ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа № 922/4266/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Козаковій О.В.,

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2, за довіреністю № 533 від 10.03.2017;

1-го відповідача - ТОВ фірми "Ідалія" - не з'явився;

2-го відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_4, договір про надання правових послуг адвоката б/н від 02.03.2017;

3-го відповідача - ОСОБА_5 - не з'явився;

апелянта - ОСОБА_6 - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх. № 1100Х/3-28) та апеляційну скаргу ОСОБА_6 (вх. № 1226 Х/3-28) на рішення Господарського суду Харківської області від 20 березня 2017 року в справі № 922/4266/16

за позовом ОСОБА_1, м. Харків;

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м. Харків;

2) ОСОБА_3, м. Харків;

3) ОСОБА_5, м. Харків;

про визнання права інтелектуальної власності на торгівельну марку, визнання недійсними рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 2016/1 від 11.05.2016,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ фірми "Ідалія", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання права інтелектуальної власності на торговельну марку та про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 1/2016 від 11.05.2016, зокрема, щодо примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі № 922/4266/16 (суддя Светлічний Ю.В.) позов задоволено частково. Визнано недійсними рішення загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія", оформлені протоколом № 1/2016 від 11.05.2016, зокрема, щодо примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія". В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

2-й відповідач - ОСОБА_3 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 1100Х/3), в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002387, в рамках якого ОСОБА_5 надавала покази, оформлені протоколом від 06.06.2016, про те, що їй не відомо про проведення 11.05.2016 загальних зборів ТОВ фірма "Ідалія" та про обговорювані на ньому питання, а також про існування виданою нею на ім'я ОСОБА_6 довіреності від 15.04.2016, посвідченої приватним нотаріусом Білицькою В.М. у м. Києві, на даний час в порядку ст. 283 КПК України не закінчено, і обвинувального вироку, що набрав законної сили, не існує, а тому зазначені у протоколі допиту відомості не є обставинами, які не потребують доказування в розумінні статті 35 ГПК України.

Разом з цим, як зазначає апелянт - ОСОБА_3, виходячи з положень ст. 23 ГПК України, оформлені протоколом від 06.06.2016 покази ОСОБА_5 не є доказом у кримінальному провадженні, оскільки вони не були досліджені безпосередньо судом, який би мав, у разі надходження обвинувального вироку до суду, дослідити його, винести судження щодо його належності та допустимості.

Також вказує на те, що ОСОБА_5 не було реалізовано право на звернення до нотаріуса про скасування виданої нею довіреності від 15.04.2016, встановлене ст. 249 ЦК України та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Мін'юсту від 03.03.2004 № 20/5, і вказану довіреність не було визнано судом недійсною у встановленому законом порядку, а тому ОСОБА_6 мав повноваження повіреного здійснювати представництво ОСОБА_5 на загальних зборах від 11.05.2016.

Таким чином, за висновком апелянта - ОСОБА_3, покази ОСОБА_5, оформлені протоколом від 06.06.2016 в рамках кримінального провадження № 0002387, а також висновок судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса № 937/9375 від 28.10.2016 щодо невідповідності підпису, поставленому на довіреності від 15.04.2016, посвідченій приватним нотаріусом Білицькою В.М. у м. Києві, справжньому підпису ОСОБА_5, не є належними доказами у справі.

Крім того, вказує на те, що суду першої інстанції були надані копії повідомлень про проведення загальних зборів учасників товариства, які направлялися ОСОБА_1, і були повернуті у зв'язку з закінченням строку зберігання поштового відправлення. Вказані повідомлення направлялися ОСОБА_1 відповідно до вимог положень п. 4.6 Статуту підприємства у письмовій формі та за 30 днів до проведення зборів рекомендованим листом із повідомленням. На конверті було зазначено, що даний лист направляється ОСОБА_1, як співзасновнику ТОВ фірма "Ідалія", за адресою його місця проживання.

Проте, судом першої інстанції, як вказує апелянт - ОСОБА_3, вказані документи не були прийняті до уваги. До того ж, зазначає, що суд не звернув уваги на те, що листи з повідомленням направлялися на адресу ОСОБА_1 неодноразово, і весь час поверталися, у зв'язку з закінченням строку зберігання поштового відправлення, що свідчить про умисне неотримання ОСОБА_1 повідомлень про проведення загальних зборів.

ОСОБА_6, який не приймав участь у справі, також звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх. № 1226Х/3), в якій, посилаючись на те, що рішенням суду першої інстанції порушено його права як учасника ТОВ фірми "Ідалія" з часткою 33% статутного капіталу товариства, що складає 8250,00 грн, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія" № 1/2016 від 11.05.2016 він входить до складу Учасників Товариства з часткою 33 % Статутного капіталу ТОВ Фірма "ІДАЛІЯ", яка складає 8250 (вісім тисяч двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок, а тому незалучення ОСОБА_6 до участі у справі позбавляє його на змагальність в судовому процесі, встановлене пунктом 1 статті 4-3 ГПК України.

Також вказує на те, що на загальних зборах ТОВ Фірма "ІДАЛІЯ", які відбулись 11 травня 2016 року, всім учасникам Товариства були надіслані відповідні повідомлення про проведення загальних зборів Товариства.

Крім того, на зборах були присутні ОСОБА_3, який володіє 33% статутного капіталу, та ОСОБА_5А, яка володіє 34% статутного капіталу Товариства, в особі уповноваженого представника ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, що свідчить про досягнення на загальних зборах встановленого п. 4.7 статуту ТОВ Фірма "ІДАЛІЯ" кворуму (більше 60% голосів), необхідного для повноважності таких зборів.

Ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2017 та від 12.04.2017 у справі № 922/4266/17 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.05.2017.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у справі № 922/4266/17 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі № 922/4266/16 об'єднано в одне апеляційне провадження, оскільки вони стосуються однієї і тієї ж справи між тими ж сторонами, та, у зв'язку з відсутністю відзивів на апеляційні скарги та неявкою представників 1-го та 3-го відповідачів в судове засідання, відкладено розгляд апеляційних скарг на 01.06.2017 об 11:00.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 розгляд справи відкладено на 07.06.2017 о 9:15 год.

Представник ОСОБА_3 в судових засіданнях 16.05.2017 та 07.06.2017 підтримав апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_6 в судових засіданнях 16.05.2017 та 01.06.2017 підтримав апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційні скарги (вх. № 5039 від 15.05.2017) та представник позивача в судових засіданнях не погоджується з доводами апелянтів, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що висновок судово-почеркознавчої експертизи № 9374/9375 від 28.10.2016, призначеної в рамках кримінального провадження є належним та допустимим доказом, має досліджуватися господарським судом на рівні з іншими доказами.

Крім того, відповідно до показів свідка ОСОБА_5, оформлених протоколом від 06.06.2016 в рамках кримінального провадження № 0002387, останній нічого невідомо про проведення 11 травня 2016 року загальних зборів ТОВ фірма "Ідалія", про питання, які обговорювались на зборах, та прийняті загальними зборами рішення. Із зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_5, не видавала довіреність на ім'я ОСОБА_6 Зазначений протокол є письмовим доказом в розумінні статті 36 ГПК України і має досліджуватися в сукупності з іншими доказами в рамках господарського спору.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 особисто не приймала участі у загальних зборах ТОВ фірма "Ідалія", а довіреність видана на ім'я ОСОБА_6, оформлена з порушенням встановлених законодавством вимог, голоси ОСОБА_5 не можуть бути враховані під час формування кворуму на загальних зборах та результатах голосування. В даному випадку на вказаних загальних зборах можуть бути враховані лише голоси ОСОБА_3 у розмірі 33%, що свідчить про недосягнення встановленого п. 4.7 Статуту ТОВ ФІРМА "ІДАЛІЯ" кворуму в 60% голосів, необхідного для повноважності загальних зборів.

Також вказує на те, що співзасновник Товариства - ОСОБА_1 жодного повідомлення про проведення зборів не отримував, про час, місце їх проведення та порядок денний, зазначений в протоколі, повідомлений не був, відповідно, участь у вищевказаних зборах не приймав, що є підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Окрім цього, вказує на те, що протокол загальних зборів учасників № 1/2016 від 11.05.2016 не містить обґрунтованих причин виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства: не вказано факти невиконання статутних обов'язків і в чому полягає системність невиконання учасником ОСОБА_1 його обов'язків, відтак він суперечить вимогам Закону України "Про господарські товариства" та Конституції України.

До того ж, як зазначає позивач, в рішенні загальних зборів від 11.05.2016 не зазначено, що дії ОСОБА_1 призвели чи можуть призвести до конкретних негативних наслідків для Товариства; не встановлений причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 як учасника Товариства та негативними наслідками для Товариства, а також не досліджено мотивів поведінки позивача як учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання діями ОСОБА_1 досягненню цілей Товариства, не встановлено, що саме поведінка позивача як учасника, суттєво ускладнює діяльність Товариства чи робить її практично неможливою.

Представники першого та третього відповідачів в судове засідання 07.06.2017 не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується штампом на зворотному боці ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 про відправлення копій цієї ухвали сторонам та третім особам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Апелянт - ОСОБА_6 свого представника в судове засідання 07.06.2017 також не направив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, про що свідчить його особистий підпис у розписці про оголошення судом учасникам процесу в судовому засіданні 01.06.2017 про відкладення розгляду справи на 07.06.2017.

А тому, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників зазначених учасників процесу за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та апеляційних скарг, заслухавши усні пояснення представників позивача та апелянтів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 11.05.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" було проведено загальні збори учасників, які було оформлено протоколом № 1/2016 загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія" від 11.05.2016.

Як зазначено в протоколі загальних зборів № 1/2016 від 11.05.2016, на вказаних загальних зборах головою загальних зборів обрано ОСОБА_3 та секретарем - Протаса Олександра Миколайовича. На загальних зборах були присутні: громадянин України ОСОБА_3, який володіє 33% статутного капіталу Товариства та громадянка України ОСОБА_5 в особі уповноваженого представника громадянина України ОСОБА_6, яка володіє 34% статутного капіталу Товариства.

Разом з цим, у зазначеному протоколі загальних зборів вказано про те, що запрошений учасник ТОВ фірми "Ідалія" громадянин України ОСОБА_1 для участі в загальних зборах учасників Товариства не реєструвався та на загальні збори учасників не з'явився, однак про час, місце проведення та порядок денний цих загальних зборів учасників був належним чином повідомлений шляхом надсилання йому письмового повідомлення поштовим листом з повідомленням та за допомогою кур'єрської служби доставки із зазначенням повної та достовірної інформації. Вимоги ОСОБА_1 щодо розгляду питання на загальних зборах учасників та щодо надання можливості ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного, до початку зборів не надходило.

На загальних зборах, серед іншого, було прийняте рішення, згідно з яким ОСОБА_1 примусово виключено зі складу учасників товариства з посиланням на те, що останній систематично неналежно виконує обов'язки учасника товариства, двічі не з'являвся на загальні збори учасників товариства, суттєво ускладнює діяльність товариства та перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, яке відповідно до положень п. 2.1 розділу 2 статуту товариства створене з метою отримання прибутку, а також відповідно до п. 1 п.п. 4.3 розділу 4 статуту товариства перешкоджає проведенню державної реєстрації змін до установчих документів товариства стосовно зміни директора, підписанта, відомостей про учасника та місцезнаходження товариства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позову посилається на те, що учасник ТОВ фірми "Ідалія" ОСОБА_1 жодного повідомлення про проведення зборів не отримував, про час, місце їх проведення та порядок денний, зазначений в протоколі, повідомлений не був, відповідно участь у вищевказаних зборах не приймав.

Також позивач посилається на відсутність встановленого пунктом 4.7 Статуту ТОВ фірми "Ідалія" кворуму в 60% голосів під час прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу ТОВ фірма "Ідалія".

При цьому позивач звертає увагу на те, що з протоколу загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія" № 1/2016 від 11.05.2016 вбачається, що участь у загальних зборах як учасники приймали ОСОБА_3, який володіє 33% статутного капіталу, та ОСОБА_5, яка володіє 34% статутного капіталу товариства, в особі уповноваженого представника ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. 15 квітня 2016 року та зареєстрованої в реєстрі за № 664.

Разом з цим, як зазначає позивач, зазначена довіреність підписана не ОСОБА_5, а іншою особою, про що свідчить висновок судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016 та протокол допиту свідка ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0002387. Таким чином, на загальних зборах, які відбулись 11 травня 2016 року можуть бути враховані лише голоси ОСОБА_3 у розмірі 33 %, який є меншим за розмір голосів (60%), необхідних для правомочності загальних зборів .

Окрім цього, позивач в позовній заяві посилається на те, що у протоколі загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія" № 1/2016 від 11.05.2016 не наведено конкретних фактів невиконання ОСОБА_1 статутних обов'язків та не вказано, якими діями ОСОБА_1 перешкоджав досягненню статутних цілей товариства і в чому полягає системність невиконання учасником ОСОБА_1 його обов'язків.

Таким чином, за висновком позивача, рішення загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія", оформлені протоколом № 1/2016 від 11.05.2016 , є необґрунтованим та незаконним, а тому підлягає визнанню недійсним.

Крім того, позивач у позовній заяві звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1, як власник знака для товарів та послуг, вніс до статутного капіталу право на торговельну марку, яку використовує ТОВ фірма "Ідалія", проте зазначена юридична особа до цього часу не видала свідоцтва товариства, яким би підтверджувався зазначений внесок ОСОБА_1, що є порушенням частини 1 статті 13 Закону України "Про господарські товариства" та свідчить про те, що від ОСОБА_1 до ТОВ фірма "Ідалія" зазначене вище право на знак для товарів та послуг не перейшло. Проте ТОВ фірма "Ідалія" протиправно використовує це право, а відтак ОСОБА_1М, має законне право на визнання за ним права інтелектуальної власності на торгову марку.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позов, виходив з того, що при проведенні загальних зборів 11.05.2016 співзасновниками ТОВ фірма "Ідалія" не були дотримані вимоги про повідомлення всіх учасників товариства, передбачені положеннями ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" та п. 4.6 статуту ТОВ фірма "Ідалія", оскільки копії повідомлень про проведення загальних зборів, направлених позивачу, та листи, повернуті у зв'язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення і зазначені повідомлення були направлені позивачу рекомендованим листом, а не цінним листом з описом вкладення, у зв'язку з чим вони не можуть вважатися доказами належного повідомлення учасника про проведення загальних зборів товариства.

Також господарський суд першої інстанції вказував на те, що видана на представника ОСОБА_6 довіреність від імені ОСОБА_5 від 15.04.2016, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. за №664, оформлена з порушенням встановлених законодавством вимог. Вказаний факт підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016, а також протоколом допиту 3-го відповідача в рамках кримінального провадження №0002387.

Таким чином, за висновком місцевого господарського суду, на загальних зборах, які відбулись 11 травня 2016 року, можуть бути враховані лише голоси ОСОБА_3 у розмірі 33 %. Тому вказані загальні збори ТОВ фірма "Ідалія" не є повноважними, оскільки на них не були присутні особи, які у сукупності володіють більш як 60% голосів, як того вимагає п. 4.7. статуту ТОВ фірми "Ідалія".

Окрім цього, господарський суд вказував на те, що протокол загальних зборів учасників № 1/2016 від 11.05.2016 не містить обґрунтованих причин виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства: не вказано факти невиконання статутних обов'язків і в чому полягає системність невиконання учасником ОСОБА_1 його обов'язків, відтак суперечить вимогам Закону України "Про господарські товариства".

Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, з огляду на недотримання процедури скликання загальних зборів товариства від 11.05.2016, відсутність кворуму під час прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників та необґрунтованість зазначеного рішення, що позовні вимоги позивача про визнання недійсними рішень, оформлених протоколом загальних зборів товариства № 1/2016 від 11.05.2016, зокрема щодо примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія" підлягають задоволенню.

Відмовляючи у позовній вимозі про визнання права інтелектуальної власності на торговельну марку, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував би факт існування торговельної марки ТОВ фірма "Ідалія", не надано витягу з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, доказів внесення торговельної марки як вкладу до статутного капіталу Товариства.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Згідно з частиною 1 статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до частини 1 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

У пункті 7 частини 4 статті 145 Цивільного кодексу України зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, серед іншого, питання щодо виключення учасника із товариства.

У абзаці 3 пункту 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" зазначено про те, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

У пункті 2.14 зазначеної вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України також вказано на те, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів.

В свою чергу згідно з п. 4.6 статуту ТОВ фірма "Ідалія" про проведення загальних зборів учасників учасникам надсилається письмове повідомлення з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, як за 30 днів до скликання зборів.

З матеріалів справи вбачається, що другим позивачем на підтвердження повідомлення позивача про дату та місце проведення загальних зборів товариства від 11.05.2016 надано лист повідомлення вих. № 04/05-1 від 04.05.2016 з копією поштового конверту та лист повідомлення № 23/03-01 від 23.03.2016 (том I, а.с. 194-199).

Зі змісту вказаних листів та поштових конвертів вбачається, що повідомлення про проведення загальних зборів надсилалися позивачу на його адресу, проте ним отримані не були у зв'язку зі спливом строку зберігання.

При цьому слід зазначити, що за загальним змістом термін "повідомлення" включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного суду України № 6-143цс 14 від 17.12.2014 та № 6-813цс 15 від 02.09.2015.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до постанови Верховного суду України від 21.10.2015 у справі № 3-928гс15 про належне повідомлення про час, місце та дату проведення загальних зборів товариства свідчать опис вкладення та поштова квитанція про надіслання саме цінного листа на ім'я учасника.

Проте, другим позивачем на підтвердження повідомлення позивача про дату та час проведення загальних зборів надано лише рекомендовані листи, а не цінні листи з описом вкладення, а тому зазначені листи-повідомлення не є належними та допустимими доказами у справі.

Також слід зазначити, що повідомлення учасників про дату та час загальних зборів є складовою процедури скликання загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю, тоді як суб'єктами скликання загальних зборів є: голова загальних зборів (частина 5 статті 58 Закону України "Про господарські товариства"), учасники, які володіють не менше як 20% голосів (частина 4 статті 98 Цивільного кодексу) , та виконавчий орган (частина 3 статті 61 Закону України "Про господарські товариства").

Проте, зі змісту листа- повідомлення вих. №04/05-1 від 04.05.2016 з копією поштового конверту та листа- повідомлення №23/03-01 від 23.03.2016 року з колією поштового конверту вбачається, що зазначені листи-повідомлення направлялися позивачу керуючим партнером АТ "Адвокатська фірма "Мороз і партнери" адвокатом Морозом Сергієм Вікторовичем, який не є суб'єктом скликання загальних зборів і не є ані посадовою особою, ані органом управління ТОВ фірма "Ідалія".

Таким чином, при проведенні загальних зборів 11.05.2016 співзасновниками ТОВ фірма "Ідалія" не були дотримані вимоги про повідомлення всіх учасників товариства, передбачені положеннями статті 61 Закону України "Про господарські товариства" та п. 4.6 статуту ТОВ фірма "Ідалія", чим були порушені права позивача у справі, що є підставою для визнання недійсними рішень, які приймалися на цих загальних зборах.

Також, у абзаці 2 пункту 2.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" вказано на те, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

З протоколу загальних зборів № 1/2016 від 11.05.2016 вбачається, що участь у загальних зборах в якості учасників приймали ОСОБА_3, який володіє 33% статутного капіталу, та ОСОБА_5, яка володіє 34% статутного капіталу товариства, в особі уповноваженого представника ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. 15 квітня 2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 664.

При цьому, в матеріалах справи міститься висновок судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016, яким встановлено, що в оригіналі зазначеної довіреності підпис виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів, не ОСОБА_5, а іншою особою.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначено, що висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували зазначений висновок чи вказували на його недостатню ясність або неповноту, зокрема, інші висновки експертизи, зокрема висновки додаткової або повторної експертизи, а тому він є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, в матеріалах справи наявний протокол допиту 3-го відповідача - ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0002387, відкритого за заявою позивача внаслідок його примусового виключення зі складу учасників товариства, що є письмовим доказом у розумінні ст. 36 ГПК України.

Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_5 було не відомо про проведення загальних зборів ТОВ фірма "Ідалія" 11.05.2016, питання, які там обговорювались та прийняті рішення. Надані до суду заперечення представника 3-го відповідача містять протиріччя, оскільки в них зазначено, що ОСОБА_5 не погоджується з рішеннями загальних зборів товариства, оформлених оскаржуваним протоколом від 11.05.2016, щодо пунктів 3, 4, 6-11 порядку денного загальних зборів.

Відповідно до частини статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже вищевказаний протокол допиту свідка ОСОБА_5 є письмовим доказом, який в сукупності із висновком судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016 свідчить про факт того, що ОСОБА_5 не видавалась довіреність представнику ОСОБА_6 для її представництва на загальних зборах учасників ТОВ фірма "Ідалія" від 11.05.2016.

Посилання заявників апеляційної скарги на те, що кримінальне провадження №0002387, в рамках якого було отримано зазначені висновком судово-почеркознавчої експертизи та протокол допиту свідка, не закінчено та обвинувального висновку не винесено, не можуть братися судом до уваги, оскільки незакінчення кримінального провадження №0002387 може свідчити лише про відсутність на даний час встановлених в рамках цього провадження обставин, які б мали преюдиціальний характер для господарської справи №922/4266/16 .

При цьому висновок судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016, здійснений в рамках кримінального провадження №0002387, та протокол допиту свідка ОСОБА_5, складений в рамках цього ж кримінального провадження, є допустимими та належними доказами у даній господарській справі, про що вже зазначалося вище.

Посилання заявників апеляційної скарги на те, що довіреність ОСОБА_5 від 15.04.2016, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. за №664 не була скасована або визнана недійсною у встановленому законодавством порядку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на відміну від правочину, для довіреності чинним законодавством не встановлено презумпції її правомірності, а отже її дійсність оцінюється на рівні з іншими письмовими доказами на загальних підставах доказового права.

Згідно з абз. 2 п. 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", якщо довіреність учасника (акціонера) на право участі та голосування на загальних зборах оформлена (складена або посвідчена) з порушенням встановлених законодавством вимог, голоси учасника (акціонера), передані за такою довіреністю, не можуть враховуватися під час визначення кворуму на загальних зборах та результатів голосування.

Таким чином, на загальних зборах, які відбулись 11 травня 2016 року можуть бути враховані лише голоси ОСОБА_3 у розмірі 33 %, що свідчить про недосягнення встановленого пунктом 4.7 Статуту ТОВ ФІРМА "ІДАЛІЯ" кворуму в 60% голосів, необхідного для повноважності загальних зборів, а отже такі загальні збори не можуть вважатися повноважними.

Крім того, згідно з абз. 2 та 3 п. 4.24.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

Протокол загальних зборів учасників №1/2016 від 11.05.2016 не містить обґрунтованих причин виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства, оскільки в ньому не вказано факти невиконання статутних обов'язків і в чому полягає системність невиконання учасником ОСОБА_1 його обов'язків, отже, як вірно зазначив господарський суд першої інстанції, в цій частині протокол загальних зборів учасників №1/2016 від 11.05.2016 суперечить вимогам Закону України "Про господарські товариства".

Таким чином, за висновком колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову в частині визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ фірми "Ідалія", оформлені протоколом № 1/2016 від 11.05.2016, зокрема, щодо примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія".

Колегія суддів також погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права інтелектуальної власності на торговельну марку ТОВ фірма "Ідалія".

При цьому колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Крім того, у відповідності до вимог статті 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів.

Однак, всупереч вимогам вказаних норм, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт існування торговельної марки ТОВ фірма "Ідалія" як об"єкту права інтелектуальної власності, не надано витягу з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, доказів внесення торговельної марки як вкладу до статутного капіталу ТОВ фірма "Ідалія".

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни цього рішення відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20 березня 2017 року в справі № 922/4266/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.