ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року Справа № 904/772/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 20.09.2016 р. № 20/09/16 )

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет"

на рішення у господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 р. у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет",

смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южцентрострой - 1",

м. Дніпро

про стягнення 146 322 грн. 46 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Южцентрострой-1, про стягнення штрафних санкцій в розмірі 146 322 грн. 46 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 р. ( суддя Новікова Р. Г. ) у справі № 904/772/17 позов задоволено частково. Зменшено розмір штрафних санкцій з 146 322 грн. 46 коп. до 14 632 грн. 24 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Южцентрострой-1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-маркет суму штрафу в розмірі 14 632 грн. 24 коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 194 грн. 84 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на його невідповідність вимогам чинного законодавства, просить вказане рішення змінити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Так, Скаржник вважає, що суд не в повному обсязі дослідив матеріали справи, докази та не врахував інтереси Позивача зменшивши розмір позовних вимог на 90 %.

У обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "АТБ-Маркет" зазначає на тому, що матеріали справи не містять жодних належних доказів, в розумінні ст. 34 ГПК України, які підтверджували б винятковість обставин, що призвели до порушення Відповідачем договірного зобовязання та інших обставин, з якими законодавець повязує право суду на зменшення штрафних санкцій.

На думку Скаржника, місцевий суд не взяв до уваги доводи Позивача стосовно мети закріплення в договорі та застосування спірних штрафних санкцій.

Крім того, Скаржник зауважує на тому, що керуючись принципом свободи договору, Відповідач погодився з умовами щодо сплати штрафу у подвійній сумі податку на додану вартість, яка визначена в податковій накладній, зокрема, за порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Станом на дату звернення з позовом відповідні пункти договору не визнані недійсними та не скасовані, тобто, в силу приписів ст. 204 ЦК України є правомірними. Розмір зменшення штрафу повинен ґрунтуватися на обставинах справи, встановлених судом при дослідженні поданих сторонами доказів, але в даному випадку, Відповідачем не надано належних доказів, які б давали підстави на 90-відсоткове зменшення штрафних санкцій.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 р. у справі № 904/772/17, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 16.05.2017 р.

У звязку з неявкою представника Відповідача, ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 13.06.2017 р.

У судове засідання 13.06.2017 р. представник Відповідача повторно не з'явився. Про час та місце судового засідання Відповідач був належним чином повідомлена, проте своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення Відповідача про дату, час та місце судового засідання, разом з тим, розгляд апеляційної скарги вже відкладався і представник Відповідача вдруге в судове засідання не з'явився, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 13.06.2017 р. за відсутності представника Відповідача.

У судовому засіданні проведеному 13.06.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю АТБ-маркет ( Замовник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Южцентрострой-1 ( Підрядник ) укладений Договір підряду з виконання робіт № 0807/16, згідно з умовамми якого Підрядник зобовязується в установлений цим договором строк за завданням Замовника виконати роботи на обєктах Замовника власними, а за необхідності - залученими силами. В свою чергу, Замовник зобовязується прийняти виконані роботи та сплатити їх вартість.

В подальшому, сторонами були підписані акти виконаних робіт за формою КБ-2 в № 1 від 30.09.2016 р. на суму 119 091 грн. 73 коп. ( сума ПДВ 19 848 грн. 62 коп. ), № 2 від 30.09.2016 р. на суму 159 769 грн. 94 коп. ( сума ПДВ 26 628 грн. 32 коп. ), № 3 від 30.09.2016 р. на суму 45 511 грн. 08 коп. ( сума ПДВ 7 585 грн. 18 коп. ), № 4 від 30.09.2016 р. на суму 99 785 грн. 86 коп. ( сума ПДВ 16 630 грн. 98 коп. ), № 5 від 30.09.2016 р. на суму 14 808 грн. 79 коп. ( сума ПДВ 2 468 грн. 13 коп. ).

Як встановлено матеріалами справи, Відповідач є платником податку на додану вартість.

П. 6.2 договору на Підрядника покладений обовязок надавати Замовнику ( шляхом направлення на електронну адресу Замовника ) податкові накладні, складені в електронній формі з дотриманням вимог законодавства ( у тому числі з дотриманням вимоги щодо реєстрації в порядку, встановленому законодавством України, електронного підпису уповноваженої підрядником особи ) та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом пяти календарних днів з дня складання Підрядником кожної податкової накладної.

Додатковими угодами № 1 та № 2 від 08.07.2016 р. сторони внесли зміни до договору, доповнивши розділ 13 договору новими пунктами 13.13. та 13.14 відповідно.

Так, згідно з п. 13.14 Підрядник зобовязується надати (направити) Замовнику на його електронну адресу, зокрема, податкову накладну з дотриманням умов відносно реєстрації у визначеному законодавством порядку, електронного підпису уповноваженої підрядником особи, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом пяти календарних днів з дня складання Підрядником відповідної податкової накладної.

