.

Керуючись ст.ст.101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2017р. у справі №904/3/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.О.Вечірко

Суддя І.М.Подобєд

Повна постанова складена 12.06.2017