ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2017 Справа № 904/4668/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", м. Дніпро

до Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, м. Дніпро

про стягнення компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян - мешканців Новокодацького району місті Дніпра у розмірі 98 942,20 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Cекретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 1.1-20-104 від 13.12.2016

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради (далі - відповідач) про стягнення компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян - мешканців Новокодацького району місті Дніпра у розмірі 26 398,42 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що протягом 2016 року позивач здійснював перевезення повітряним транспортом пільгової категорії громадян мешканців Новокодацького району м. Дніпра, за маршрутами: Дніпро-Київ-Дніпро, Дніпро-Київ, Дніпро-Львів-Дніпро, ним були понесені витрати загальною вартістю 26 398,42 грн. Враховуючи, що відповідач згідно норм чинного законодавства є зобовязаним перед позивачем щодо відшкодування витрат за перевезення пільгових категорій громадян повітряним транспортом, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 26 398,42 грн. компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Новокодацького району міста Дніпра за 2016 рік.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 порушено провадження у справі № 904/4668/17, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 18.05.2017.

15.05.2017 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 98 942,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2017 відкладено судове засідання на 13.06.2017.

30.05.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.06.2017 до суду від позивача надійшли заперечення на відзив.

13.06.2017 повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи.

У судовому засіданні 13.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 № 3551-XII визначено правовий статус ветеранів війни та належні їм пільги, переваги і соціальні гарантії.

Статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються, зокрема, такі пільги: безплатний проїзд один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, незалежно від наявності залізничного сполучення, або проїзд один раз на рік (туди і назад) вказаними видами транспорту з 50-процентною знижкою.

За приписами п. 21 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам I і II груп надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, а особам, які супроводжують інвалідів I групи (не більше одного супроводжуючого), - 50-процентна знижка вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту. Інвалідам III групи надається право безплатного проїзду один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту з 50-процентною знижкою вартості проїзду.

Вищезазначеними пільгами на підставі відповідних посвідчень та листів-талонів скористалися такі громадяни:

- ОСОБА_2, № рейсу 4 від 11.03.2016, вартістю 2 243,30 грн.;

- ОСОБА_3, № рейсу 204 від 18.03.2016, вартістю 1 517,00 грн.;

- ОСОБА_2, № рейсу 5 від 31.03.2016, вартістю 2 323,70 грн.;

- ОСОБА_4, № рейсу 5 від 31.03.2016, вартістю 3 238,00 грн.;

- ОСОБА_5, № рейсу 4 від 17.05.2016, вартістю 2 270,00 грн.;

- ОСОБА_6, № рейсу 4 від 25.05.2016, вартістю 2 717,00 грн.;

- ОСОБА_7, № рейсу 4 від 30.05.2016, вартістю 3306,00грн.;

- ОСОБА_8, № рейсу 3 від 08.06.2016, вартістю 2 178,00 грн.;

- ОСОБА_9, № рейсу 204 від 04.07.2016, вартістю 2 125,77 грн.;

- ОСОБА_9, № рейсу 203 від 04.07.2016, вартістю 2 161,23 грн.;

- ОСОБА_10, № рейсу 203 від 24.07.2016, вартістю 1 899,00 грн.;

- ОСОБА_11, № рейсу 6 від 02.08.2016, вартістю 2 729,54 грн.;

- ОСОБА_12, № рейсу 203 від 08.08.2016, вартістю 2 345,00 грн.;

- ОСОБА_13, № рейсу 204 від 15.08.2016, вартістю 2 284,22 грн.;

- ОСОБА_14, № рейсу 4 від 23.08.2016, вартістю 2 840,00 грн;.

- ОСОБА_15, № рейсу 4 від 27.08.2016, вартістю 3 460,00 грн.;

- ОСОБА_16, № рейсу 204 від 04.09.2016, вартістю 1 802,37 грн.;

- ОСОБА_17, № рейсу 204 від 04.09.2016, вартістю 1 802,37 грн.;

- ОСОБА_18, № рейсу 203 від 12.09.2016, вартістю 1 951,62 грн.;

- ОСОБА_18, № рейсу 204 від 19.09.2016, вартістю 1 914,38 грн.;

- ОСОБА_19, № рейсу 4 від 21.09.2016, вартістю 2 796,00 грн.;

- ОСОБА_20, № рейсу 1 від 01.10.2016, вартістю 3 231,98 грн.;

- ОСОБА_21, № рейсу 1 від 09.10.2016, вартістю 2 669,70 грн.;

- ОСОБА_22, № рейсу 203 від 17.10.2016, вартістю 2 381,31 грн.;

- ОСОБА_22, № рейсу 204 від 28.10.2016, вартістю 2 344,69 грн.;

- ОСОБА_23, № рейсу 4 від 21.10.2016, вартістю 3 522,00 грн.;

- ОСОБА_6, № рейсу 4 від 21.10.2016, вартістю 1 982,00 грн.;

