ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.06.2017 №917/1000/13

За скаргою Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (вх. № 127/18-84 від 11.03.2017) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001 щодо передачі на реалізацію на електронних торгах арештованого майна боржника

у справі № 917/1000/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", вул. Госпітальна, 12г, м. Київ, 01601

до Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська обл., 39631

про стягнення 684 836 063,30 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від скаржника (боржник): ОСОБА_1, довіреність № 4 від 13.04.2017 р.

від стягувача: ОСОБА_2, довіреність № 19/3-02/200 від 14.11.2016 р.

від ВДВС: ОСОБА_3, довіреність № 1030/20.3-03 від 19.12.2016 р.

Розглядається скарга Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (вх. №127/18-84 від 11.03.2017) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо реалізації майна ПАТ "АвтоКрАЗ" у справі № 917/1000/13, в якій боржник просить суд: зобов'язати Державне підприємство СЕТАМ, на час розгляду цієї скарги, призупинити електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме: будівлі котельні, що в цілому складається з котельні з підвалом та навісом (літера А, Ап, Ан), загальною площею 5 178,7 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вул. Київській, 62; будівлі виробничого корпусу, що в цілому складається з будівлі виробничого корпусу (літера А), загальною площею 10 048,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по проїзду Ярославському, 10; першої і другої черги рамно-кузовного корпусу, загальною площею 45 706,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вулиці Київській, 62;

витребувати з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України матеріали зведеного виконавчого провадження №45314193;

визнати незаконними дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо передачі на реалізацію на електронних торгах арештованого майна Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" будівлі котельні, що в цілому складається з котельні з підвалом та навісом (літера А, Ап, Ан), загальною площею 5 178,7 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вул. Київській, 62; будівлі виробничого корпусу, що в цілому складається з будівлі виробничого корпусу (літера А), загальною площею 10 048,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по проїзду Ярославському, 10; першої і другої черги рамно-кузовного корпусу, загальною площею 45 706,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вулиці Київській, 62;

визнати незаконними дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повторної передачі на реалізацію на електронних торгах арештованого майна Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" - будівлі котельні, що в цілому складається з котельні з підвалом та навісом (літера А, Ап, Ан), загальною площею 5 178,7 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вул. Київській, 62; будівлі виробничого корпусу, що в цілому складається з будівлі виробничого корпусу (літера А), загальною площею 10 048,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по проїзду Ярославському, 10; першої і другої черги рамно-кузовного корпусу, загальною площею 45 706,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вулиці Київській, 62;

зупинити реалізацію арештованого майна, а саме - будівлі котельні, що в цілому складається з котельні з підвалом та навісом (літера А, Ап, Ан), загальною площею 5 178,7 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вул. Київській, 62, за ціною 10 767 200,00 грн.; будівлі виробничого корпусу, що в цілому складається з будівлі виробничого корпусу (літера А), загальною площею 10 048,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по проїзду Ярославському, 10, за ціною 19 552 800,00грн.; першої і другої черги рамно-кузовного корпусу, загальною площею 45 706,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вулиці Київській, 62 за ціною 98 572 000,00 грн.

Представник боржника в судовому засіданні підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти скарги заперечив, посилаючись на те, що державний виконавець, під час виконання рішення суду керувався виключно положеннями чинного законодавства, не порушуючи при цьому будь-яких правових норм щодо заходів примусового виконання судового рішення.

Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, поданої скарги, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2013 у справі №917/1000/13 позов Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до Публічного акціонерного товариства АвтоКрАЗ задоволено частково. Стягнуто з ПАТ АвтоКрАЗ заборгованість за простроченим кредитом у сумі 221330646,84 грн., 52613 073,05 грн. пені, 44854 307,90 грн. - 3% річних, 1908896,47 грн. інфляційних за період з 28 грудня 2010 року по 19 травня 2013 року включно, 68820,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2013 у справі №917/1000/13 змінено. Викладено пункт 2 та пункт 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: Стягнути з ПАТ АвтоКрАЗ на користь ПАТ Ощадбанк заборгованість за простроченим кредитом у сумі 294336000,00 грн., заборгованість за процентами в сумі 221330646,84 грн., 34711113,61 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 16038418,25 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 44854307,90 грн. - 3% річних, 19088962,47 грн. інфляційних за період з 28.12.2010 по 19.05.2013 включно, 63252,46 грн. судового збору. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили. В іншій частині позову відмовити.

На виконання зазначеного рішення 19.11.2013 Господарським судом Полтавської області видано наказ.

Як зазначає скаржник, 14.01.2014 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження ВП № 41447764 з виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/1000/13 від 19.11.2013.

В подальшому, 04.11.2014 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України виконавче провадження ВП № 41447764 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 45314193, яке вів відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

В зведеному виконавчому провадженні № 45314193, крім наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1000/13 (ВП № 41447764), про стягнення на користь ПАТ Ощадбанк, також перебувають на виконанні накази Господарського суду Полтавської області:

- № 9/137 від 19.01.2011 про стягнення заборгованості на користь Відкритого акціонерного товариства Київмедпрепарат (ВП № 24096186);

- № 10/196 від 07.02.2011 про стягнення заборгованості на користь Акціонерного товариства закритого типу Галичфарм (ВП № 41391609);

- № 917/1106/13 від 26.11.2013 про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний промислово-фінансовий банк (ВП № 42322681);

- № 917/1218/13 від 25.01.2014 про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний промислово-фінансовий банк (ВП № 42323595);

- № 917/1105/13 від 02.12.2013 про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний промислово-фінансовий банк (ВП № 42621584);

- № 18/41/11 від 20.03.2014 про стягнення заборгованості на користь ПАТ Ощадбанк, шляхом проведення публічних торгів з продажу заставлених автомобілів (ВП №43044262);

- № 917/1217/13 від 03.02.2014 про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний промислово-фінансовий банк (ВП №43091587);

- № 19/193 від 11.01.2012 про стягнення заборгованості на користь ПАТ Ощадбанк (ВП №43957924);

- № 18/2325/12 від 13.02.2014 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Сведбанк (ВП №44843435).

Скаржник також вказує на те, що 19.12.2016 на адресу ПАТ АвтоКрАЗ від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло повідомлення від 13.12.2016 № 20.1/10 про оцінку арештованого майна. Вказаним повідомленням було проінформовано ПАТ АвтоКрАЗ, що згідно звітів про оцінку майна від 01.12.2016, станом на 17.11.2016, ринкова вартість:

- будівлі котельні, що в цілому складається з котельні з підвалом та навісом (літера А,

Ап, Ан), загальною площею 5 178,7 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської

області по вул. Київській, 62, складає 13 459 000,00 грн.;

- будівлі виробничого корпусу, що в цілому складається з будівлі виробничого

корпусу (літера А), загальною площею 10 048,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці,

Полтавської області по проїзду Ярославському, 10, складає 24 441 000,00 грн.;

- першої і другої черги рамно-кузовного корпусу, загальною площею 45 706,8 кв.м., що

знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вулиці Київській, 62 складає

123 215 000,00 грн.

16.01.2017 на офіційному сайті Державного підприємства СЕТАМ було опубліковано інформацію про проведення 15.02.2017 о 09-00 год., аукціону з продажу вищевказаного майна, за ціною зазначеною в повідомленні від 19.12.2016 №20.1/10.

Згідно протоколів №235690 від 15.02.2017, №235691 від 15.02.2017 та №235692 від 15.02.2017, торги з продажу вищезазначеного арештованого майна ПАТ АвтоКрАЗ не відбулися.

27.02.2017 на офіційному сайті ДП "СЕТАМ" було опубліковано інформацію про проведення повторних електронних торгів - 29.03.2017 з продажу:

- будівлі котельні, що в цілому складається з котельні з підвалом та навісом (літера А,

Ап, Ан), загальною площею 5 178,7 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської

області по вул. Київській, 62, за ціною 10767 200,00грн.;

- будівлі виробничого корпусу, що в цілому складається з будівлі виробничого

корпусу (літера А), загальною площею 10 048,8 кв.м., що знаходиться в м. Кременчуці,

полтавської області по проїзду Ярославському, 10, за ціною 19 552 800,00грн.;

- першої і другої черги рамно-кузовного корпусу, загальною площею 45 706,8 кв.м., що

знаходиться в м. Кременчуці, Полтавської області по вулиці Київській, 62 за ціною

98 572 000,00грн.

Як вважає боржник, при передачі вищевказаного нерухомого майна на реалізацію відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було порушено ряд правових норм, що тягне за собою необхідність прийняття судового рішення про зупинення реалізації нерухомого майна. Зокрема, за весь час існування виконавчого провадження, державними виконавцями не проводився опис та вилучення готівкових коштів ПАТ АвтоКрАЗ; не дивлячись на те, що ПАТ "АвтоКрАЗ" є власником великої кількості цінних паперів, виконавча служба не провела їх реалізації; державними виконавцями, також не було дотримано і черговості реалізації майна ПАТ "АвтоКрАЗ"; на реалізацію відразу було передано майно, що безпосередньо використовується у виробництві; не зважаючи на наявність у ПАТ "АвтоКрАЗ" великої кількості майна, яке не використовується у виробництві (предмети інтер'єру, офісна техніка, готова продукція, сировинні матеріали, автомобільний транспорт та ін.), виконавцями відразу ж були передані на реалізацію виробничі нерухомі об'єкти - котельня, виробничий корпус, рамно-кузовний корпус; також, згідно постанов про опис та арешт майна боржника від 11.10.2016, Державною виконавчою службою було описано 439 одиниць транспортних засобів та вантажопідйомних механізмів, проте, жоден із них так і не був переданий на реалізацію, всі описані транспортні засоби не оцінені та не передані на реалізацію. Також, боржник стверджує, що при повторній передачі на реалізацію нерухомого майна Державна виконавча служба, в порушення п. 1 розділу IX Порядку реалізації арештованого майна виставила його за ціною що складає не 85 відсотків первісної вартості - а 80 відсотків.

Отже, боржник вважає, що у звязку із незаконними діями державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначене нерухоме було передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів із порушенням, оскільки в цьому випадку підлягали до застосування норми не особливого порядку, визначеного Законом України Про іпотеку, а загальні норми Закону України Про виконавче провадження про звернення стягнення на майно боржника. На думку боржника дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку припинити провадження по скарзі, виходячи з наступного:

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України).

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження вказано, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями Господарського процесуального кодексу України та містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини третьої статті 85 Закону № 606-XIV.

Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби подаються за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України при поданні позовної заяви.

Як встановлено судом, відповідно до актів опису й арешту майна від 12.05.2016 відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області описано і арештоване нерухоме майно, яке є власністю ПАТ АвтоКраз, зокрема: частина учбового корпусу, що знаходиться по проїзду Яргославському, 2, приміщення магазину з реалізації запасних частин для автомобілів, що знаходиться по проїзду Ярославському, 2, будівля міської автозаводської поліклініки, що знаходиться по проїзду Ярославському,1, будівля виробничого комплексу, що знаходиться по проїзду Ярославському, 10, будівля ОСОБА_2 культури, що знаходиться по вул. 60-річчя Жовтня, 56/2.

Крім того, як убачається з наданих доказів, зазначене нерухоме майно є предметом іпотеки за наступними іпотечними договорами: №27-09/3 від 11.09.2009, №28-09/3 від 11.09.2009, №29-09/3 від 11.09.2009, №30-09/3 від 11.09.2009, укладеними між ПАТ Промінвестбанк та ПАТ АвтоКрАЗ. Тобто, ПАТ Промінвестбанк є іпорекодержателем вищевказаного майна та відповідно стягувачем за наступними виконавчими провадженнями: №917/1105/13, 917/1106/13, №917/1217/13, №917/1218/13, які в подальшому були обєднані у зведене виконавче провадження № 45314193.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України).

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження вказано, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями Господарського процесуального кодексу України та містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини третьої статті 85 Закону № 606-XIV.

Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби подаються за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України при поданні позовної заяви.

Згідно з п. 9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (із змінами та доповненнями) за змістом статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

При цьому як розяснено в п. 9.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за змістом статті 121-2 ГПК судові засідання у розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів повинні проводитись господарськими судами окремо за різними справами. У разі подання скарги на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, в якій об'єднано вимоги за кількома виконавчими документами в різних справах, розглянутих різними судами, господарський суд з посиланням на пункт 5 частини першої статті 63 ГПК має повернути таку скаргу для розділу заявником відповідних вимог та подання скарг у кожній справі окремо.

Відповідно до пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Також, згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження скарги розглядаються за правилами, зокрема статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, якщо вони стосуються примусового виконання документів, перелік яких наведений у статті 3 Закону № 606-XIV, звернення - за правилами, встановленими Законом № 606-XIV, статтями 89, 118-122 Господарського процесуального кодексу України, якщо цими й іншими актами законодавства передбачено вирішення судом порушуваних у зверненнях питань.

Як розяснено в п. 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Отже, враховуючи наведене, роз'яснення викладені в п. 9.12 Постанови Пленуму ВГСУ № 9 від17.10.2012 та те, що ПАТ "Промінвестбанк" не є стороною (стягувачем) у справі № 917/1000/13, розгляд цієї скарги повинен проводись окремо у справах: №917/1105/13, 917/1106/13, №917/1217/13, №917/1218/13, де стороною (стягувачем) є ПАТ "Промінвестбанк".

Слід також зазначити, що виконання судового рішення є однією зі стадій судового процесу, його невідємною частиною, тому обєднання в одній скарзі вимог, що стосуються виконавчих проваджень по різним справам, є істотним порушенням процесуального законодавства, що призведе до порушення прав та законних інтересів стягувачів за іншими виконавчими провадженнями, зокрема, ПАТ "Промінвестбанк" (як стягувача у виконавчих провадженнях № 917/1105/13, 917/1106/13, №917/1217/13, №917/1218/13, приєднаних до виконавчого провадження № 45314193), що не є стороною у даній справі №917/1000/13.

В даному випадку після порушення провадження за поданою скаргою в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України та виявлення господарським судом обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду заявлених скаржником вимог, суд дійшов висновку застосувати до спірних правовідносин по скарзі наслідків у разі неможливості судового розгляду справи за поданим позовом, тобто пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскарження дій Державної виконавчої служби можливо виключно в межах судових справ, по яким під час примусового виконання рішень судів відповідним органом Державної виконавчої служби були вчинені спірні дії.

Керуючись п. 1 ст. 80, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження по скарзі.

Суддя О.А. Киричук