УХВАЛА

15.06.2017Справа № 6/279

За заявою Державної фіскальної служби України

Про відстрочку виконання рішення суду

У справі за позовом Державного науково - виробничого підприємства «Об'єднання Комунар» в особі філії науково-технічного спеціального конструкторського бюро «Полісвіт»

До Державної митної служби України

Про зобов'язання припинити господарські зобов'язання

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від заявника Щеглова Л.В. (за дов.)

від стягувача Шумейко М.А., Ражев А.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.07.2010 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про зобов'язання Державної митної служби України виконати обов'язки за контрактом № 37/4 від 27.07.1999, а саме: прийняти у державного науково-виробничого підприємства «Об'єднання Комунар» в особі філії науково-технічного спеціального конструкторського бюро «Полісвіт» науково-технічну продукцію протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.

22.10.2010 суд видав відповідний наказ.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, а саме: замінити боржника Державну митну службу України її правонаступником - Державною фіскальною службою України.

Суд своєю ухвалою від 18.02.2016 замінив боржника Державну митну службу України її правонаступником Державною фіскальною службою України (код 39292197).

Державна фіскальна служба України звернулася до суду з заявою про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2010 до 01.12.2017, посилаючись на таке.

Відповідно до умов контакту №37/4 від 27.07.1999 відповідач доручає, а позивач приймає на себе проведення робіт: «Розроблення рентгеноінтроскопічного комплексу для контролю морських контейнерів та автофургонів» (далі - комплексу). Оскільки комплекс містить у собі радіаційні складові, виконання рішення суду є досить складним та тривалим у часі. Наразі боржник вживає заходи щодо виконання рішення суду з дотриманням встановленого контрактом порядку прийняття науково-технічної продукції, формування належного складу комісії з приймання продукції. Крім того, для розміщення комплексу є необхідним виділення земельної ділянки, зведення спеціальної будівлі. Цей процес є достатньо складним та тривалим у часі, пов'язаним з особливостями (технічними характеристиками) самої науково-технічної продукції та значними додатковими витратами бюджетних коштів.

Стягувач не заперечив проти задоволення заяви.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - Постанова) у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва 6/279 від 12.07.2010 до 01.12.2017.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної фіскальної служби України задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва № 6/279 від 12.07.2010 до 01.12.2017.

Суддя С. А. Ковтун