ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р.Справа № 922/279/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків
до Публічного АТ "Харківгаз", м. Харків Публічного АТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ
про зобов'язання відновити постачання
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 27 від 27.01.2017 р.

відповідача (ПАТ "Харківгаз") - ОСОБА_2, довіреність № 007Д/0-20-1216 від 29.12.2016 р.

співвідповідача (ПАТ "НАК "Нафтогаз України") - ОСОБА_3, довіреність № 14-68 від 14.04.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд зобовязати Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (відповідач) відновити постачання природного газу на котельню у місті Дергачі по вул. Леоновій, 1, що експлуатується позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" має особливий статус, як підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги з теплопостачання населенню Харківської області. Однак, відповідач всупереч вимогам Конституції України, Законів України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, Про охорону навколишнього природного середовища здійснив відключення вищезазначеної котельні.

В процесі розгляду справи відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 5675 від 20.02.2017 р.) в якому просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при відключенні котельні позивача від газопостачання він керувався п. 1 глави 7 розділу 5 Кодексу гозорозподільчих систем, та ст. 19 Закону України Про теплопостачання, оскільки позивач має перед відповідачем заборгованість за послуги з розподілу природного газу та в звязку з неврегульованим балансом в розмірі близько 100 000 000 грн., що призводить до збитковості підприємства відповідача. Крім того, відповідач зазначив, що позивач проводить відбір природного газу без номінації на газ по категорії ТКЕ-промисловість, доведеної його постачальником, що має ознаки несанкціонованого відбору природного газу позивачем.

Ухвалою суду від 05.04.2017 р. було залучено ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до участі у справі у якості співвідповідача та вилучено ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зі складу 3-х осіб по даній справі.

Ухвалою суду від 03.05.2017 р. розгляд справи було відкладено на 15.05.2017 р. о 14:30.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надало до суду відзив на позовну заяву (вх. № 15507 від 15.05.2017 р.) в якому зазначає, що вона дійсно не надала позивачу номінацію на постачання природного газу, у зв'язку з невиконанням позивачем п. 17 Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, оскільки позивач має перед співвідповідачем заборгованість за поставлений природний газ за укладеними між ними договорами.

У судовому засіданні призначеному на 15.05.2017 р. о 14:30 була оголошена перерва до 29.05.2017 р. о 10:00.

Ухвалою суду від 29.05.2017 р. продовжено строк розгляду справи до 20.06.2017 р.

У судовому засіданні призначеному на 29.05.2017 р. о 10:00 була оголошена перерва до 08.06.2017 р. о 11:30.

Представник співвідповідача за вх.№ 18987 від 08.06.2017 р. надав копію сальдо по підприємству позивача, яка судом прийнята та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача та співвідповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували в повному обсязі.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Згідно позову позивач вказує, що 16 січня 2017 року на адресу філії «Дергачівське ПКГ» надійшов акт про порушення від 16.01.2017 р., а працівники ПАТ «Харківгаз» без попереднього повідомлення про відключення від систем газопостачання та без участі позивача закрили засувки та здійснили механічні роз'єднання на газопроводі, що подає газ на котельню у місті Дергачі по вул. Леоновій, 1. Такі дії можуть привести до руйнування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, відсутності опалення, а також до значного широкомасштабного руйнування системи теплопостачання у м. Дергачі.

Відповідно до п.1 розділу 2 Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, обєкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як субєкту ринку природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ обєкта споживача до газорозподільної системи.

Підтверджений обсяг природного газу обєм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, та підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) і доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

Позивач у даній справі Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, є комунальним підприємством, якому надано ліцензію № 041759 від 10.08.2012 р. на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до залученої до матеріалів справи заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №094203А1К1SТ016 від 01.01.2016 р., саме підприємство відповідача здійснює розподіл природного газу для задоволення потреб споживачів позивача за Типовим договором розподілу природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015 року затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період). Цим Положенням покладається на ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України обовязок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення. Виробник теплової енергії до 1 квітня 2017 р. має право придбати природний газ у НАК Нафтогаз України для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України Про теплопостачання, виконав обовязок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання (пункт 15 Положення). Постачання природного газу НАК Нафтогаз України виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації. При цьому, судом береться до уваги, що вказаний нормативно-правовий акт не ставить обовязку ПАТ НАК Нафтогаз України постачати природний газ виробникові теплової енергії в залежність від категорій постачання. Покладений Положенням обов'язок НАК Нафтогаз України постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії не містить поділу залежно від того, для забезпечення потреб яких споживачів виробляється теплова енергія.

