УХВАЛА

14.06.2017Справа № 910/6257/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест-Україна»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ал Термо»;

2) Фізичної особи підприємця - ОСОБА_1

про стягнення 79788,21 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва знаходиться указана справа про стягнення 79788,21 грн. переплати за надані послуги.

Позивачем через канцелярію суду 14.06.2017 було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій, окрім вимог про стягнення 79788,21 грн. заборгованості, Позивач також заявляє вимоги про стягнення з Відповідача 10437,64 грн. втрат від інфляції та 1875,57 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, збільшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті - змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

У пункті 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 роз'яснено, що статтею 22 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правила вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України та зазначені в цій постанові.

Таким чином, «збільшуючи» позовні вимоги у заяві від 14.06.2017, Позивач фактично заявив додаткові вимоги, які не заявлялися раніше: про стягнення з Відповідача 10437,64 грн. втрат від інфляції та 1875,57 грн. 3% річних.

Отже, ця заява Позивача не є збільшенням позовних вимог, а по суті є поданням іншого (ще одного) позову про стягнення з Відповідача втрат від інфляції, що є недопустимим у розумінні статті 22 ГПК України, тому суд відмовляє у задоволенні вищевказаної заяви, оскільки вона не є завою «про збільшення позовних вимог» як її називає Позивач.

Разом із цим Позивач не позбавлений права звернутися із таким окремим позовом до суду.

З огляду на наведене, спір вирішується в частині первісно заявленої позовної вимоги - стягнення 79788,21 грн. переплати за надані послуги.

Так, вимоги позову обґрунтовані тим, що 21.07.2016 між Позивачем та Відповідачем-1 був укладений договір № 2107/16 на здійснення міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів автотранспортом, у межах якого сторонами були укладені заявки на перевезення: № 21/07-1 від 21.07.2016 (2 шт.) та № 25/07-2 від 25.07.2016, та перераховані Відповідачу-1 кошти, двома платежами, у розмірах 198400 грн. та 100000 грн., проте Відповідач-1 зобов'язання (замовлені перевезення) не виконав, тому Позивач був вимушений звернутися до Відповідача-2.

21.07.2016 був укладений договір № 2107/16-1 на здійснення перевезень між Позивачем та Відповідачем-2, у межах якого сторонами були укладені заявки на перевезення: № 21/07- від 21.07.2016, № 21/07-5 від 21.07.2016, № 21/07-6 від 21.07.2016, №15/08-1 від 15.08.2016 та №15/08-2 від 15.08.2016.

Порівнявши автомобілі, якими мав здійснювати перевезення Відповідач-2 на підставі укладених вище заявок, Позивач виявив, що мали місце ті ж автомобілі, за перевезення якими він уже сплатив кошти Відповідачу-1 в сумі 298400 грн., тому ці кошти Позивач зарахував в оплату Відповідачу-2, додатково перерахувавши ще окремими платежами: 99135 грн., 99135 грн., 99135 грн., 303149 грн., 110845 грн., 110845 грн., що все в сумі становить 1120644 грн.

Позивач стверджує, що Відповідачами належних заходів вжито не було, послуги надані не були, вантаж до пункту призначення доставлений не був, що призвело до виникнення негативного економічного ефекту на господарську діяльність Позивача та виникнення переплати за надані послуги у розмірі 79788 грн. 21 коп.

Разом з цим, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/21846/16, рішенням від 07.04.2017 у якій суд, зокрема, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест-Україна» на користь Фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 218632 грн. 11 коп. заборгованості за перевезення, здійснені на підставі укладеного між ними 21.07.2016 договору № 2107/16-1 та заявок на перевезення №15/08-1 від 15.08.2016 та №15/08-2 від 15.08.2016. При цьому, у залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Ал Термо», суд відмовив.

У вказаному рішенні судом було встановлено, що деякі з перевезень були виконані ФОП ОСОБА_1 (заявки на перевезення №15/08-1 від 15.08.2016 та №15/08-2 від 15.08.2016) і не були оплачені, натомість вимоги даного позову у справі № 910/6257/17 базуються на невиконанні Відповідачами обов'язків перевізників та наявність, натомість, у цих перевізників боргу перед Позивачем.

Тобто, обставина здійснення частини перевезень та їх оплати є предметом судового спору у іншій справі №910/21846/16, проте станом на даний час рішення у цій справі оскаржено в апеляційному порядку і докази набрання ним законної сили відсутні.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи № 910/6257/17 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом - справи №910/21846/16, тому суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №910/21846/16.

Керуючись ст.ст. 79, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у даній справі до вирішення (до набрання законної сили процесуальним документом за результатами розгляду) пов'язаної з нею іншої справи, що розглядаються іншим судом - справи №910/21846/16 Господарського суду міста Києва.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків