ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа № 910/24500/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

за участю представників сторін:

позивача- не з'явився;

відповідача - не з'явився;

секретаря Казакової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1649Х/3) на окрему ухвалу господарського суду Харківської області від 27.04.2017 р. у справі № 910/24500/16

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен", м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків

про стягнення 27099,49 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" 27099,49 грн. невідшкодованої суми шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.08.2016 р. на пр. Бажана в м.Києві за участю застрахованого автомобіля MAN TGA 26/460, д/н НОМЕР_1. Витрати з оплати судового збору позивач просить покласти на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1.

Ухвалами господарського суду від 04.04.2017 р. та 18.04.2017 р. у даній справі позивача зобов'язано надати детальний та обґрунтований розрахунок позовних вимог, письмове пояснення щодо зазначеної у прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який не є стороною за даним позовом, та ін.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.04.2017 р. у справі № 910/24500/16 у позові відмовлено повністю.

Окремою ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2017 р. у справі № 910/24500/16 направленою Комунальному підприємству "Київський метрополітен" повідомлено керівника Комунального підприємства "Київський метрополітен" про недоліки в роботі його відповідальних осіб для вжиття організаційно-правових заходів щодо усунення вищезазначених недоліків. Запропоновано про вжиті заходи повідомити господарський суд Харківської області у місячний строк.

В окремій ухвалі зокрема зазначено про те, що під час розгляду справи судом виявлено недоліки в юридичному супроводженні участі Комунального підприємства "Київський метрополітен" у господарському процесі та наявність у діях позивача зловживання своїми процесуальними правами, що призвело до затягування розгляду справи та унеможливлює з'ясування усіх фактичних обставин спору.

При цьому в окремій ухвалі зазначено, що Комунальним підприємством "Київський метрополітен" не були здійснені передбачені винесеними ухвалами суду обов'язкові до виконання дії щодо зобов'язання надати розрахунок позовних вимог та щодо обов'язкової участі представника позивача у судовому засіданні, і такі дії свідчать про недобросовісне використання позивачем своїх процесуальних прав.

Також господарський суд першої інстанції в окремій ухвалі зауважив на непрофесійне складання позовної заяви представником позивача, а саме на невідповідність різниці зазначеної в позовній заяві суми загального розміру шкоди та страхового відшкодування, здійсненого позивачем, залишку невідшкодованої шкоди, яку просить стягнути позивач, а також зазначення в пункті 3 прохальної частини позову про покладання витрат з оплати судового збору на особу, яка не є стороною за даним позовом і т. ін.

Позивач подав на зазначену окрему ухвалу до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність викладених в ухвалі висновків суду, обставинам справи та порушення місцевим господарським судом при її винесенні норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається зокрема на невідповідність обставинам справи викладених в ухвалі висновків суду щодо наявності недоліків в роботі відповідальних осіб позивача, допущення представником позивача недобросовісного використання процесуальних прав, неповаги до суду і непрофесіонального складання позовної заяви

При цьому позивач зазначає, що висновок господарського суду першої інстанції стосовно того, що невиконання позивачем вимог ухвал суду щодо ненадання детального та обгрунтованого розрахунку позовних вимог, свідчить про недобросовісне використання позивачем своїх процесуальних прав, спростовується тим, що в позовній заяві представник позивача зауважив, що працівниками КП «Київський метрополітен» здійснено фотофіксацію пошкодженого майна та складено Дефектний акт на ремонт облицювання виходу переходу вестибюлю № 1 на станції метро «Осокорки», а також складено Кошторис на ремонт облицювання виходу переходу вестибюлю № 1 на станції метро «Осокорки», а в серпні 2016 працівниками КП «Київський метрополітен» виконано відновлювальний ремонт переходу про, що складено акт приймання виконаних робіт виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року. Копії відповідних документів додані до позовної заяви.

