КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. Справа№ 910/2287/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

Позивача Мельник М.О.

Відповідача Чалов А.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 по справі №910/2287/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія

"Гранд"

до Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт"

про визнання договору продовженим, визнання недійсним наказу, стягнення 287 000 грн.

за зустрічним позовом Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд"

про про застосування наслідків неукладеного правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 по справі №910/2287/17 в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким первісний позов задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовити

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 19.06.2017.

16 червня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт" подав відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 19.06.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

04 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" (виконавець) та Асоціацією незалежних експертів України "Укрексперт" (замовник) укладено договір №6-05/16 про надання юридичних послуг (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати послуги щодо надання юридичної допомоги, а саме, але не виключно: розглядати та приймати участь в підготовці документів правового характеру; представляти за довіреністю інтереси замовника в судових органах, в яких замовник виступає відповідачем, позивачем або третьою особою; надавати інформацію про стан судових справ; приймати участь в роботі по укладанню господарських договорів, готувати висновки про їх правову обґрунтованість; виконувати окремі доручення.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що виконавець виконує послуги самостійно організовує виконання послуг та не підлягає правилам внутрішнього трудового розпорядку замовника.

Згідно з п.2.1 Договору виконавець зобов'язується надати замовнику правову допомогу та має наступні права: надавати консультації та роз'яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства України; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів замовника в судах відповідних інстанцій, інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; виконання обов'язків захисника чи представника замовника відповідно до кримінально-процесуального законодавства України у процесі дізнання, досудового слідства та при розгляді кримінальної справи у судах відповідних інстанцій; надання правової допомоги при оскарженні дій, рішень чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у судах будь-яких інстанцій, тощо; надання замовнику правової допомоги з будь-яких питань при вирішенні справ у судах та інших державних органах згідно, зі ст.59 Конституції України, виконання обов'язків представника замовника відповідно до Цивільного процесуального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України у судах всіх інстанцій, (із наданням виконавцю права знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом, права зміни предмету або підстав позовів, права надання письмових або усних пояснень, права оскарження рішень суду чи дій або рішень службових осіб органів публічної влади, права отримання та надання виконавчих документів, права ознайомлення із документами, що стосуються замовника; виконавець має право у будь-яких державних, комунальних або недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях, подання та підпису заяв, позовних заяв, заперечень, відзивів чи будь-яких інших процесуальних документів, пов'язаних з наданням виконавцем правової допомоги за цим договором, мати права підпису та подання інших документів у відповідні органи, установи та організації, права одержання необхідних довідок, документів та іншої інформації стосовно замовника у будь-яких державних або недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях, а також із наданням виконавцю права виконання всіх інших необхідних дій, пов'язаних з виконанням цього договору); при наданні юридичної допомоги, керуватися чинним законодавством України та умовами цього договору; виконавець при виконанні доручень замовника та умов договору, зобов'язується реалізовувати права та обов'язки за цим договором, керуючись виключно інтересами замовника та діяти з таким розрахунком, щоб максимально знизити можливість заподіяння матеріальної чи нематеріальної шкоди та будь-яких інших збитків замовнику та вірогідність притягнення замовника до будь-яких видів відповідальності; відмовитись від надання замовнику юридичних послу у разі виявлення зі сторони замовника спотворення інформації, обману, замовчування фактів які мають суттєве значення, наданих документів справжність яких визиває сумнів у виконавця, для правильного вирішення справи, а також у випадках неналежного виконання замовником п. 3 даного договору. При виявленні, настанні таких фактів, відразу, у будь-який спосіб (тел, e-mail, письмово, факсом, тощо) повідомити про це замовника. У випадку передбаченому у п.2.1.6. цього договору зі сторони замовника, виконавець має право відмовитись від надання замовнику юридичних послуг при цьому суми сплачені замовником, передбачені п.3 цього договору, не повертаються та компенсації не підлягають.

