ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.2017 Справа № 907/311/16

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

про стягнення суми 1267609,21 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача не зявився ( у судовому засіданні 23.05.17 - ОСОБА_2 головний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи Управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту (дов.№14-167 від 11.06.14)

від відповідача ОСОБА_3 начальник відділу претензійно-позовної роботи управління правового супроводження проектів у Закарпатській області юридичного департаменту товариства з обмеженою відповідальністю Регіональна газова компанія (дов. №Др-8-1216 від 26.12.16)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 1267609,21 грн. заборгованості, в т.ч. 599184,15 грн. пені, 61765,68 грн. 3% річних та 606659,38 грн. інфляційних нарахувань за договором на купівлю-продаж природного газу №13-234-В від 04.01.13.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.09.16 (суддя Кривка В.П.) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ заявленого до ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород про стягнення суми 1267609,21 грн. в т.ч. 599184,15 грн. пені, 61765,68 грн. 3% річних та 606659,38 грн. інфляційних нарахувань за договором на купівлю-продаж природного газу №13-234-В від 04.01.13.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.16 скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 15.09.2016 у справі № 907/311/16 та прийнято нове, яким позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.17 скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 15.09.2016 року, прийняте у справі №907/311/16 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року, прийняту у справі №907/311/16 - в частині задоволення позовних вимог про стягнення 599184, 15 грн. пені. В цій частині справу №907/311/16 передано на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що відповідач свої зобов'язання за Договором щодо оплати поставленого природного газу виконав із порушенням встановленого Договором строку виконання, у зв'язку з цим, посилаючись на умови договору (п. 7.1, 7.2.) та положення ст. 625 ЦК України позивачем проведено нарахування пені, 3% річних та інфляційні нарахування за прострочення платежів, і просить стягнути з відповідача суму 1267609,21 грн., в т.ч. 599184,15 грн. пені, 61765,68 грн. 3% річних, 606659,38 грн. інфляційних нарахувань. При новому розгляді справи позивач просить суд стягнути з відповідача суму 599184,15 грн. пені за порушення договірних зобовязань.

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву, додаткових запереченнях, додаткових обґрунтуваннях та письмових поясненнях по суті позову з доданням підтверджуючих документів проти позову заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Зокрема зазначає, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора, оскільки позивачем не виконано свого обов'язку за договором в частині повернення підписаних актів приймання - передачі природного газу, визначені договором умови для проведення остаточних розрахунків не настали, тобто відповідач не міг виконати свого зустрічного зобов'язання - здійснення остаточного розрахунку саме до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, з огляду на відсутність узгодженого позивачем акту приймання - передачі природного газу за відповідний період. Заперечуючи факт належного виконання позивачем свого обовязку щодо повернення актів приймання - передачі природного газу наводить доводи, що позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження вказаного, тому вважає, що позивача не виникло право вимоги виконання зустрічного зобовязання здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ до 20 числа, наступного за місяцем поставки газу. У звязку з наведеними доводами відповідач вважає, що підстави для відповідальності та, відповідно, нарахування і стягнення штрафних санкцій у позивача відсутні.

Судом при новому розгляді справи враховано вказівки Постанови Вищого господарського суду України від 01.03.17 у справі №907/311/16 щодо здійснення належної оцінки взаємовідносинам сторін з урахуванням приписів ст. 12 Закону, які є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, у відповідності до вимог ст.111-12 ГПК України.

Так, суд на виконання вказаних вказівок Вищого господарського суду України ухвалою господарського суду Закарпатської області від 16.03.17 зобов'язував сторін подати господарському суду письмові пояснення по суті позовних вимог з їх урахуванням. На виконання вимог вказаної ухвали суду сторонами подано письмові пояснення. Зокрема, позивач просить суд визнати законними та обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення пені, а також врахувати, що договір купівлі-продажу№13-234-В був укладений сторонами 04.01.13, тобто вже після введення мораторію від 02.01.13.

Відповідачем, в свою чергу, здійснено контррозрахунок заявленої до стягнення пені, з врахуванням строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (з 02.01.13 по 20.02.14) у справі № 907/5/13 про банкрутство ПАТ "Закарпатгаз" , а також з врахуванням положень ч.5 ст.254 ЦК України, згідно якого перерахована сума пені становить 560198,05 грн. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення суми пені та розстрочення виконання рішення на 12 місяців, у відповідності до ст.83 ГПК України.

У судовому засіданні 23.05.17 оголошувалась перерва у відповідності до ст.77 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (покупець) 04.01.2013 року було укладено договір №13-234-В купівлі-продажу природного газу, згідно п.1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору виключно для забезпечення власних потреб об'єктів, які знаходяться на балансі покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

В подальшому, у період з10.07.13 по 10.07.15 сторони уклали шістнадцять додаткових угод до договору №13-234-В, якими змінювали ціну газу, строки дії договору, порядок розрахунків.

Договірними умовами передбачено, що продавець передає покупцю імпортний газ (за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ НАК Нафтогаз України) у пунктах приймання-передачі газу на газорозподільних станціях (ГРС) ДК Укртансгаз. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі (п.3.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу.

Згідно з п. 3.4. договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу споживачів покупця (п.4.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору ціна за 1000 куб. м газу 3509,00 грн.

Згодом, до п.5.2 договору щодо ціни за газ були внесені такі зміни:

- додатковою угодою № 1 від 10.07.2013 встановлено, що з 01.07.2013 ціна за 1000 куб. м газу 3459,00 грн, крім того ПДВ- 20% - 706,36 грн, усього з ПДВ 4238,14 грн;

- додатковою угодою № 2 від 08.08.2013 встановлено, що з 01.08.2013 ціна за 1000 куб. м газу 3459,00 грн, крім того ПДВ- 20%, усього з ПДВ 4238,50 грн;

- додатковою угодою № 3 від 31.12.2013 встановлено, що з 01.01.2014 ціна за 1000 куб. м газу 3113,00 грн, крім того ПДВ-20% - 638,55 грн, усього з ПДВ 3831,31 грн;

- додатковою угодою №4 від 28.04.2014 встановлена з 01.04.2014 ціна за 1000 куб. м газу 4020,00грн, крім того ПДВ-20% - 823,58 грн, усього з ПДВ 4 941, 48 грн;

- додатковою угодою №5 від 15.05.2014 встановлена з 01.05.2014 ціна за 1000 куб. м газу 4724, 00 грн, крім того ПДВ-20% - 968,26грн, усього з ПДВ 5809,54 грн;

- додатковою угодою №6 від 10.06.2014 встановлена з 01.06.2014 ціна за 1000 куб. м газу 4724, 00 грн, крім того ПДВ-20% - 970,60грн, усього з ПДВ 5823,58 грн;

- додатковою угодою №7 від 05.09.2014 встановлена з 01.09.2014 ціна за 1000 куб. м газу 4874, 00 грн, крім того ПДВ-20% - 1001,20 грн, усього з ПДВ 6007,18 грн;

- додатковою угодою №8 від 10.11.2014 встановлена з 01.11.2014 ціна за 1000 куб. м газу 5100,00 грн, крім того ПДВ-20%-1047,30 грн, усього з ПДВ 6283,80 грн;

- додатковою угодою №9 від 08.12.2014 встановлена з 01.12.2014 ціна за 1000 куб. м газу 5900,00 грн, крім того ПДВ-20% - 1210, 50 грн, усього з ПДВ 7263,00 грн;

- додатковою угодою №11 від 05.02.2015 встановлена з 01.02.2015 ціна за 1000 куб. м газу 5700, 00 грн, крім того ПДВ-20%- 1169, 70 грн, усього з ПДВ 7018, 20 грн;

- додатковою угодою №12 від 10.03.2015 встановлена з 01.03.2015 ціна за 1000 куб. м газу 8900, 00 грн, крім того ПДВ-20%-1822,50 грн, усього з ПДВ 10 935,00 грн;

- додатковою угодою №13 від 03.04.2015 сторони встановили, що з 01.04.2015 ціна за 1000 куб. м газу 7200,00грн, крім того ПДВ-20%-1472,52 грн, усього з ПДВ 8835,12 грн;

- додатковою угодою №14 від 12.05.2015 сторони встановили, що з 01.05.2015 ціна за 1000 куб. м газу 6810,00 грн, крім того ПДВ-20%- 1392,96 грн, усього з ПДВ 8357,76 грн;

- додатковою угодою №15 від 03.06.2015 сторони встановили, що з 01.06.2015 ціна за 1000 куб. м газу 6600,00грн, крім того ПДВ-20%- 1350,12 грн, усього з ПДВ 8100,72 грн;

- додатковою угодою №16 від 10.07.2014 встановлена з 01.07.2015 ціна за 1000 куб. м газу 6600,00 грн, крім того ПДВ-20%- 1356,90 грн, усього з ПДВ 8141,40 грн;

Додатковою угодою № 3 від 31.12.2013 сторони виклали п. 6.1. договору у наступній редакції: Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу.

Також, додатковими угодами до договору сторони продовжували строк дії договору, встановлений п.11 договору:

- додатковою угодою №3 від 31.12.2013 сторони встановили, що строк дії договору в частині реалізації газу діє до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення;

- додатковою угодою №10 від 22.12.2014 сторони встановили, що строк дії договору в частині реалізації газу діє до 31 грудня 2015 року.

Крім того, додатковою угодою №11 від 05.02.2015 сторони виклали п.2.1 договору у наступній редакції: Продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 по 31.12.2015 газ в обсязі до 751, 927 тис куб. м, у тому числі: у 2013 році 279, 123 тис. куб. м, у 2014 році 241, 804 тис. куб. м, у 2015 році - до 231, 000 тис. куб. м.

Відповідно до п. 6.1 договору (зі змінами, внесеними Додатковою угодою №3) оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу.

Згідно з п. 6.2 оплата за газ здійснюється з поточного рахунка покупця на поточний рахунок продавця та зараховується як оплата за газ та транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного виконання (п.11 договору).

Умовами договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором і чинним законодавством України. У разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.п. 7.1, 7.2.).

На виконання умов договору позивач передав у власність Відповідачу протягом січня 2013 року - вересня 2015 року природний газ у обсязі 670,938 тис. м3 на загальну суму 3672620,09 грн., що підтверджується узгодженими позивачем та доданими до матеріалів справи актами приймання - передачі природного газу за вказаний період. Вищенаведені акти підписані двома представниками двох сторін та скріплені їх печатками.

При цьому, як зазначає позивач покупцем проведено повну оплату за відпущений природній газ за спірний період станом на момент звернення до суду з даним позовом. Факт повної оплати, відповідачем підтверджено і у ході судового розгляду у встановленому порядку не заперечувався та не спростовувався.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов п. 6.1 договору відповідач не здійснював 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, він також не проводив остаточного розрахунку за фактично переданий газ, вказаний в актах приймання-передачі газу, до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

Обставини справи щодо передачі природного газу за договором №13-234-В купівлі - продажу природного газу від 04.01.2013 встановлені в ході розгляду даної справи в частині стягнення суми 1267609,21 грн. в т.ч. 599184,15 грн. пені, 61765,68 грн. 3% річних та 606659,38 грн. інфляційних нарахувань.

20.05.16 ПАТ НАК Нафтогаз України звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації Закарпатгаз про стягнення 1267609, 21 грн., з яких: 599184, 15 грн. пені, 61765, 68 грн. 3% річних та 606659,38 грн. інфляційних втрат. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.09.2016 у справі № 907/311/16 у позові відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.16 скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 15.09.2016 у справі № 907/311/16, яким відмовлено у позові повністю, та прийнято нове, яким позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.17 скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 15.09.2016 року, прийняте у справі №907/311/16 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року, прийняту у справі №907/311/16 - в частині задоволення позовних вимог про стягнення 599184, 15 грн. пені.

Судами встановлено, що на виконання умов Договору позивач передав відповідачу протягом січня 2013 року - вересня 2015 року природний газ на загальну суму 3672620,09 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи.

В ході касаційного провадження у справі №907/311/16, аналізуючи матеріали зібрані у справі, зокрема, наявні акти приймання-передачі поставленого газу, підписані та скріплені печатками обох сторін, Вищий господарський суд України зазначив, що апеляційний господарський суд обґрунтовано прийшов до висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання зобовязання з оплати поставленого газу. Несвоєчасне повернення актів приймання-передачі поставленого газу не може вплинути на момент виникнення прострочки грошового зобов'язання.

В частині позовних вимог про стягнення 599184,15 грн. пені справу №907/311/16 передано на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінюючи заявлені позовні вимоги, подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, зокрема підписаними двома сторонами актами приймання-передачі природного газу підтверджено, що на виконання умов договору №13-234-В на купівлю - продаж природного газу від 04.01.2013 позивач передав, а відповідач прийняв за період з січня 2013 року по вересень 2015 року природний газ на загальну суму 3677830,59 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

В порушення умов п. 6.1 договору відповідач не здійснював 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, він також не проводив остаточного розрахунку за фактично переданий газ, вказаний в актах приймання-передачі газу, до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

Вказаний пункт 6.1 договору узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судами апеляційної та касаційної інстанції при попередньому розгляді справи надано оцінку та встановлено обставини щодо наявності у відповідача простроченого зобовязання.

Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 612 України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що природний газ передавався у власність відповідачу впродовж січня 2013 вересня 2015 року. Однак, відповідачем, в порушення узгоджених сторонами умов договору, не здійснювалась повна оплата за фактично отриманий за договором природний газ у строк - до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, як встановлено договором.

Відповідно до п. 9.2 договору, строк в межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 3 (три) роки.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Період нарахування пені не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано (ч. 6 ст.232 ГК України).

Як вказувалось вище, остаточний розрахунок за фактично переданий газ мав здійснюватись до 20 числа наступного за місяцем поставки газу. Тобто, кожного 20-го числа мало виконуватись зобовязання по сплаті за фактично отриманий газ за попередній місяць.

Позивачем подано розрахунок пені у період з 20.02.13 по 30.11.15, згідно якого нараховано пеню у розмірі 599184,15 грн.

В заперечення щодо правильності розрахунку поданого позивачем відповідачем подано контррозрахунок з врахуванням строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (з 02.01.13 по 20.02.14) у справі № 907/5/13 про банкрутство ПАТ "Закарпатгаз" , а також з врахуванням положень ч.5 ст.254 ЦК України, згідно якого перерахована сума пені становить 560198,05 грн. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення суми пені та розстрочення виконання рішення на 12 місяців, у відповідності до ст.83 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи при новому розгляді справи в частині стягнення суми 599184,15 грн. пені, перевіривши подані сторонами розрахунки суми пені, заявленої до стягнення, а також врахувавши вказівки Постанови Вищого господарського суду України від 01.03.17 у справі №907/311/16 щодо здійснення належної оцінки взаємовідносинам сторін з урахуванням приписів ст. 12 Закону, які є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, у відповідності до вимог ст.111-12 ГПК України суд констатує наступне.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Обов'язок сплати пені у разі порушення умов п. 6.1 Договору передбачено сторонами та закріплено в п. 7.2 Договору.

Зокрема, сторони погодили (п. 7.2), що у разі, невиконання покупцем умов пунктів 6.1. договору покупець зобовязується крім суми заборгованості сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який був чинним на момент порушення провадження у справі про банкрутство відповідача, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Виходячи із змісту положень вищевказаного закону боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання не нараховується, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства (Постанова Верховного Суду України від 12.03.2013 року у справі №29/5005/16170/2011).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.13 порушено провадження у справі та прийнято до розгляду заяву Дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» про визнання банкрутом ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, в період з 02.01.2013 року (порушення провадження у справі про банкрутство №907/5/13) по 20.02.2014 року (припинення провадження у справі про банкрутство №907/5/13) діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів введений у справі №907/5/13 про банкрутство ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз".

Отже, у вказаний період (з 02.01.2013 року по 20.02.2014 року) нарахування штрафних санкцій не допускається.

Судом здійснено перерахунок нарахованої позивачем сум пені, з врахуванням положень ч.5 ст.254 ЦК України та . 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно якого перерахована сума пені становить 560198,05 грн.

В силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказані норми, регулюють господарську діяльність, кореспондуючись з положеннями частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 560198,05 грн., позивачем належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

Водночас, відповідачем подано клопотання про зменшення пені в порядку винятку розміру пені, нарахованої позивачем, у зв'язку з важким фінансовим становищем, погашенням та відсутністю заборгованості по сплаті основної суми заборгованості, наявністю великої суми кредиторської заборгованості, що на даний час перевищує дебіторську заборгованість, враховуючи те, що прострочення грошового зобовязання не завдало збитків позивачу, а також те, що за прострочення виконання зобовязання позивачем також заявлено стягнення суми 61765,68 грн. 3% річних та 606659,38 грн. інфляційних нарахувань. Рішення про стягнення яких набрало законної сили.

Згідно ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Положеннями ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оцінюючи обставини справи та обґрунтованість підстав поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, суд бере до уваги: факт повного виконання основного грошового зобовязання відповідачем; в цілому, незначний період прострочення, що обумовлений наявністю обставин, які утруднювали своєчасність здійснення оплати за поставлений газ, що повязано з оформлення актів прийому-передачі газу сторонами; наявність значної, порівняно з сумою договору на купівлю - продаж природного газу, заборгованості споживачів газу перед відповідачем за спожитий газ; значення та важливість продовження здійснення відповідачем господарської діяльності відповідача, як субєкта, який має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, суд вважає обґрунтованим та таким, що не порушує інтереси сторін, зменшення розміру пені до 50 %.

З огляду на вищенаведене, вказане зменшення розміру неустойки у вигляді пені є достатнім та дієвим засобом для стимулювання відповідача щодо належного виконання договірних зобовязань та таким, що не спричинить збитки позивачу, приймаючи до уваги інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру пені на 50 %.

Таким чином, з відповідача належить до стягнення 280099,03 грн. пені, - в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити.

Щодо відстрочки виконання судового рішення на 12 місяців в частині стягнення пені, слід зазначити наступне.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, які визначає суд, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідач зазначає, що одночасне стягнення нарахованих та надмірно великих штрафних санкцій паралізує роботу ПАТ "Закарпатгаз" та позбавить можливості здійснювати роботи з належного підтримання газорозподільної мережі у належному стані, що призведе до банкрутства товариства, вказує на його збитковість впродовж останніх 3 років. На підтверження вказаних посилань, відповідачем подано баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 30.09.2016 та звіт про фінансові результати за 9 місяців 2016 року.

З огляду на вищенаведене, вказані посилання відповідача суд бере до уваги, а подані докази свідчать про існування реальних обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання судового рішення в майбутньому, відтак, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, суспільне значення підприємств та їх господарської діяльності, а також те, що надання відстрочки надасть можливість відповідачу повністю виконати рішення суду у майбутньому, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача частково на 6 місяців рівними частинами по 46683,17 грн. щомісячно до 01.11.2017 року включно. Доцільність відстрочення судового рішення на 1 рік відповідачем не доведена належними та допустимими доказами в порядку та розумінні ст. 34 ГПК України.

Отже, позов належить задоволити частково.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст. ст. 1, 15, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Закарпатгаз, (88015, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Погорєлова, буд.2, код ЄДРЮОФОПтаГФ 05448610) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, код ЄДРЮОФОПтаГФ 20077720) суму 280099,03 грн. пені.

Видати наказ.

В решті позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми 280099,02 грн. пені відмовити повністю.

Клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород про розстрочку виконання рішення господарського суду Закарпатської області у справі №907/311/16 від 31.05.17 задоволити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 31.05.17 у справі №907/311/16 рівними частинами по 46683,17 грн. щомісячно до 01.11.2017 року включно.

В решті клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород про розстрочку виконання рішення господарського суду Закарпатської області у справі №907/311/16 від 31.05.17 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.06.17

Суддя О.В. Васьковський