КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" червня 2017 р. Справа №911/4007/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Хрипуна О.О.

Куксова В.В.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11

Від відповідача: Чурпіта Ю.М.;

Від третьої особи 1: не з'явився;

Від третьої особи-2: Луцик А.А.; Костюк В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Обухівське" на рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2017 по справі №911/4007/16 (суддя: Конюх О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Обухівське"

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

1)ОСОБА_15;

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Роза-Л"

про визнання незаконним та скасування наказу №10-3626/15-16-сг від 12.03.2016 та запису в Поземельній книзі

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство "Обухівське", м. Обухів, звернулось до господарського суду Київської області з позовом від 18.11.2016 №689 до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ, в якому просить суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність №10-3626/15-16-сг від 12.03.2016 та скасування у Поземельній книзі запису про надання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 у приватну власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26, радгоспу-комбінату Обухівський було передано в користування 1687,9 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.1 Статуту ПАТ "Обухівське" є правонаступником ВАТ "Обухівське", яке засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05.05.2006 №14-25-7/1 шляхом перетворення державного підприємства радгоспу-комбінату "Обухівський" у ВАТ "Обухівське" відповідно до законів України "Про приватизацію державного майна" та "Про господарські товариства".

Таким чином, позивач твердить, що є законним землекористувачем земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області в межах плану користування, що посвідчено Актом на право постійного користування серії НОМЕР_2 від 19.02.1996, керуючись при цьому п.2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр".

Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області 12.03.2016 видано Наказ про надання земельної ділянки у власність №10-3626/15-16-сг, на підставі якого було проведено реєстрацію права власності ОСОБА_15 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13933229 від 25.03.2016.

Позивач твердить, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 є частиною земельної ділянки, що належить позивачу відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2017 по справі №911/4007/16, повний текст якого складено 10.03.2017, у позові Публічного акціонерного товариства "Обухівське" - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивовано тим, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 здійснена відповідачем на підставі документації із землеустрою та передана у власність ОСОБА_15 у відповідності до вимог ст. 79-1,118 Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Закону України "Про державний земельний кадастр".

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2017 по справі №911/4007/16, позивач (апелянт) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить наведене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до автоматизованого розподілу справи №911/4007/16 між суддями, справу розподілено колегії суддів: головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Куксов В.В., Хрипун О.О., про що сформовано протокол.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 апеляційну скаргу по справі №911/4007/16 прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 25.04.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 продовжено строк розгляду спору у справі №911/4007/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Обухівське" на рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2017 на 15 днів, в розгляді справи оголошено перерву до 25.05.2017.

25.05.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Обухівське" надійшли: додаткові пояснення до апеляційної скарги №б/н від 25.05.2017 та клопотання в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про залучення до справи додаткових доказів.

25.05.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Роза-Л" надійшли письмові пояснення №б/н від 25.05.2017 по суті апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 розгляд справи відкладено до 08.06.2017.

08,06.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 08.06.2017 представники позивача (апелянта) апеляційну скаргу підтримали, просили рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.06.2017 проти апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники третьої особи-2 в судовому засіданні 08.06.2017 надали пояснення по суті спору.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників сторін та третіх осіб, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, з огляду на наступне.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є законним землекористувачем земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області в межах плану користування, що посвідчено Актом на право постійного користування серії НОМЕР_2 від 19.02.1996, керуючись при цьому п.2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр". Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області 12.03.2016 видано Наказ про надання земельної ділянки у власність №10-3626/15-16-сг, на підставі якого було проведено реєстрацію права власності ОСОБА_15 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13933229 від 25.03.2016. Позивач стверджує, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 є частиною земельної ділянки, що належить позивачу відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області.

Таким чином, для правильного, повного, всебічного розгляду справи та вирішення спору у даній справі у відповідності з приписами ст. 4-7, ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційному суду необхідно встановити наявність або відсутність обставин документального та фактичного перебування/не перебування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (площею 3,5727 га; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місцерозташування: Київська обл., м. Обухів), яка передана увласність громадянці ОСОБА_15 згідно оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3626/15-16-сг від 12.03.2016, в межах земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_4.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

З огляду на викладене, враховуючи те, що для вирішення спору у справі апеляційному суду необхідно встановити наявність або відсутність обставин документального та фактичного перебування/не перебування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (площею 3,5727 га; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місцерозташування: Київська обл., м. Обухів), яка передана увласність громадянці ОСОБА_15 згідно оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3626/15-16-сг від 12.03.2016, в межах земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_4, що відповідно потребує спеціальних знань у земельно-технічній галузі - колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, про призначення у справі судової експертизи.

Проведення експертизи необхідно доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680 м. Київ, вул. Смоленська,6) на підставі статті 7 Закону України «Про судову експертизу», а витрати по її проведенню покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 41, 42, 79, 86, 101 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити по справі №911/4007/16 судову експертизу.

2. Проведення судової експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська,6).

3. На вирішення експертизи (експертів) поставити наступні питання:

3.1. Чи підтверджується документально перебування/не перебування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1(площею 3,5727 га; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місцерозташування: Київська обл., м. Обухів), яка передана у власність громадянці ОСОБА_15 згідно оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3626/15-16-сг від 12.03.2016, в межах земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_5

3.2. Чи підтверджується в натурі (на місцевості) фактичне перебування/не перебування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (площею 3,5727 га; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місцерозташування: Київська обл., м. Обухів), яка передана у власність громадянці ОСОБА_15 згідно оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3626/15-16-сг від 12.03.2016, в межах земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_5

4. Витрати по проведенню судової експертизи покладаються на позивача - Публічне акціонерне товариство «Обухівське» (08703 Київська обл.., Обухівський район, м.Обухів, вул. Каштованова, 4/1, оф. 3).

5.Відповідно до ст. 14 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта про кримінальну відповідальність у відповідності із ст.ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України.

6.Матеріали справи №911/4007/16 передати до Київського науково-дослідного інституту Судових експертиз Міністерства юстиції Україні

7. Копії ухвали направити сторонам та експерту.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.О. Хрипун

В.В. Куксов