Також позивач зазначає про те, що позиція суду першої інстанції стосовно невиконання вимог ухвал суду щодо ненадання детального та обгрунтованого розрахунку позовних вимог спростовується листами позивача від 13.02.2017 р., 14.04.2017 р., в яких позивач повідомив суд про те, що сума завданої шкоди розраховується Кошторисом № 986 на ремонт облицювання виходу з підземного переходу та підтверджується Дефектним актом. Позивач зазначає, що дані листи отримані судом та долучені до матеріалів справи, що підтверджується відстеженням поштових відправлень, і свідчить про те, що позивач належним чином виконав вимоги ухвал суду щодо витребування додаткових документів.

Крім цього позивач посилається на те, що судом першої інстанції також не враховано того, що представник позивача не міг прийняти участь у розгляді справи призначеної на 18.04.2017 р., а висновок суду стосовно п. З прохальної частини позову де позивачем зазначено про покладання витрат з оплати судового збору на особу, яка не є стороною за даним позовом спростовуються листами позивача від 13.02.2017 р., 14.04.2017 р., в яких позивач уточнював п. 3 прохальної частини позовної заяви та просив суд стягнути судові витрати саме з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія».Відповідні листи долучені до матеріалів справи, що підтверджується постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 у справі № 910/24500/16 та відстеженням пересилання поштових відправлень і т. ін.

Від позивача надійшло клопотання (вх. № 5901 від 06.06.2017 р.) про розгляд справи за відсутності його представника, враховуючи участь останнього в іншому судовому процесі та відсутність коштів на фінансування відрядження представників до м. Харкова.

Зважаючи на те, що сторони, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не скористались своїм правом на участь в ньому, враховуючи зазначене клопотання позивача, справа розглядається за відсутності представників сторін, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, , перевіривши законність, обгрунтованість оскаржуваної ухвали та правильність застосування норм процесуального права, повторно розглянувши справу, встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви у даній справі позивачем спірну суму невідшкодованої внаслідок ДТП шкоди визначено як різницю між загальним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, сплаченим відповідачем.

При цьому, з урахуванням визначеного позивачем у позові загального розміру шкоди -42828,31 грн. та здійсненої відповідачем страхової виплати в сумі 28308,10 грн., залишок невідшкодованої суми шкоди, арифметично повинен був би за даними позивача становити 15728,82 грн.Проте, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача залишок невідшкодованої суми нанесеної шкоди у розмірі 27099,49 грн., не обґрунтувавши, на підставі яких розрахунків і, виходячи з яких фактичних даних, ним визначено зазначену суму.

До того ж, надані позивачем до позовної заяви в якості доказів визначення загального розміру шкоди документи містять різні дані щодо такого роміру.

Зокрема, у складеному службою колії, тунельних споруд і будівель КП «Київський метрополітен» Кошторисі № 986 щодо робіт з ремонту облицювання виходу з підземного переходу вестибюлю № 1 на станції «Осокорки» після ДТП на проспекті Бажана в місті Києві загальна вартість робіт визначена на суму 36456,41 грн., в той час як в Акті приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року зазначено вартість робіт на суму 35690,26 грн.

В заяві позивача до відповідача про виплату страхового відшкодування зазначено інший ніж в Кошторисі та Акті загальний розмір шкоди 55407,59 грн., хоча ця заява містить посилання на дані Кошторису.

Крім цього, в п. 3 прохальної частині позовної заяви, містяться вимоги про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який не є стороною за даним позовом, тобто вимоги, які суперечать положенням статті 49 ГПК України щодо розподілу судового збору між сторонами.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено дії судді по підготовці справи до розгляду, зокрема зазначено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду:

-зобовязує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребовує від них документи, відомості , висновки, необхідні для вирішення спору;

-вирішує питання про визнання явки представників сторін у засідання господарського суду обовязковою.

Зважаючи на вищенаведені недоліки щодо незазначення позивачем в позовній заяві арифметичного та нормативно-правового обґрунтування спірної суми, наявні розбіжності в наданих позивачем доказах, щодо загальної суми заподіяної внаслідок ДТП шкоди, з якої обчислено спірну суму, зазначення в позовній заяві про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який не є стороною за даним позовом, господарський суд першої інстанції з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору у даній справі ухвалами від 04.04.2017р. та від 18.04.2017р., зобов'язав позивача надати: детальний та обґрунтований розрахунок позовних вимог; а також письмове пояснення щодо зазначеної у прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який не є стороною за даним позовом; докази на підтвердження факту дорожньо-транспортної пригоди, а саме: довідку поліції та постанову суду щодо ДТП. Документи суд зобов'язував позивача надати в оригіналах або належним чином засвідчених копіях до канцелярії господарського суду. При цьому, явку представника позивача в судове засідання було визнано обов'язковою та попереджено позивача про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом, у вигляді штрафу у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України.