Постановою Кабінету Міністрів України № 357 від 29.04.2016 року затверджено Примірний договір про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" надає послуги з розподілу природного газу, який Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" постачає позивачу на підставі укладених договорів постачання природного газу №2444/1617-ТЕ-32 від 21.09.2016 р. та №2577/1617-БО-32 від 31.10.2016 р.

За вказаними договорами Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зобов'язалось здійснювати постачання природного газу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) у обсягах, визначених пунктами 2.1. цих договорів.

Планові обсяги постачання природного газу визначені сторонами в п. 2.1. кожного з договорів, і такі обсяги постачання з огляду на умови п.п. 2.1. 2.3.,2.4. цих договорів, для ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків є узгодженими.

Відповідно до вимог п. 3.2. договорів для отримання газу, позивач подає постачальнику щомісячно, до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки, заявку на планові обсяги використання газу. У разі неподання заявки споживачем, постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними в п. 2.1. цього договору на відповідний місяць.

Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку.

Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

Згідно з п. 3.5. договорів, після завершення місяця поставки позивач зобовязаний до 7 числа наступного місяця направити до співвідповідача:

- завірену копію акту розподілу природного газу за розрахунковий місяць, складений між споживачем та оператором газорозподільних мереж,

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використання природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна і вартість;

Відповідно до пп. 3 п. 3.7., п. 3.8., п. 6.5., пп. 8 п. 7.2., пп. 5 п. 7.3. договорів після завершення місяця поставки постачальник зобовязаний до 10 числа наступного місяця повернути споживачеві підписаний зі свого боку акт приймання-передачі або повідомити про причини не підписання акту.

У разі виникнення за обєктами споживача негативного небалансу цей небаланс врегульовується перед Оператором ГТС постачальником, тобто НАК Нафтогаз України. В свою чергу споживач зобовязаний відшкодувати постачальнику витрати, повязані із врегулюванням небалансу.

Однак, як свідчать матеріали справи, ПАТ НАК Нафтогаз України, всупереч умов укладеного між сторонами договору, постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 року та розпорядження Кабінет міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 не видала Харківському обласному комунальному підприємству "Дирекція розвитку інфраструктури території" номінацію на планові обсяги поставки газу на грудень 2016 р., січень 2017 р.

Відповідно до залучених до матеріалів справи актів надання послуги з розподілу природного газу, Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" спожило у грудні 2016 р. 4 959,644 тис. куб. м., у січні 2017 р. 4 807,631 тис. куб. м. газу.

З даних актів вбачається, що позивач фактично прийняв обсяги газу, які узгоджуються з обсягами природного газу, що передбачені договорами про постачання природного газу.

Разом з тим, з наданих позивачем в межах даної справи доказів вбачається, що останнім в порядку, визначеному умовами договорів, було направлено постачальнику для підписання акти приймання-передачі природного газу за вказаними договорами за грудень 2016 року та січень 2017 року, при цьому, що з його банківського рахунку із спеціальним режимом використання постійно проводяться грошові розрахунки за спожитий природний газ з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Враховуючи умови договорів поставки, укладених між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків, норми наведених вище законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015 року, розпорядження Кабінету міністрів України від 05.10.2016 р. №742-р Про деякі питання опалювального сезону 2016/17, суд вважає, що обсяги споживання природного газу позивачем не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.

Відтак, думка відповідача, що позивач здійснює несанкціонований відбір природного газу, оскільки йому не була заведена в грудні 2016 року, січні 2017 року номінація по категорії ТКЕ-промисловість, не узгоджується з нормами законодавства та умовами укладених договорів.

Взаємовідносини щодо обсягів поставленого природного газу у грудні 2016 р. та січні 2017 р. повинні бути врегульовані позивачем із постачальником природного газу, а не з газорозподільною організацією.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на наявність заборгованості у позивача за послуги балансування природного газу, як підставу для відключення котельні у місті Дергачі по вул. Леоновій, 1, що експлуатується позивачем є безпідставними.

