ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Справа № 922/221/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності №01-16/2304 від 24.04.2017р.;

відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності №38-4055/391 від 27.10.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго", м.Харків, (вх. №1469 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17

за позовом: Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків,

до відповідача: Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17 (головуючий суддя Кухар Н.М., суддя Лаврова Л.С., суддя Ольшанченко В.І.) відмовлено в позові повністю.

Акціонерна компанія "Харківобленерго" з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю та зобовязати Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" самостійно припинити власне електроспоживання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом місцевим господарським судом не було враховано приписів статей 526, 629 Цивільного кодексу України, статті 26 Закону України "Про електроенергетику" та пункту 10.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, що на думку апелянта призвело до передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 08.06.2017р.

06.06.2017р. відповідачем було подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5886), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Акціонерної компанії "Харківобленерго" відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17залишити без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 08.06.2017р. представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача заперечила проти вимог апеляційної скарги, просила оскаржуване рішення від 11.04.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що представники сторін у судове засідання зявились і надали пояснення у справі в обґрунтування своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.03.2010р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (надалі-постачальник) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (надалі-споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 702 (надалі договір) (т.1 а.с. 11-26), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (пункт 1 договору).

Під час виконання умов договору, а також вирішення питань, які не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватись чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією. Правилами улаштування електроустановок, іншими нормативними документами (підпункт 2.1 пункту 2 договору).

Підпунктом 2.2.2. пункту 2 договору встановлено обовязок постачальника постачати споживачу електроенергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням умов розділів 6,7договору,відповідно до додатку №1 додатку №1 "Договірні величини електроспоживання на відповідний рік» та додатку №2 "Порядок розрахунків";

- згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 8 "ОСОБА_1 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін";

із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, на межі балансової належності електромереж в точці продажу, електричної енергії, а саме:

- відхилення напруги (тривалість часу відхилення напруги понад нормально припустиме визначається, у відповідності до ГОСТ 13109-97): нормально припустиме значення для рівня напруги 0,22кВ та вище - +/-5%, гранично припустиме значення для рівня напруги 0,22кВ та вище - +/-10%;

- провал напруги (зниження рівня, нижче гранично припустимого значення) - не більш 30 секунд;

- забезпечити отримання споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності, зазначеної у додатку № 3.1 "Перелік, місць встановлення розрахункових приладів-обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору.

Пунктами 2.3.3. та 2.3.4. сторони погодили, що споживач зобовязується своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку №2 "Порядок розрахунків", здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача гідно вимог ПКЕЕ та додатком №4а "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до підпунктів 3.1. та 3.2. пункту 3.1. договору, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором. Обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору у відповідності до порядку, передбаченому ПКЕЕ.

Відповідно до пункту 5 додатку 2 "Порядок розрахунків" (надалі - Порядок розрахунків) від 31.03.2010р. до договору №702 (т.1 а.с.27-30), остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії.

За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "ОСОБА_1 про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів.

Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Відповідно до пункту 9.1. додаткової угоди до договору № 0041,02, всі додатки до цього договору ,а саме №№1;2;3.1;3.3;4а;8;10;11;11а;12;13;15;3.3, (в тому числі спільно погоджений графік погашення заборгованості та ОСОБА_1 аварійної, екологічної і технологічної броні, при наявності), а також письмові повідомлення про встановлення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та потужності є невідємними частинами цього договору.

Як зазначає позивач, у звязку з несплатою відповідачем грошових коштів за поставлену електричну енергію, станом на 01.12.2016р. утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 170 004 486,42грн.

У звязку з тим, що відповідачем не було виконано покладеного на нього договором обовязку щодо своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою (т.1 а.с.4-36), в якій просила суд зобовязати Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" самостійно припинити власне електроспоживання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. відмовлено в позові повністю, з тих підстав, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" відноситься до суб'єктів природних монополій, діяльність яких регулюється Законом України "Про природні монополії", одним із принципів якого є забезпечення захисту прав споживачів, а отже у разі задоволення позовних вимог та відповідно відключення всіх об'єктів відповідача від електропостачання матиме наслідком порушення прав та інтересів усіх споживачів теплової енергії міста Харкова.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що за загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязок.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються Законом України Про електроенергетику та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (частина 2 статті 275 Господарського кодексу України).

Згідно статті 26 Закону України „Про електроенергетику" та пункту 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (надалі Правила користування електричною енергією), постачання електроенергії для забезпечення потреб споживачів здійснюється на підставі договору на постачання електроенергії, що укладається між споживачем та електропостачальною організацією.

Як було зазначено вище, 31.03.2010р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" було укладено договір про постачання електричної енергії № 702, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами

В обґрунтування доводів позовної заяви та апеляційної скарги позивач посилається на порушення відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, у звязку з чим, останній відповідно до умов статті 26 Закону України „Про електроенергетику" та пункту 10.2 Правил користування електричною енергією, зобовязаний повністю припинити власне електропостачання.

Колегія суддів зазначає, що статтею 26 Закону України Про електроенергетику та підпунктом 3 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі відсутності такої.

Пунктом 7.2 Правил користування електричною енергією визначено, що для споживачів, які мають погоджену екологічну броню електропостачання, обмеження постачання електричної енергії може бути застосовано до рівня екологічної броні електропостачання.

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією визначено, поняття екологічної броні електропостачання споживача, якою є мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім населення), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

При цьому, відповідно до підпункту 1.1.3 пункту 1 Інструкції про порядок складання акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 19.01.2004р. № 26, визначення величин екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача необхідне для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, зменшення можливих збитків споживача внаслідок обмеження електроспоживання споживача до рівня екологічної броні, або за відсутності такої - повного припинення електропостачання за порушення вимог чинних ПКЕЕ, а також у разі необхідності застосування заходів з регулювання споживання електричної енергії та потужності, що вводяться для запобігання порушенням режиму роботи об'єднаної енергетичної системи України.

Підпунктом 1.1.4 пункту 1 Інструкції передбачено, що визначені величини екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання оформлюються ОСОБА_1 екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача, який є невід'ємною частиною договору між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) та споживачем.

З наявного в матеріалах справи акту екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача від 28.04.2006р., підписаного КП Харківські теплові мережі, АК Харківобленерго та Інспекцією Держенергонагляду, вбачаться, що величина навантаження екологічної броні для споживача, КП Харківські теплові мережі, відсутня (показники дорівнюють нулю) (пункт 2.4.) (а.с.48).

Разом з тим, відповідно до положень статті 24 Закону України "Про електроенергетику", енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Порядок обмеження електроспоживання споживачеві до рівня екологічної броні або повного припинення їм електропостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7.1 Правил користування електричною енергією, електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому діючими нормативними документами.

Пунктом 7.5 Правил користування електричною енергією визначено, що постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Пунктом 2 Порядку обмеження електропостачання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004р. №93 (надалі Порядок) визначено, що енергопостачальники, електропередавальні організації або Держенергонагляд не пізніше ніж за 3 робочі дні до дати обмеження або припинення електропостачання відповідно до своїх функціональних обов'язків надсилають споживачам письмове попередження, в якому зазначаються підстава, дата і час, з якого буде запроваджено обмеження або припинення електропостачання.

Відповідно до пункту 3 Порядку, споживачі після отримання попередження про обмеження або припинення електропостачання повинні вжити заходів до усунення причин, що викликали необхідність застосування щодо них таких дій. У разі неможливості усунення зазначених причин споживачі зобов'язані після безпечного завершення технологічного процесу виробництва (з використанням технологічної броні електропостачання) здійснити з власних електроустановок обмеження електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю його припинити.

Отже, наведеними правовими нормами передбачено право енергопостачальника самостійно здійснити свій захист шляхом обмеження електропостачання споживача до рівня екологічної броні або припинити повністю електропостачання споживачу у випадку порушення споживачем права енергопостачальника щодо розрахунку за поставлену електроенергію.

Судова колегія також зазначає, що статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Разом з тим, як було зазначено вище, спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють спірні правовідносини, а саме статтею 24 Закону України "Про електроенергетику", пунктом 7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, пунктами 2 та 3 Порядку обмеження електропостачання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004р. №93, а також умовами укладеного між сторонами договору, а саме пунктом 3.1.2., передбачено право позивача самостійно здійснити свій захист шляхом обмеження електропостачання споживача до рівня екологічної броні або припинення повністю електропостачання споживачу у випадку порушення споживачем права енергопостачальника щодо розрахунку за поставлену електроенергію.

З огляду на вищевикладене, та те, що позовна заява не містить посилання на обставини, а матеріали справи не містять доказів щодо вчинення Акціонерною компанію "Харківобленерго" відповідних, встановлених законодавством дій, спрямованих на захист своїх порушених прав шляхом припинення або обмеження відповідачу електропостачання самим енергопостачальником, колегія суддів приходить до висновку, що позивач передчасно звернувся до суду за захистом свого порушеного права, та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

За приписами статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки суд першої інстанції дослідив належним чином обставини справи і докази на їх підтвердження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному зясуванні обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2017р. у справі №922/221/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12 "червня" 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.