ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.2017 Справа № 904/5843/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра, м. Дніпро

про стягнення 578 381 грн. 09 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 20.12.2016р. №б/н;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 11.05.2017р. №1768.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач (з урахуванням заяви вх.№32390/17 від 07.06.2017р. про збільшення позовних вимог) просить стягнути з відповідача 578 381 грн. 09 коп., що складає 565 922 грн. 94 коп. заборгованості за природний газ, поставлений на підставі договору від 28.02.2017р. №11410804G5КВ027, 11 210 грн. 80 коп. пені та 1 247 грн. 35 коп. три відсотки річних.

Відповідач у відзиві (вх.№32716/17 від 08.06.2017р.) просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що: - на відповідача було покладено обовязок здійснювати оплату, в межах бюджетних асигнувань, на підставі кошторису; - відповідач є бюджетною установою, який утримується за кошти Державного бюджету України, згідно бюджетного законодавства він має право здійснювати видатки (витрачення) коштів лише згідно затвердженого кошторису; - згідно статті 51 Бюджетного кодексу України взяття зобовязань та сплата коштів на видатки, які не мають кошторисних призначень містять склад бюджетного правопорушення.

Також відповідач у клопотанні (вх.№32717/17 від 08.06.2017р.) просить зменшити розмір нарахованої пені до 00 грн. 00 коп. згідно частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у клопотанні (вх.№32719/17 від 08.06.2017р.) просить повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3 785 грн. 80 коп. відповідно до платіжного доручення від 01.06.2017р. №290.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2017р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", як постачальником, та відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпра, як споживачем, було укладено договір №11410804G5SB027 на постачання природного газу (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010 код 06.20.1 (09123000-7) Газ природний) (надалі - газ), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення; сторонами досягнуто згоди, що в силу положень частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до відносин, які склалися між сторонами до дати його укладання, а саме: з 01.02.2017р. (пункт 11.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна газу становить 8 887 грн. 90 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 1 777 грн. 58 коп., всього з ПДВ 10 665 грн. 48 коп.

Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 3 199 644 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 20% (пункт 3.6 Договору).

Як вбачається на виконання умов Договору з березня по квітень 2017р. позивачем було поставлено відповідачу природний газ в загальному обсязі 55,175 тис. куб.м на загальну суму 565 922 грн. 94 коп., про що свідчать акти приймання-перадачі природного газу до Договору: - від 31.03.2017р. №ДО300015364 на суму 562 079 грн. 48 коп.; - від 30.04.2017р. № ДО300015364 на суму 3 843 грн. 46 коп.(а.с. 13, 24).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно пункту 4.2 Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у наступному порядку: - оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу (пункт 4.2.1 Договору); - у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу (пункт 4.2.2 Договору).

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 4.3 Договору).

Отже, строк оплати за спожитий з березня по квітень 2017р. природний газ вважається таким, що настав.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 565 922 грн. 94 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пункту 6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України.

Приписами частини 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У пункті 6.2.1 Договору сторони узгодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Отже, пеня згідно розрахунку становить 11 210 грн. 80 коп. (з 01.04.2017р. по 27.04.2017р.).

Одночасно суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені відповідно до клопотання відповідача про зменшення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається відповідачем зобовязання з оплати за спожитий природний газ не були оплачені взагалі, а розмір пені не є значно великим у порівнянні з заборгованістю відповідача. До того ж відповідачем не було надано жодних доказів в підтвердження підстав для зменшення пені.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно розрахунку річні становлять 1 247 грн. 35 коп. (з 01.04.2017р. по 27.04.2017р.).

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Розглянувши клопотання позивача про повернення судового збору, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (стаття 44 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається розмір заявлених позовних вимог становить 578 381 грн. 09 коп.

Отже, судовий збір з заявлених позовних вимог має бути сплачений у розмірі 8 675 грн.72 коп. (578 381 грн. 09 коп. х 1,5%).

Матеріали справи містять платіжні доручення про сплату судового збору на загальну суму 12 461 грн. 52 коп., у тому числі від 03.05.2017р. №195 (#171473303) на суму 8 618 грн. 06 коп. та від 01.06.2017р. №290 (#176263659) на суму 3 843 грн. 46 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, позивачу підлягає поверненню за ухвалою суду з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 785 грн. 80 коп., зайво сплачений згідно платіжного доручення від 01.06.2017р. №290 (#176263659).

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13; ідентифікаційний код 08004581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 39572642) 565 922 (пятсот шістдесят пять тисяч девятсот двадцять дві) грн. 94 коп. - заборгованості, 11 210 (одинадцять тисяч двісті десять) грн. 80 коп. - пені, 1 247 (одна тисяча двісті сорок сім) грн. 35 коп. - річних та 8 675 (вісім тисяч шістсот сімдесят пять) грн. 72 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 39572642) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят пять) грн. 80 коп., зайво сплачений згідно платіжного доручення від 01.06.2017р. №290 (#176263659), оригінал якого знаходиться у справі, про що видати ухвалу.

Наказ та ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

13.06.2017р.