Крім того, господарський суд зазначає, що будь-які спірні моменти щодо обсягів постачання газу, несвоєчасного оформлення актів приймання-передачі газу, небалансів газу, тощо, є наслідком неналежного виконання сторонами договорів поставок (позивачем та співвідповідачем) своїх зобовязань, а також вимог нормативно-правових актів. У разі виникнення між ними будь-яких суперечок, в т.ч. не надання номінацій, виникнення небалансів газу, такі обсяги повинні бути врегульовані між ПАТ НАК Нафтогаз України та ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків, а не з ПАТ Харківгаз, як газорозподільною організацією.

Тому ПАТ Харківгаз, як оператор газорозподільних систем, не може додатково до послуг з розподілу природного газу вимагати від позивача оплату природного газу за грудень 2016 р. та січень 2017 р., що фактично був поставлений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Згідно з Положенням про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладено обов'язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.

Виробник теплової енергії до 1 квітня 2017 року має право придбати природний газ у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", виконав обовязок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання (пункт 15 Положення).

Судом встановлено, що умова щодо відкриття банківського рахунку із спеціальним режимом використання в ПАТ Ощадбанк позивачем була дотримана.

Разом з цим, суд враховує той факт, що грошові кошти, які позивач отримує від споживачів у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р., «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» постійно підлягають перерозподілу без згоди на це ХОКП «ДРІТ» та ідуть на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" по існуючим договорам, а залишок грошей, що залишається у позивача покриває витрати на заробітну плату та на підтримання технологічного процесу з виробництва комунальних послуг, тобто даний порядок не передбачає погашення заборгованості перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з найдавнішим строком виникнення.

Водночас, судом встановлено, що позивачем згідно протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ № 3139 від 15.12.2016 р., № 3073 від 13.12.2016 р., на підставі платіжних доручень № 35 від 15.12.2016 р., № 34 від 14.12.2016 р., на рахунки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" були перераховані кошти у сумі 5 364 463,52 грн., та 8 497 712,13 грн., як оплата за спожитий природний газ відповідно до договору № 2444/1617 ТЕ 32 від 21.09.2016р.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що всі обовязки, визначені договорами, з боку ХОКП "ДРІТ" було виконано, тому посилання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" по справі на наявність заборгованості у позивача, як єдину причину для не надання номінацій для позивача на грудень 2016 р., січень 2017 р., - є безпідставними. Крім того, як встановлено судом та не заперечується ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі укладених договорів ПАТ "НАК "Нафтогаз України" заводив номінації (підтверджував обсяги природного газу) для позивача на жовтень 2016 р. та листопад 2016 р.

Статтею 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Дії ПАТ Харківгаз щодо відключення котельні по вул. Леоновій, 1 в м. Дергачі від газопостачання здійснено всупереч вимогам ст. 13 ЦК України.

Абз. 2 п. 1 ст. 7 розділу 6 Кодексу передбачено, що у разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на обєкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Однак, матеріали справи не містять доказів виконання ПАТ Харківгаз вимог кодексу щодо повідомлення позивача про відключення котельні по вул. Леоновій, 1 в м. Дергачі від газопостачання саме 16.01.2017 р.

Таким чином, зазначені відключення здійснені відповідачем з порушенням абз. 2 п. 1 ст. 7 розділу 6 зазначеного Кодексу.

Як наслідок, позивач був позбавлений можливості вжити заходів щодо запобігання виникненню негативних наслідків що повязані з відключенням котельні.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За змістом ст. ст. 21, 49, 50 Конституції України, права і свободи людини є непорушними. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

За змістом ст. 13, 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та забезпечення соціальної спрямованості економіки є обовязком держави.

В силу ст. 8 Конституції України, наведені вище положення Конституції України як акту найвищої юридичної сили є нормами прямої дії.

Кодекс цивільного захисту України, Закон України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, Закон України Про охорону навколишнього природного середовища також встановлюють та деталізують гарантії прав громадян на безпечне для життя та здоровя навколишнє природне середовище, екологічну безпеку.

Зокрема, гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров'я та власності визначається як принцип здійснення цивільного захисту населення (ст. 4 Кодексу цивільного захисту населення).

Стаття 4 Закону України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччю населення передбачає право громадян на безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Статтею 3 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що основними принципами охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов'язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров'я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.

Стаття 50 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначає, що екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.

Обєкт споживання газу позивачем, а саме, котельня по вул. Леоновій, 1 в м. Дергачі, на якій здійснюється виробництво тепла для надання послуг населенню та бюджетним установам зазначеного міста, є обєктом підвищеної небезпеки. Припинення газопостачання в опалювальний період на цей обєкт може призвести до виникнення надзвичайної ситуації на території де позивачем здійснюється теплопостачання за допомогою зазначеної котельні.

Статтю 1 Кодексу цивільного захисту України, надано наступні визначення:

Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи субєкті господарювання на ній або водному обєкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоровю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи обєкті, провадження на ній господарської діяльності.

Небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоровю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Обєкт підвищеної небезпеки - обєкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру.

Техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних обєктах, а також у субєктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про теплопостачання державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; додержання стандартів, правил і норм усіма суб'єктами відносин у сфері теплопостачання; забезпечення технологічної безпеки функціонування систем теплопостачання під час припинення газопостачання.

Постановою Кабінету міністрів України від 13 листопада 2013 року № 886 затверджено Методику визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для обєктів у сфері теплопостачання. Відповідно до п. 2 Методики, метою визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для обєктів у сфері теплопостачання є недопущення виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Із змісту Методики (п 3, 4) вбачається, що технологічний мінімум повинен забезпечувати постачання газу виробникові теплової енергії у обсязі, який є достатнім для створення температури повітря закладів охорони здоровя і дошкільних навчальних закладів +20°C; загальноосвітніх закладів і житлових будинків +18°C; температура гарячої води у споживачів становила не нижче +40°C.

Статтею 6 Закону України Про теплопостачання передбачено, що державна політика у сфері теплопостачання базується зокрема на принципах забезпечення захисту прав та інтересів споживачів, забезпечення технологічної безпеки функціонування систем теплопостачання під час припинення газопостачання, підвищення екологічної безпеки систем теплопостачання та ін.

Частиною 2 ст. 10 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища також передбачено, що діяльність, яка перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що дії ПАТ Харківгаз щодо припинення газопостачання котельні по вул. Леоновій, 1 в м. Дергачі в зимовий період є грубим порушенням вимог вищезазначених положень Закону, що зумовлює припинення функціонування зазначеної котельні та надання за її допомогою послуг теплопостачання населенню та бюджетним установам, та як наслідок, можуть призвести на виникнення надзвичайної ситуації, порушення конституційних прав громадян на безпечне для життя і здоров'я довкілля, до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, понесення значних матеріальних збитків в зв'язку з руйнуванням мережі теплопостачання, неможливості проживання та ведення відповідної діяльності населенням на об'єктах і в будівлях, до яких котельня здійснює теплопостачання.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів в Україні передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 6 статті 13 ЦК України передбачено, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтями 15-16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено факт порушення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" умов укладених договорів постачання природного газу та факт незаконного відключення ПАТ Харківгаз в зимовий період котельні у м. Дергачі по вул. Леоновій, 1, що експлуатується ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території з метою надання послуг теплопостачання населенню та бюджетним установам Дергачівської міської ради, суд приходить до висновку про задоволення позову, та зобовязання ПАТ Харківгаз відновити газопостачання зазначеної котельні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи, що з вини ПАТ Харківгаз та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" спір було доведено до суду, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. підлягають стягненню з ПАТ Харківгаз та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь позивача у рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1; ) відновити постачання природного газу на котельню у місті Дергачі по вул. Леоновій, 1, що експлуатується Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" (61022, м. Харків, майдан, Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд, 5 поверх; ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1; ) на користь Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (61022, м. Харків, майдан, Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд, 5 поверх; ) суму сплаченого судового збору у розмірі 800,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) на користь Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (61022, м. Харків, майдан, Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд, 5 поверх; ) суму сплаченого судового збору у розмірі 800,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 13.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_4