ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р.Справа № 923/116/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

Суддів: Колоколова С.І., Лисенко В.А.;

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

За участю представників сторін:

від СТОВ "Мрія"- ОСОБА_1, довіреність №б/н, від 31.05.16;

Від ТОВ "Юридичне бюро "СПЕКТР" - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "СПЕКТР"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2017 року

у справі № 923/116/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "СПЕКТР", м.Херсон

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", с.Надеждівка, Білозерський район, Херсонська область

про стягнення 16976,88 грн.-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "СПЕКТР" (Далі ТОВ "Юридичне бюро "СПЕКТР") звернулось до суду з позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (Далі - СТОВ "Мрія") 15000 грн. основного боргу; 407,43 грн. втрат від інфляції; 1417,81 грн. пені та 151,64 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.04.2017 по справі №923/116/17 (суддя Ярошенко В.П.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Юридичне бюро "СПЕКТР" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2017 року у справі № 923/116/17 та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

На думку заявника апеляційної скарги рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги лист Надеждівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, роздруківку телефонних дзвінків на номери відповідача, що на його думку є доказами надання підприємством позивача юридичних послуг відповідачеві.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі вказує, що неявка свого представника до судового засідання в апеляційній інстанції, де оскаржувалась ухвала про забезпечення позову, була погоджена разом із керівником відповідача ОСОБА_2, який, розуміючи усі ризики, просив не приймати участь в судовому засіданні, а за будь-яких обставин відкласти розгляд справи, до моменту збирання врожаю.

Позивач зазначив, що в рішенні суду не вказано, в чому полягає неналежність юридичних послуг, які він надавав відповідачу, судом не досліджено, що позивачем здійснювалася підготовка процесуальних документів, як передбачено умовами договору.

Від відповідача до Одеського апеляційного господарського суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства, а в апеляційній скарзі апелянтом не наведено доводів та не підтверджено документами факти та докази, які б зумовили підстави для скасування прийнятого рішення і стягнення заявлених позивачем сум.

В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції був присутній представник СТОВ «Мрія», який заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення з підстав, викладених ним у письмових запереченнях.

06.06.2017 від ТОВ "Юридичне бюро "СПЕКТР" до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, у звязку з неможливістю забезпечити його явку в судове засідання по справі № 923/116/17.

Враховуючи , що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, в апеляційній скарзі заявник посилається лише на ті документи, що були предметом розгляду суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника апелянта за наявними у справі матеріалами.

Приписами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2016 між ТОВ "Юридичне бюро "СПЕКТР" (позивач, виконавець) та СТОВ "Мрія" (відповідач, замовник) укладено договір про надання абонентських юридичних послуг №А4-10.

Відповідно до п. 2.1. договору позивач зобов'язався надавати юридичні послуги відповідачу на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у договорі.

Згідно з п. 5.2. договору вартість одного періоду абонентського обслуговування складає 15000 грн. розраховується за кожний календарний місяць, що засвідчується актом приймання-передачі виконаних робіт, починаючи з дня підписання договору.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що грошова сума, вказана в п. 5.2 договору, перераховується відповідачем на рахунок позивача не пізніше другого числа місяця наступного за звітним.

Умовами п.5.5. сторони погодили, що при належному виконанні умов цього договору, сторони підписують ОСОБА_3 про виконання зобовязань. ОСОБА_3 підписується сторонами після виконання обовязків, що випливають з цього договору та перерахунку коштів, що виступають платою за надані послуги.

Відповідно до п. 8.1 договір укладений на строк до 31.12.2016 та набирає чинності з моменту його підписання.

Пунктом 3.1.9 договору від 10.08.2016 передбачено, що замовник (відповідач) має право розірвати договір в односторонньому порядку у разі встановлення факту порушення умов договору позивачем.

Відповідачем на адресу позивача надіслано лист № 236 від 07.10.2016, в якому він зазначає, що акт № 002 прийому-передачі послуг за вересень 2016 року не підписаний у зв'язку з відсутністю з боку виконавця дій, що спрямовані на захист прав та законних інтересів замовника, а також збільшено без згоди замовника абонентську плату на 5000 грн, що суперечить п. 5.2 Договору про надання абонентських юридичних послуг №14-10. Крім того, в листі зазначено, що СТОВ «Мрія» просить розірвати укладений Договір про надання абонентських юридичних послуг №14-10 від 10 серпня 2016 року в звязку з неналежним виконанням виконавцем своїх зобовязань згідно умов даного Договору і з 01 жовтня 2016 року відмовляється від подальших юридичних послу ТОВ «Юридичне Бюро «Спектр», яке діє не в інтересах СТОВ «Мрія». (зворот а.с.15)

25.01.2017 позивач надіслав відповідачу претензію за №25 з вимогою сплати заборгованості. (а.с.34)

Відповідач у відповідь на претензію надіслав позивачу лист № 11 від 12.01.2017, в якому знову повідомив про розірвання договору від 10.08.2016 і що акт № 002 від 30.09.2016 ним не підписано у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань за договором, та просить вважати довіреність № 164 від 03.08.2016 недійсною.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначалося раніше, згідно з п. 5.2. укладеного між сторонами договору вартість одного періоду абонентського обслуговування складає 15000 грн., розраховується за кожний календарний місяць, що засвідчується актом приймання-передачі виконаних робіт, починаючи з дня підписання договору.

Судова колегія зазначає, що сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт в укладеному договорі визначено як підтвердження виконаних робіт і підставу проведення оплати.

Враховуючи відсутність підписаного відповідачем акту приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання абонентських юридичних послуг №А4-10 від 10.08.2016 року, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову та відмову у стягненні суми основного боргу в розмірі 15000 грн. і, як наслідок, інфляційних, пені та 3% річних на загальну суму 1976,88 грн., оскільки вказані вимоги є похідними від основної, в задоволенні якої судом відмовлено.

Посилання позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі на лист Надеждівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, роздруківку телефонних дзвінків на номери відповідача, супроводження директора відповідача на зустрічах в правоохоронних органах та надання правової допомоги під час цих зустрічей, виїзд на місце конфлікту та клопотання про відкладення розгляду справи в апеляційному суді Херсонської області, як на докази надання юридичних послуг, не приймаються судовою колегією, оскільки не можуть бути в даному випадку підставою для стягнення з відповідача вартості послуг, надання яких засвідчується за умовами укладеного сторонами договору саме актом приймання-передачі виконаних робіт, який в даному випадку відповідачем не підписаний.

До того ж, клопотання про відкладення розгляду справи в апеляційній інстанції взагалі не може вважатися наданням юридичних послуг; роздруківка телефонних дзвінків на номери відповідача, в якій зазначено лише тривалість розмов, також не є належним доказом надання послуг за договором, оскільки з даної роздруківки не вбачається ані зміст розмови, ані абоненти цих розмов.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів обовязку оплати відповідачем послуг позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга СТОВ "Мрія" задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Херсонської області від 04.04.2017 року по справі № 923/116/17 залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2017 року по справі № 923/116/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2017 року по справі № 923/116/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: С.І. Колоколов

ОСОБА_4