- ОСОБА_24, № рейсу 4 від 06.11.2016, вартістю 2 884,00 грн.;

- ОСОБА_25, № рейсу 204 від 18.11.2016, вартістю 2 380,00 грн.;

- ОСОБА_26, № рейсу 203 від 18.11.2016, вартістю 1911,71 грн.;

- ОСОБА_26, № рейсу 204 від 18.11.2016, вартістю 1874,29 грн.;

- ОСОБА_27, № рейсу 203 від 02.12.2016, вартістю 2 460,00 грн.;

- ОСОБА_28, № рейсу 204 від 02.12.2016, вартістю 1 935,00 грн.;

- ОСОБА_29, № рейсу 1 від 03.12.2016, вартістю 3 428,00 грн.;

- ОСОБА_25, № рейсу 203 від 23.12.2016, вартістю 2 478,00 грн.;

- ОСОБА_30, № рейсу 4 від 25.12.2016, вартістю 3 121,00 грн.;

- ОСОБА_31, № рейсу 203 від 26.12.2016, вартістю 2 470,00 грн.;

- ОСОБА_32, № рейсу 4 від 27.12.2016, вартістю 3 119,00 грн.;

- ОСОБА_33, № рейсу 203 від 29.12.2016, вартістю 2 396,02 грн.;

- ОСОБА_34, № рейсу 204 від 29.12.2016, вартістю 2 449,00 грн.

З метою відшкодування витрат з перельоту зазначених пільгових категорій громадян 14.03.2017 позивач направив на адресу відповідача лист № 1.1-21-37 від 14.03.2017 з вимогою про відшкодування витрат ПАТ "АК "Дніпроавіа" на реалізацію безоплатного проїзду громадян пільгової категорії - мешканців Новокодацького району м. Дніпра. До листа було долучено розрахунок вартості перевезень, здійснених у вересні-жовтні 2016 року та копії підтверджуючих документів (а.с. 57-61).

04.04.2017 позивач отримав від відповідача відповідь на вищезазначений лист за вих. № 1108 від 27.03.2017 з відмовою у виплаті, яка обґрунтована тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування даних пільг та відсутністю укладеного договору (а.с. 62-64).

11.04.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 3.14-429 від 04.04.2017 з вимогою про відшкодування витрат ПАТ "АК "Дніпроавіа" на реалізацію безоплатного проїзду громадян пільгової категорії - мешканців Новокодацького району м.Дніпра. До листа було долучено розрахунок вартості перевезень, здійснених у січні-серпні, листопаді-грудні 2016 року та копії підтверджуючих документів (а.с. 156-159). За твердженням позивача, відповіді на даний лист від відповідача не надходило.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян - мешканців Новокодацького району місті Дніпра у розмірі 98 942,20 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі з огляду на наступне.

По-перше, між сторонами не укладалося жодного договору, та відповідач не брав на себе зобов'язань по відшкодуванню компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян повітряним транспортом у 2016 році.

По-друге, позивач не надавав відповідачу розрахунки вартості наданих пільговикам послуг за формою та в порядку, встановленому законодавством України, у зв'язку з чим позивачем не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002.

По-третє, перевіривши дані згідно з наданим позивачем списком осіб, відповідач зауважує, що талони в обмін на квитки для перевезення пільгових категорій громадян повітряним транспортом надавались лише ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_6, ОСОБА_23, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_31. Іншим зазначеним у списку позивача особам талони не видавалися.

По-четверте, відповідач є розпорядником коштів лише у межах визначених законами України повноважень, не є прибутковим підприємством, яке має власні кошти за надання послуг чи випуск продукції, а діє в межах і обсягах субвенції з державного бюджету. При цьому, відповідач наголошує, що Законами України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", "Про Державний бюджет України на 2017 рік" не передбачена субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту зобов'язані забезпечувати, зокрема, права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Відшкодування збитків транспортним підприємствам від безплатних перевезень пільгових категорій громадян регулюється нормативними актами Кабінету Міністрів України (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про транспорт").

Ці положення Закону України "Про транспорт" кореспондуються з наведеними вище нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якими гарантовано право пільгового проїзду повітряним транспортом певним категоріям громадян.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (п. 8 Порядку).

Порядком визначено процедуру підготовки головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів інформації про фактично нараховані суми та актів звіряння розрахунків за надані послуги і їх надсилання до фінансових органів райдержадміністрацій, виконкомів міських рад, надання уточненої інформації у разі виникнення додаткових зобов'язань, підготовки уточнених реєстрів нарахованих в поточному місяці сум та подання їх до вищестоящих фінансових органів (пункти 5, 6 Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" встановлено порядок, згідно якого підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Підприємства та організації, що надають послуги з проїзду в міському та приміському транспорті, у разі неможливості подати розрахунки за формою "2-пільга" надсилають уповноваженому органу розрахунки за формою, що встановлюється договором на перевезення пільгових категорій громадян (пункт 10).