Відповідно до п.3.1 Договору ціна послуг по даному договору є договірною та залежить від ступеню важкості справи, обсягу правової допомоги, витраченого часу, тощо.

Пунктом 3.2 Договору сторонами погоджено, що за виконання даного договору замовник сплачує виконавцю кошти відповідно до п.3.1 договору, що визначається сторонами у додаткових угодах до даного договору.

Згідно з п.п.3.3, 3.4, 3.5 Договору вартість послуг включає складання процесуальних документів юридичного характеру, надання консультацій замовнику, тощо. У разі виникнення будь-яких обставин, які вимагають від виконавця додаткового часу, сторони зобов'язуються переглянути умови даного договору, щодо оплати послуг. У разі виникнення додаткових витрат пов'язаних з виконанням умов цього договору виконавець узгоджує із замовником, сплату цих додаткових витрат.

Будь-які зміни та доповнення до даного договору,, можуть братися до уваги та мати юридичну силу, виключно за умови, що вони у кожному окремому випадку засвідчені підписами сторін та скріплені печатками. Сторони домовились, що підтвердженням наданих юридичних послуг є акти виконаних робіт (наданих юридичних послуг), які складаються та підписуються сторонами. В разі невиконання, ухилення від виконання замовником п.3.7 даного договору від підписання акту впродовж п'яти календарних днів, з моменту пред'явлення акту до підписання (e-mail, або письмово листом, або факсом), то робота по наданню юридичних послуг, вважається виконаною у повному обсязі та додаткових погоджень не потребує. Сплата коштів за даним договором відбувається на підставі виставлених рахунків (п.п.3.6, 3.7, 3.8, 3.9 Договору).

Відповідно до п.п.5.1, 5.9 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства України. В разі виявлення наміру в односторонньому порядку, зі сторони замовника, дострокового розірвання даного договору, замовник зобов'язується сплатити виконавцю штраф, у розмірі зазначеному у п.5.8, з моменту укладання даного договору до дати вказаної у п.7.1 даного договору включно, впродовж 5-ти банківських днів з моменту попередження Виконавця про такий намір.

Згідно з п.7.1 Договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 р. У випадку, якщо жодна із сторін письмово не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 5 (п'ять) календарних днів до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на той же строк.

Як зазначає позивач за первісним позовом, останній, на виконання умов Договору, надав відповідачу за первісним позовом юридичні послуги на суму 100000,00 грн. Відповідач за первісним позовом свої зобов'язання за Договором, в частині оплати належним чином не виконав, а саме частково розрахувався за надані послуги в розмірі 30000,00 грн, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 70000,00 грн.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження надання юридичних послугу у грудні 2016р. на суму 100000 грн, Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" надано акт від 30.12.2016.

Зазначений акт направлено виконавцем на адресу замовника разом з листом-вимогою від 30.12.2016, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком №5691 від 30.12.2016.

Листом №03 від 04.01.2017 замовник проти зазначеного акту висловив заперечення та повідомив щодо оплати послуг за грудень 2016 року, згідно з актом від 31.12.2016, на суму 30000 грн.

Колегія суддів, дослідивши наявні в матеріалах справи акти від 31.12.2016 та від 30.12.2016, погоджується з висновком місцевого господарського суду що останні містить тотожний перелік наданих послуг за виключенням отримання позитивного результату за результатами надання документів та відповідних пояснень виконавцем слідчому, а саме - ухвали Шевченківського районного суду м. Києва про тимчасовий доступ до речей і документів Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт", та виконання ухвали 26.12.2016 оперуповноваженим Ратушним В. СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві; отримання позитивного результату по кримінальному провадженню за №0008328 від 04.07.2016 СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, призначення економічної експертизи і почеркознавчої та техніко-криміналістичної експертизи та завданих матеріальних збитків Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт"; підготування заперечень по справі №752/7177/16-ц суддя Мирошниченко О.В.. Голосіївський районний суд м. Києва, судове засідання 30.12.2016 на 08:30, за позовом ОСОБА_5 до Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт" про поновлення на роботі та стягнення середньої з/п за час вимушеного прогулу.

В той же час, листом №35 від 19.01.2017 відповідач за первісним позовом заперечив щодо надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" вищезазначених юридичних послуг.

Згідно зі ст.34 вказаного нормативно-правового акту господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.2.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи

Так, позивачем за первісним позовом не надано доказів на підтвердження надання вищезазначених юридичних послуг.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні первісних позовних вимог, в частині стягнення основного боргу в розмірі 70000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.5.8 договору №6-05/16 від 04.05.2016 за невиконання, неналежне виконання Замовником умов даного договору, зокрема п.3 даного договору, замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 10% від несплаченої суми, за кожен день прострочення такого виконання.

Враховуючи що судом відмовлено в стягненні основного боргу в розмірі 70000,00 з огляду на недоведеність позовних вимог в цій частині, нарахування неустойки, згідно з п.п.5.8, 5.9 договору №6-05/16 від 04.05.2016, на цю суму є також безпідставним.

За приписами ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Місцевим господарським судом встановлено, що листом №242 від 23.12.2016 Асоціація незалежних експертів України "Укрексперт" повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" про намір розірвати договір, відповідно до п.7.1 Договору, що підтверджується експрес-накладною №5934, оформленою 26.12.2016.

Колегія суддів звертає увагу, що про направлення повідомлення №242 від 23.12.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" 26.12.2016 також зазначено у листі №34 від 19.01.2017.

Частиною 7 ст.180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Як зазначалось вище, п.7.1 Договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016р. У випадку, якщо жодна із сторін письмово не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 5 (п'ять) календарних днів до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на той же строк.

Таким чином, припинення договору, відповідно до п.7.1, пов'язується саме з моментом заявлення одним з контрагентів про свій намір розірвати правочин, тобто, з волевиявленням учасника відносин до припинення правочину, а не з моментом доведення такої волі.

Згідно з п.7.2 Договору умови договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, з обов'язковим складанням письмового документу.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідач за первісним позовом своєчасно направив позивачу повідомлення про небажання продовжити строк дії Договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для визнання Договору продовженим на той самий строк.

За змістом ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що наказ від 23.12.2016 Асоціації незалежних експертів України "Укрексперт" про припинення дії довіреностей з 01.01.2017 не є актом у розумінні ст.20 Господарського кодексу України, в зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в визнанні останнього недійсним.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарським суд прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні первісним позовних вимог.

Щодо зустрічних позовних вимог колегія судів зазначає наступне.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, за змістом ч.ч.1, 2 ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч.5 ст.180 Господарського кодексу України).

Як вбачається з умов Договору, ціна послуг є договірною та залежить від ступеня важкості справи, обсягу правової допомоги, витраченого часу, тощо. За виконання даного договору замовник сплачує виконавцю кошти, відповідно до п.3.1 договору, що визначається сторонами у додаткових угодах до даного договору.

Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання умов Договору, між сторонами складено та підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 31.05.2016р., б/н від 30.06.2016р., б/н від 31.07.2016р., б/н від 31.08.2016р., б/н від 30.09.2016р., б/н від 31.10.2016р. Зазначені акти оплачено позивачем за зустрічним позовом в повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про фактичне вчинення контрагентами дій, які вказують на укладеність договору, та прийняття учасниками господарських правовідносин зазначеного правочину, в якості належної підстави, в розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, для виникнення взаємних прав та обов'язків з надання юридичних послуг.

Згідно з п.2.6 Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначення договору, як неукладеного, може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами.

В зв'язку з вищезазначеним, в даному випадку відсутні підстави для визнання Договору неукладеним.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що кошти в сумі 202650 грн перераховано саме на виконання умов договору №6-05/16 від 04.05.2016, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 по справі №910/2287/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Гранд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 по справі №910/2287/17 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/2287/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець