ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Справа № 910/23142/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Ковтонюк Л.В., Могил С.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду 18.04.17
у справі№910/23142/14
господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Укратоменерго"
доПублічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
третя особаМіністерство енергетики та вугільної промисловості України
за участюпрокуратури міста Києва
простягнення суми
за участю представників від:
позивачаКрупи В. М. (дов. від 21.05.16), Семка С.В. (дов. від 10.01.17), Маслюченка І.М. (дов. від 10.01.17), Токар Л.М. (дов. від 10.01.17), Токаря В.О. (протокол з/з від30.05.13,
відповідачаПотатуєва В. П. (дов. від 27.12.16),
третьої особиКлимася О.С. (дов. від 29.12.16),
прокуратурине з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.02.15 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратоменерго" 28 774 667,95 грн. основного боргу та 73 080,00 грн. судового збору.

02.03.17 ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" звернулося до місцевого господарського суду із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.15 у справі №910/23142/14 до 10.09.17, через скрутний фінансовий стан.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.03.17 (колегія суддів у складі: головуючий-суддя Ващенко Т.М., судді: Князьков В.В., Підченко Ю.О.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 18.04.17 (колегія суддів у складі: головуючий-суддя Агрикова О.В., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.) у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення відмовлено, через недоведеність боржником належними та допустимими доказами своєї неплатоспроможності, щодо погашення зазначеного боргу.

Не погоджуючись із судовими актами, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.15 у справі №910/23142/14 до 10.09.17 - задовольнити.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, просивши судові акти залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Свою позицію скаржник обґрунтовує порушенням судами обох інстанцій норм процесуального права, щодо об'єктивного розгляду всіх обставин і доказів у справі. При цьому, не досліджувалися належним чином доводи боржника про відсутність на його рахунків коштів для виконання вказаного рішення та відсутності належного майна на яке може бути звернуто стягнення. При цьому судами залишено поза увагою факт перебування відповідача під дією обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин, оскільки вся його господарська діяльність здійснювалася на території АРК, тому під час анексії (тимчасової окупації) всі активи підприємств захоплені окупаційними військами Російської Федерації, що свідчить про винятковість обставин під час вирішення питання про надання відстрочки виконання рішення.

Крім того, судами проігнорований факт перебування боржника у статусі підприємства ПЕК. Судами належним чином не оцінені виключні обставини діяльності підприємства ПЕК та його ролі у забезпеченні життєво важливих суспільних інтересів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, рішенням господарського суду міста Києва від 13.02.15 у справі №910/23142/14 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратоменерго" до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та стягнуто з ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" на користь ТОВ "Укратоменерго" основного боргу на суму 28 774 667,95 грн. та судового збору на суму 73 080,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.15 рішення господарського суду міста Києва від 13.02.15 у справі №910/23142/14 залишено без змін.

20.05.15 господарським судом міста Києва виданий відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.15, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.15 частково задоволено заяву відповідача та відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.15 по справі № 910/23142/14 до 31.12.15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.16 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.15 по справі №910/23142/14.

За результатом апеляційного перегляду, постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.04.16, ухвалу місцевого суду скасовано частково і частково задоволено заяву відповідача та відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.15 по справі № 910/23142/14 до 01.09.16.

02.03.2017через відділ діловодства господарського суду міста Києва від боржника надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.15 у справі №910/23142/14 до 10.09.17.

Заяву про відстрочку виконання рішення обґрунтована тим, що боржника відсутні кошти для оплати заборгованості перед позивачем у справі, як і перед іншими кредиторами. Таке становище товариства виникло внаслідок тимчасової окупації АРК, у зв'язку з чим відповідач не має доступу до власного майна, документації, втратило контроль над усім належним заявнику майном, втратило можливість здійснювати господарську діяльність, що потягло за собою відповідні фінансові складнощі. Заявник також зазначив, що ним здійснюються всі можливі дії для відновлення своєї господарської діяльності, що надасть суб'єкту господарювання можливість розрахуватись за своїми грошовими зобов'язаннями. Крім того, боржник наголосив на вчиненні ним дій, спрямованих на забезпечення можливості експлуатації Стрілкового газородовища для постачання споживачам Генічеського району залишків природного газу. До того зазначив, що його контрагент ПАТ "Пласт" за договором про спільну діяльність від 05.03.14, на підставі якого здійснюється видобуток природного газу на Стрілковому газовому родовищі, не виконує свої обов'язки за вказаним договором, не здійснив внесок у спільну діяльність, не сплачує у повному обсязі рентну плату, що також унеможливлює сплату боргу за рішенням по даній справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочення сплати боргу на виконання рішення суду, суди зазначили, що боржником не доведено наявних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, з огляду на наявність у боржника як грошових коштів на рахунках, так і майна.

Крім того, врахований і той факт, що у даній справі відповідачу двічі надавалася відстрочка для виконання рішення - до 31.12.15 та до 01.09.16. Проте, відповідачем на рахунок стягувача не перераховано жодної гривні з присудженої до стягнення заборгованості. При цьому, як боржник у своїй заяві зазначив, що за результатами розподілу прибутку від спільної діяльності з ПАТ "Пласт" отримав за 1-й квартал 2016 року 2 473 459,27 грн., за 2-й квартал 2016 року 480 169,64 грн., тобто маючи можливість частково виконати рішення суду, боржник не сплатив стягувачу жодної гривні, що призводить до невиконання рішення вже майже 2 роки, що у свою чергу порушує права стягувача.

Колегія суддів Вищого господарського суду України підтримує правову позицію судів попередніх інстанцій, виходячи зі слідуючого.

Згідно ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Під відстрочкою розуміється відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як роз'яснено у п.п.7.1.-7.2. постанови Пленуму ВГС України від 17.10.12 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі ст.121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.05 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на викладене, судами вірно визначено, що вказані у заяві підстави для відстрочки виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які надають можливість для відстрочки виконання судового рішення, оскільки невиконання зобов'язань іншими контрагентами та скрутне матеріальне становище впливає не тільки на відповідача, а й на позивача, а по-друге, у випадку недостатності грошових коштів на рахунках, стягнення може бути звернуте на майно відповідача.

При цьому, належних та достатніх доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, зокрема того, що вони є винятковими, відповідний проміжок часу на який буде відстрочено або розстрочено виконання судового рішення, результати господарської діяльності боржника будуть позитивними, та що розстрочення наявної у боржника заборгованості забезпечить виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.15 у справі №910/23142/14 і у майбутньому надасть можливість акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення, - боржником не надано.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови апеляційної інстанції у справі, а тому її слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду 18.04.17 у справі №910/23142/14 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді Л. В. Ковтонюк

С. К. Могил