Пунктом 11 названої постанови визначено, що уповноважений орган щомісяця:

- звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

- після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга";

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга";

до 15 числа подає:

- фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга";

- Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 02.01.1995 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302" унормовано, що безплатний проїзд надається один раз у рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом у поїздах і вагонах (каютах, салонах) усіх категорій (класів). Пільгові квитки придбаваються в обмін на талони за пред'явленням листа талонів і посвідчення про право на пільги.

Отже, позивач як перевізник, який здійснив протягом 2016 року авіаперевезення пільгової категорії громадян на загальну суму 98 942,20 грн., набув передбачене Законом України "Про транспорт" право на отримання компенсаційних виплат за такий пільговий проїзд за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Факти здійснення позивачем перевезень повітряним транспортом громадян пільгової категорії на загальну суму 98 942,20 грн, вартість квитків, використання названими вище пасажирами талонів на знижку засвідчуються доданими до позовної заяви копіями іменних пасажирських авіаквитків (а.с. 10-56, 98-155).

З метою отримання компенсації позивач звертався до відповідача із листами, до яких додавалися розрахунки вартості перевезення повітряним транспортом пільгових категорій громадян Новокодацького району м. Дніпро, в яких зазначено номер та дата рейсу, номер квитка, прізвище, ім'я та по-батькові пасажира, номери їх посвідчення та паспорту, вартість авіаквитків, реєстрація місця проживання (а.с. 57, 156).

Відповідно до п. 1.5 Положення про Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, затвердженого рішенням Х сесії Новокодацької районної у мітсі Дніпрі ради № 108 від 09.12.2016, Управління забезпечує на території району захист прав та реалізацію соціальних гарантій, визначених законодавством України для окремих категорій населення, в тому числі ветеранів війни та праці.

Основними завданнями Управління є, серед іншого, забезпечення реалізації державної політики у сфері соціальної підтримки населення, у тому числі ветеранів, інвалідів, які згідно з законодавством України мають право на пільги (п. 2.1 Положення).

Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює відшкодування пільг з оплати житлово-комунальних послуг, послуг зв'язку, пільг на придбання твердого палива і скрапленого газу та пільгового проїзду окремим категоріям громадян (п. 3.1.13).

Таким чином, відповідач є місцевим органом виконавчої влади, до повноважень якого в установленому порядку віднесено, зокрема, здійснення соціальних програм із забезпечення передбаченими законодавством пільгами ветеранів війни та прирівняних до них осіб і проведення компенсаційних виплат особам, які надають такі пільги.

Здійснивши на підставі цих листів-талонів пільгове перевезення мешканців Новокодацького району м. Дніпра, позивач набув передбаченого законом права на відшкодування витрат з вартості перельоту на загальну суму 98 942,20 грн, які повинні бути компенсовані Управлінням праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у місті ради як розпорядником коштів місцевого бюджету, що видав відповідні талони і зобов'язаний вести розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам.

Суд відхиляє заперечення відповідача про те, що позивач не надав договору між розпорядником бюджетних коштів та перевізником, як це передбачено Порядком, і що в місцевих бюджетах не передбачено коштів на такі витрати, оскільки в ході судового засідання встановлено, що позивач забезпечив надання пільг відповідним категоріям громадян, що супроводжувалося документально підтвердженими витратами, а реалізація встановлених законодавством пільг окремим громадянам не може ставитися у залежність від бюджетного фінансування та забезпечуватись за рахунок юридичних осіб.

Згідно зі статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми соціального захисту населення, серед яких є компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського, обласного значення та Автономної республіки Крим за рахунок відповідних субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

У пункті 4 Порядку зазначено, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державним казначейством згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово (абзац 2 п. 12 Порядку).

Наведені приписи спростовують позицію відповідача щодо відсутності обов'язку здійснити відшкодування на користь позивача фактично понесених витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій пасажирів.

Згідно з Бюджетним кодексом України та п. 2.10 затвердженого наказом Міністерством фінансів України № 309 від 02.03.2012 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України бюджетні зобов'язання, зокрема, щодо компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Казначейства незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень, тому твердження відповідачів про неможливість реєстрації бюджетного зобов'язання за відсутності договору як підтвердного документу є безпідставними та суперечать закону.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України цивільні права та інтереси, права і законні інтереси суб'єкта господарювання можуть бути захищені шляхом відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 у справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України, ст.ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 7, 12 Закону України "Про транспорт", ст. ст. 4, 32-34, 43, 44, 49, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради (49068, м. Дніпро, вул. Трудова, буд. 1-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (49042, м. Дніпро, Аеропорт цивільної авіації, ) компенсацію за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Новокодацького району міста Дніпро за 2016 рік у розмірі 98 942,20 грн. (дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот сорок дві грн. 20 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.06.2017.

Суддя ОСОБА_35