ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів

"21" червня 2017 р.№ 916/1432/17

Суддя Щавинська Ю.М., розглянувши у судовому засіданні заяву Обєднання підприємств „Український музичний альянс про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „Трендксім шляхом витребування документів.

За участю представники сторін:

від заявника: не з'явився;

від ТОВ „Трендксім: ОСОБА_1 довіреність №б/н від 01.12.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Обєднання підприємств „Український музичний альянс звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів відносно Товариства з обмеженою відповідальністю „Трендксім, в якій просить суд до подання позовної заяви вжити запобіжний захід до вказаного товариства шляхом витребування у нього декларації про митне оформлення в режимі імпорту товарів із кодами УКТ ЗЕД №, №, №, №, №, ввезених на митну територію України у період з 07.03.2014р. по 12.06.2017р.

Заявник вказує, що ТОВ "Трендксім" є імпортером обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких можна здійснити відтворення, передбачені ч.2 ст.42 Закону України "Про авторське право і суміжні права", а саме імпортером мобільних телефонів та планшетів.

При цьому заявник зазначає, що ТОВ "Трендксім" є членом Асоціації підприємств інформаційних технологій України і здійснює свою діяльність під логотипом "Цитрус" (на підтвердження чого заявником було надано копію з інтернет сторінки http://old.apitu.org.ua/members), та має офіційний сайт в мережі Інтернет http://www.citrus.ua/.

Так, згідно інформації, отриманої заявником на вищевказаному сайті, магазин "Цитрус" є ексклюзивним партнером, дистриб'ютором і офіційним представником в Україні it-компанії Meizu, яка є відомим виробником мобільних телефонів, та окрім цього компанія Цитрус є відомою спеціалізованою мережею магазинів гаджетів.

Заявник вважає, що, з урахуванням вказаного, ТОВ "Трендксім" повинно дотримуватись вимог ст.42 Закону України "Про авторське право та суміжні права" щодо обовязку імпортера сплатити відрахування (відсотки) з вартості обладнання і матеріальних носіїв, перелік яких визначено додатком до Постанови Кабінету Міністрів України № 992, та надати йому відомості про факти митного оформлення відповідних товарів, у зв'язку із чим ОП „Український музичний альянс зверталось до товариства з відповідним листом №03-10/02/17 від 10.02.2017р.

Оскільки відповідь на вказаний лист заявнику не надійшла, відрахування (відсотки) товариство в уповноважену організацію колективного управління не сплачує, на думку заявника, це є порушенням його прав.

З огляду на те, що заявник має намір звернутись до суду із позовом до ТОВ "Трендксім" щодо стягнення з нього відрахувань (відсотків) з вартості відповідного обладнання і матеріальних носіїв, ввезених на митну територію України, з урахуванням того, що у заявника є підстави вважати, що подача необхідних доказів з часом може стати неможливою, Обєднання підприємств „Український музичний альянс було вимушено звернутись до суду із заявою про вжиття запобіжних заходів.

Ухвалою суду від 20.06.2017р. заяву Обєднання підприємств „Український музичний альянс про вжиття запобіжних заходів прийнято до розгляду в засіданні суду 21.06.2017р. о 17 год 45хв.

В судове засідання 21.06.2017р. з'явився представник ТОВ „Трендксім, який проти задоволення заяви Обєднання підприємств „Український музичний альянс заперечував в повному обсязі, надавши з цього приводу письмові заперечення.

Так, згідно вищевказаних заперечень ТОВ "Трендксім зазначає, що заявник не звертався до товариства із заявою про надання витребуваних доказів, при цьому матеріали справи не містять доказів надіслання листа від 10.02.2017р. №03-10/02/17 та доказів, що такий лист товариством було отримано.

Також, ТОВ "Трендксім вважає, що заявником не надано належних доказів, які підтверджують неможливість отримання витребуваних доказів в подальшому, ухилення товариства від їх добровільного надання, а також не надано доказів того, що ТОВ "Трендксім обрав саме Обєднання підприємств „Український музичний альянс для перерахування сум відрахувань та надання необхідної інформації.

Крім того, ТОВ "Трендксім наполягає на тому, він не є власником веб сайту магазина "Цитрус", а також не є власником торгівельної марки "Цитрус" і не здійснює свою діяльність під її логотипом.

Представник заявника в судове засідання 21.06.2017р. не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання він був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Розглянувши у судовому засіданні заяву про вжиття запобіжних заходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, повязані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб (ст. 43-2 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу.

Відповідно до п.15 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи;

наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК;

імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, запобіжні заходи за своєю правовою природою - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

У разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 ГПК України, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів (ч. 6 ст. 43-4 ГПК України).

Як вбачається зі змісту заяви Обєднання підприємств „Український музичний альянс, заявник в обґрунтування необхідності вжиття запобіжних заходів у вигляді витребування доказів (декларацій про митне оформлення товарів) посилається на те, що відповідно до п.928 розділу І "Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів", затвердженого наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012р., строк зберігання документів, зокрема декларацій митного оформлення вантажів, становить 3 роки, що є підставою вважати, що подача необхідних доказів з часом може стати неможливою, так як ТОВ "Трендксім" може знищити їх у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Водночас, заявником в порушення вимог ст.33 ГПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вищевказаних доводів, не обґрунтовано необхідність вжиття таких заходів, з урахуванням положення ст.43-1 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що положеннями ч.3 ст.43-3 ГПК України передбачено обовязок заявника подати відповідну позовну заяву протягом 5 днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Таким чином, суд вважає, що заявникам жодним чином не доведено, що саме у такий термін документи, що витребуються, можуть бути знищені. Тим більше, що початок періоду, за яких заявник просить витребувати документи, становить більше ніж три роки, натомість переважна більшість таких документів, враховуючи вказаний заявником період, жодним чином не може бути знищена за закінченням строку їх зберігання до подачі позовної заяви.

Також, суд погоджується з позицією особи, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи, стосовно того, що останнім не надано доказів, які б підтвердили ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю „Трендксім від надання витребуваних документів до подання позову, а також вірогідності виникнення певних труднощів з цього приводу вже в процесі розгляду справи в подальшому.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про витребування вищевказаних доказів в порядку ст.38 ГПК України в процесі розгляду справи, у разі подання відповідного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Обєднання підприємств „Український музичний альянс про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „Трендксім шляхом витребування документів.

Керуючись ст. ст. 431- 434, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Обєднання підприємств „Український музичний альянс про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „Трендксім шляхом витребування документів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 21.06.2017р. та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст.43-8, 93, 106 господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.М. Щавинська