Відповдіно до статті 124 Конституції України, частини першої статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, в тому числі ухвали суду, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання вимог, зокрема, ухвал господарських судів, тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, про що судом було попереджено позивача.

Проте, всупереч вимог ухвал суду, розрахунку позовних вимог та інших витребуваних судом документів позивачем надано не було та представник позивача у судові засідання не з'явився, незважаючи на визнання судом явки обов'язковою з метою вирішення вищенаведених суперечностей, які містяться в позовній заяві та наданих доказах та з'ясування інших обставин, що мають значення для справи.

Направлені позивачем на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника КП "Київський метрополітен", а також пояснення щодо розрахунку позовних вимог та помилки, допущеної в п. 3 прохальної частини позовної заяви, судом першої інстанції правомірно не розглядались як такі, що не мають статусу офіційного документу через відсутність в них електронного підпису, а тому ці документи долучені до матеріалів справи лише для відома.

Таким чином, відповідними службами Комунального підприємства "Київський метрополітен" не були здійснені передбачені ухвалами суду обов'язкові до виконання дії щодо надання розрахунку позовних вимог та інших документів та обов'язкової участі представника позивача у судовому засіданні для розяснення суперечностей , які містяться у даних позовної заяви та поданих на її обґрунтування доказах та ін.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України встановлює права і обовязки сторін в господарському судочинстві, зокрема, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Відповідно до ч. 4 статті 129 Конституції України, за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до частин першої та другої статті 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Відповідно до п. 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 Господарського процесуального кодексу - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 Господарського процесуального кодексу.

Згідно з п. 5.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, у будь-яких випадках зловживання сторонами та іншими учасниками судового процесу своїми процесуальними правами всупереч обов'язку добросовісно користуватися ними господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 Господарського процесуального кодексу України - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав - також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Наведені вище бездіяльність позивача щодо виконання вимог ухвал суду, незабезпечення визнаної судом обовязковою явки в судове засідання його представника, допущення при складанні позовної заяви істотних недоліків щодо арифметичного та нормативно-правової необґрунтованості суми позову, зазначення в ній про покладання витрат з оплати судового збору на особу, яка не є стороною у справі, правомірно визнано судом першої інстанції як такі, що свідчать про неповагу до суду та наявність недоліків в роботі відповідних служб позивача.

Крім цього, господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що, враховуючи приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.04.1997р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, а також те, що розгляд справи вже неоднаразово відкладався, зокрема, у зв'язку із неявкою представника позивача до судового засідання та ненаданням витребуваних судом документів, в діях позивача наявні зловживання процесуальними правами, спрямовані на затягування строків розгляду справи.

Отже, вищезазначені обставини господарським судом першої інстанції правомірно визначено підставами для висновку про наявність недоліків в роботі осіб, відповідальних за правову роботу позивача, а також про наявність в діях позивача ознак прояву неповаги до суду та зловживання своїми процесуальними правами, спрямованими на затягування судового процесу, які в свою чергу є підставою для винесення окремої ухвали, з метою вжиття начальником КП "Київський метрополітен" відповідних заходів та в подальшому забезпечення беззаперечного додержання вимог, покладених на нього, як нормами процесуального законодавства, так і винесеними судом процесуальними документами.

Виходячи з викладеного, оскаржувана ухвала винесена у відповідності з вимогами чинного законодавства, а мотиви заявника скарги, з яких вона оскаржується не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтями 105,106 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИЛА:

Окрему ухвалу господарського суду Харківської області від 27.04.2017 р. у справі № 910/24500/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційній інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Пелипенко Н.М.