КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа№ 910/22857/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 23.05.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року

у справі № 910/22857/16 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 177 806,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/22857/16 відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 177 806,23 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі №910/22857/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Крім того, скаржник просила відновити строк на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2017 року відновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суду яким, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача 177 806,23 грн. сплачених позивачем в рахунок відшкодування вартості не облікованої електричної енергії.

Представник відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції також надав суду свої пояснення по справі в яких заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Представник просив апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 07.03.2017 року, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - позивач, орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - відповідач, орендар) укладений договір оренди, за умови якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкову оренду нежитлові приміщення. Адреса споруди, в якому знаходиться приміщення, що орендується: АДРЕСА_1, приміщення №38. Загальна площа орендованого приміщення - 85 кв.м.

Орендодавець передає приміщення у придатному для використання стані (п. 1.4 договору). Орендоване приміщення надається орендарю для розміщення магазину (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору передача орендованого приміщення здійснюється за актом прийому-передачі, підписання якого обома сторонами свідчить про фактичну передачу його в оренду.

Термін оренди приміщення складає 2 роки 11 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується за актом прийому-передачі (п. 4.1 договору).

За умовами п. 5.5 договору витрати за комунальні послуги, опалення, електроенергію, експлуатаційні витрати та інші платежі, пов'язані із забезпеченням функціонування орендних приміщень, оплачуються окремо. Вищевказані витрати оплачуються орендарем.

Орендодавець має право контролювати приміщення на предмет їхнього стану, умов експлуатації та використання, а також дотримання орендарем правил пожежної безпеки (п.6.1 договору).

Згідно з п. 7.1 орендар зобов'язується, зокрема, дотримуватися протипожежних правил, а також правил користування тепловою та електричною енергією, не допускати перевантаження електромереж.

Згідно з актом прийому-передачі приміщення від 15.04.2014 року, підписаного сторонами та скріпленого печатками, орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення площею 85 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 38.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ФОП ОСОБА_2 є власником нежилого приміщення №38, площею 84,50 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на нежиле приміщення від 26.06.2002 серія НП №68390).

Також, матеріали справи містять договір №15106 про постачання електричної енергії, укладений між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ФОП ОСОБА_2

16.01.2015 року під час перевірки засобів обліку електричної енергії представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення правил користування електричною енергію, зокрема, п. п. 3.34, 6.40, 10.2 Постанови НКРЕ від 31.07.1998 №28 (зі змінами) «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (ладі - ПКЕЕ) - самовільне підключення електроустановок поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку з метою без облікового користування електричною енергією, про що складено акт №36576 від 16.01.2015 року.

Згідно з протоколом №2903 від 04.11.2015 року засідання комісії по розгляду акта про порушення №36576 від 16.01.2015 року самовільне підключення виконано приховано, виявити порушення при контрольному огляді можливості не було. Порушення п. 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 ПКЕЕ пломба на клемній кришці має сліди від переопломбування (сліди механічного впливу).

Комісією було прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 та за форм. 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за три роки, що передували даті складання акту про порушення по дату усунення порушення та нараховано до сплати за недовраховану електроенергію 177 806 грн.23 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем повністю відшкодовано вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 177 806,23 грн., що підтверджується актом звірки з ПАТ «Київенерго» та платіжними дорученнями: №1492 від 20.01.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1485 від 17.12.2015 року на суму 17 786,23 грн., №1508 від 18.03.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1501 від 19.02.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1516 від 20.04.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1521 від 23.05.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1538 від 13.07.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1531 від 17.06.2016 року на суму 17 780,00 грн., №1541 від 19.08.2016 року на суму 17 780,00 грн. та №1552 від 20.09.2016 року на суму 17 780,00 грн.

Як зазначає позивач, вона звернулася до відповідача з претензію №1 від 29.12.2015 з вимогою відшкодувати майнову шкоду у розмірі 177 806,23 грн., проте ФОП ОСОБА_3 вимоги претензії не виконала.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_2 посилається на те, що відповідачем не було відшкодовано їй вказану майнову шкоду, у зв'язку із чим вона звернулася до суду з цим позовом та просить стягнути з ФОП ОСОБА_3 кошти у розмірі 177 806,23 грн.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/22857/16 відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 177 806,23 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вірно вказав суд першої інстанції, відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

ФОП ОСОБА_2 є власником нежилого приміщення №38, площею 84,50 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 26.06.2002 серія НП №68390.

Матеріали справи містять договір №15106 про постачання електричної енергії, укладений між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ФОП ОСОБА_2

07.04.2014 між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір оренди, за умови якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкову оренду нежитлові приміщення №38 по АДРЕСА_1, загальною площею орендованого приміщення - 85 кв.м.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 п. 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За змістом п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції 16.01.2015 року під час перевірки засобів обліку електричної енергії по АДРЕСА_1 представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення правил користування електричною енергію, зокрема, п. п. 3.34, 6.40, 10.2 Постанови НКРЕ від 31.07.1998 №28 (зі змінами) «Про затвердження Правил користування електричною енергією» - самовільне підключення електроустановок поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку з метою без облікового користування електричною енергією, про що складено акт №36576 від 16.01.2015 року.

Разом з тим, як вірно вказав суд першої інстанції, у вказаному акті про порушення №36576 від 16.01.2015 року не зазначено орендаря, та не вказано, що електропостачання за самовільним підключенням здійснювалося саме у приміщення №38, тобто у орендоване приміщення; при цьому відсутня належна схема до акту.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно з протоколом №2903 від 04.11.2015 року засідання комісії по розгляду акта про порушення №36576 від 16.01.2015 року самовільне підключення виконано приховано, виявити порушення при контрольному огляді можливості не було. Порушення п. 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 ПКЕЕ пломба на клемній кришці має сліди від пере опломбування (сліди механічного впливу).

Комісією було прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 та за форм. 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за три роки, що передували даті складання акту про порушення по дату усунення порушення та нараховано до сплати за недовраховану електроенергію 177 806 грн. 23 коп.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, позивачем повністю відшкодовано вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 177 806,23 грн. Таким чином враховуючи, що в акті про порушення №36576 від 16.01.2015 року не зазначено орендаря, та не вказано, що електропостачання за самовільним підключенням здійснювалося саме у приміщення №38, тобто у орендоване приміщення, а також враховуючи добровільну сплату позивачем нарахованих ПАТ «Київенерго» до сплати сум у розмірі 177 806 грн. 23 коп. без будь-яких зауважень та заперечень, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу. На переконання колегія суддів, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні даного позову.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів на підтвердження заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/22857/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/22857/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/22857/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко