ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017р. Справа № 914/645/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З.

при секретарі судового засідання Прокопів І.І.

розглянув справу

за позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал»,м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Наталі-люкс», м. Львів

про стягнення 8 516,45 грн. основного боргу (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №01-5693 від 06.10.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені статями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» до відповідача: Приватного підприємства «Наталі-люкс» про стягнення стягнення 8 516,45 грн., - основного боргу, 1 649,11 грн. пені, 1 236,34 грн. інфляційних втрат та 304,51 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 05.04.2017р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 03.05.2017р.

Розгляд справи неодноразово відкладався та продовжувався строк її розгляду з підстав, викладених в ухвалах суду від 03.05.2017 р., 18.05.2017 р. та 06.06.2017 р.

В судовому засіданні 20.06.2017р. представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в частині штрафних санкцій (з наступною реєстрацією через відділ документообігу та обробки інформації Господарського суду Львівської області (вх.№2692/17), в якій просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій, а саме: пені в розмірі 1659,11 грн., інфляційних втрат в розмірі 1236,34 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 304,51 грн. та стягнути з відповідача основний борг в розмірі 8 516,45 грн.

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, судом встановлено наступне.

Передбачені частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Відповідно до частини 3 статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. (п.3.10 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Враховуючи викладене, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Отже, предметом розгляду даної справи є стягнення 8 516,45 грн. основного боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, заяві про зменшення розміру позовних вимог та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання 20.06.2017 р. повторно не зявився, причин неявки не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута за відсутності відповідача, за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 20.06.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Представниками Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» було виявлено користування послугами водопостачання та водовідведення за адресою: м. Львів, вул. Козельницька, 4 без укладення господарського договору, про що складено відповідні Акти від 16.10.2014 р. №002898, від 03.06.2015 р. №009855 та від 02.09.2015 р. №011083. В даних актах зазначено про необхідність в пятиденний термін споживачу звернутися в ЛМКП «Львівводоканал» для укладення договору. Зокрема, актом від 02.09.2015 р. №011083 зобовязано споживача, а саме: магазин ПП «Наталі-Люкс», в пятиденний термін заключити договір з ЛМКП «Львівводоканал».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі між ЛМКП «Львівводоканал» та ПП «Наталі-люкс» укладено лише 10.09.2015 року.

Внаслідок безоблікового водокористування позивачем відповідно до п.3.3. та п.3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України виставлено відповідачу рахунок №546688 від 15.09.2015 р. на суму 8 112,10 грн. за самовільне (без укладення договору) користування послугами водопостачання та водовідведення. Актом №011020 від 15.09.2015 р. ЛМКП «Львівводоканал» повідомило ПП «Наталі-люкс» про проведене нарахування.

Також після укладення між ЛМКП «Львівводоканал» (Львівводоканал) та ПП «Наталі-люкс» (Абонент) Договору на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі від 10.09.2015 р. (далі Договір) позивачем щомісячно відповідно до умов Договору виставлялися відповідачу рахунки на оплату послуг водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.4.6. Договору рахунок на оплату послуг водопостачання та водовідведення є одночасно актом приймання-передачі зазначених послуг.

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що оплата за послуги водопостачання та водовідведення (в межах встановлених лімітів водоспоживання, якісних та кількісних показників стічних вод) проводиться Абонентом відповідно до діючих тарифів шляхом перерахування на рахунок Львівводоканалу коштів до 10-го числа, наступного за розрахунковим місяця. При цьому, у першу чергу, погашається заборгованість Абонента. Оплата за послуги водопостачання та водовідведення може здійснюватися шляхом проведення передоплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за період з вересня 2015 року по березень 2016 р. виставлено відповідачу рахунки на суму 1244,35 грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідач оплатив виставлені рахунки не в повному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 8 516,45 грн., які просить стягнути з відповідача.

Позивачем надсилалися відповідачу претензії №10-4091 від 04.08.2016 р. та №вих-вд2745-16 від 29.12.2016 р. з проханням сплатити заборгованість, які залишені без відповіді та задоволення.

Також позивач просить судові витрати покласти на відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно п.2.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року N 190 (далі - Правила) договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до частини 1 статі 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення надаються споживачам підприємством питного водопостачання та/або централізованого водовідведення на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» було виявлено користування послугами водопостачання та водовідведення за адресою: м. Львів, вул. Козельницька, 4 без укладення господарського договору, про що складено відповідні Акти від 16.10.2014 р. №002898, від 03.06.2015 р. №009855 та від 02.09.2015 р. №011083. В даних актах зазначено про необхідність в пятиденний термін споживачу звернутися в ЛМКП «Львівводоканал» для укладення договору. Зокрема, актом від 02.09.2015 р. №011083 зобовязано споживача, а саме: магазин ПП «Наталі-Люкс», в пятиденний термін заключити договір з ЛМКП «Львівводоканал».

Внаслідок безоблікового водокористування позивачем відповідно до п.3.3. та п.3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України виставлено відповідачу рахунок №546688 від 15.09.2015 р. на суму 8 112,10 грн. за самовільне (без укладення договору) користування послугами водопостачання та водовідведення. Актом №011020 від 15.09.2015 р. ЛМКП «Львівводоканал» повідомило ПП «Наталі-люкс» про проведене нарахування.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

10.09.2015 р. між ЛМКП «Львівводоканал» (Львівводоканал) та ПП «Наталі-люкс» (Абонент) укладено Договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі від 10.09.2015 р. (далі Договір), відповідно до умов якого Львівводоканал надає послуги по забезпеченню питною водою та прийманні стічних вод до міської мережі каналізації, а Абонент користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.4.6. Договору рахунок на оплату послуг водопостачання та водовідведення є одночасно актом приймання-передачі зазначених послуг.

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що оплата за послуги водопостачання та водовідведення (в межах встановлених лімітів водоспоживання, якісних та кількісних показників стічних вод) проводиться Абонентом відповідно до діючих тарифів шляхом перерахування на рахунок Львівводоканалу коштів до 10-го числа, наступного за розрахунковим місяця. При цьому, у першу чергу, погашається заборгованість Абонента. Оплата за послуги водопостачання та водовідведення може здійснюватися шляхом проведення передоплати.

Як вбачається з матеріалів справи, після укладення Договору позивачем щомісячно відповідно до умов Договору за період з вересня 2015 року по березень 2016 р. виставлено відповідачу рахунки на оплату послуг водопостачання та водовідведення на суму 1244,35 грн.

Отже, позивачем виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 9 356,45 грн. (з врахуванням рахунку за безоблікове водокористування від 15.09.2015 р.).

Однак, як стверджує позивач, відповідач оплатив виставлені рахунки не в повному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 8 516,45 грн.

Позивачем надсилалися відповідачу претензії №10-4091 від 04.08.2016 р. та №вих-вд2745-16 від 29.12.2016 р. з проханням сплатити заборгованість, які залишені без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що відповідач доказів оплати боргу суду не представив (в матеріалах справи відсутні докази протилежного), на користь позивача з відповідача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 8 516,45 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 69, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги (з врахуванням заяви про зменшення позовних ваимог) задоволити повністю

2. Стягнути з Приватного підприємства Наталі-люкс (79019, Львівська область, м. Львів, вул. Сінна, 7; ) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал (79017, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 64; ) 8 516,45 грн. основного боргу та 1 600,00 грн. - судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Наказ видати у відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.06.2017р.

Суддя Галамай О. З.