В ч. 3 п. 13.14 договору ( в редакції додаткової угоди № 2 від 08.07.2016 р.) сторони передбачили, що у разі настання одного з нижченаведених випадків: відсутності реєстрації податкової накладної, розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого чинним законодавством строку; оформлення та/або реєстрація податкової накладної, розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної з порушенням вимог чинного законодавства України; не направлення на адресу Замовника в електронному вигляді розрахунку кількісних та вартісних показників, за якими має відбутись зменшення суми компенсації вартості робіт в строки, визначені частиною 2 цього пункту, Підрядник сплачує Замовнику штрафну санкцію в розмірі подвійної суми податку на додану вартість, зазначену в податковій накладній ( або від суми ПДВ, яка мала бути зазначена в ненаданій Підрядником податковій накладній ), розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної ( або від суми ПДВ, яка мала бути зазначена в ненаданому підрядником розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної ) за кожен випадок порушення. Наведені штрафні санкції мають бути сплачені Підрядником протягом 3 календарних днів з моменту отримання від Замовника поштою або нарочно повідомлення про нарахування штрафних санкцій.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру податкових накладних № 4612626 податкові накладні № 1 від 30.09.2016 р. на суму 26 628 грн. 32 коп., № 2 від 30.09.2016 р. на суму 19 848 грн. 62 коп., № 3 від 30.09.2016 р. на суму 7 585 грн. 18 коп., № 4 від 30.09.2016 р. на суму 2 468 грн. 13 коп., № 5 від 30.09.2016 р. на суму 16 630 грн. 98 коп. зареєстровані Відповідачем 17.10.2016 р.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що податкові накладні мали бути зареєстровані до 15.10.2016 р. включно. Фактично, податкові накладні зареєстровані 17.10.2016 р.

Відповідно до акту камеральної перевірки від 30.01.2017 р. та відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 09.03.2017 р. за порушення строків реєстрації вищезгаданих податкових накладних до Відповідача застосовані штрафні санкції у вигляді накладення штрафу в розмірі 7 316 грн. 12 коп. Доказів оспорення вказаного повідомлення-рішення в судовому порядку Відповідачем надано не було.

На підставі п. 13.14 договору ( в редакції додаткової угоди № 2 від 08.07.2016 р. ) за порушення строків реєстрації вищезгаданих податкових накладних, Позивач нарахував та заявив до стягнення суму штрафу в розмірі 146 322 грн. 46 коп. ( 26 628 грн. 32 коп. + 19 848 грн. 62 коп. + 7 585 грн. 18 коп. + 2 468 грн. 13коп. + 16 630 грн. 98 коп. ) х 2 = 146 322 грн. 46 коп.

Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про необхідність сплати вказані штрафні санкції в розмірі 146 322 грн. 46 коп. ( лист від 19.12.2016 р. ), який останній залишив без відповіді.

Перевіривши розрахунки, надані Позивачем, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що вони відповідають вимогам чинного законодавства, а факт порушення умов договору Відповідачем не спростований належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції не знайшов правових підстав для виходу за межі позовних вимог та визнання недійсною ч. 3 п. 13.14 договору ( в редакції додаткової угоди № 2 від 08.07.2016 р .), пославшись на те, що сторони скористались своїм правом і за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, передбачили санкцію за порушення Відповідачем зобовязань, визначених пунктами 6.2 та 13.14 договору, що стягується прострочення негрошового зобов'язання. Штраф, передбачений п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, не є тотожнім штрафу, передбаченому ч. 3 п. 13.14 договору ( в редакції додаткової угоди № 2 від 08.07.2016 р. ).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновкому місцевого суду, оскільки право накладення штрафних санкцій за порушення податкового законодавства належить виключно контролюючому органу доходів і зборів, а вказаний пункт договору є господарським зобовязанням, обумовленим в добровільному порядку сторонами, та направлений на компенсацію всіх збитків Замовника. Вказаним пунктом договору Позивач не дублює повноважень податкової служби щодо накладення штрафу за порушення в сфері податкового законодавства, а убезпечує себе від понесення невиправданих матеріальних втрат за неналежні дії Відповідача.

Враховуючи, що розмір штрафу за порушення договірних зобовязань є занадто великим, а Позивач не надав доказів того, що невиконання Відповідачем своїх зобовязань завдало йому збитки, керуючись ст. ст. 216, 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд Дніпропетровської області вважав за доцільне зменшити розмір штрафних санкцій з 146 322 грн. 46 коп. до 14 632 грн. 24 коп.

Причиною апеляційного розгляду у даній справі є питання про наявність або відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з підприємства внаслідок прострочення виконання зобов'язання з реєстрації податкових накладних

Вирішуючи спір у частині стягнення з Відповідача штрафних санкцій за порушення строків реєстрації вищезгаданих податкових накладних, суд першої інстанцій виходив з наявності правових підстав для зменшення заявлених до стягнення санкцій з 146 322 грн. 46 коп. до 14 632 грн. 24 коп.

В якості таких правових підстав, суд вказав на розмір штрафу, який є занадто великим, при цьому Позивачем не було надано доказів того, що невиконання Відповідачем своїх зобовязань завдало йому збитки.

Проте колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з наведеним висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру пені, з наступних підстав.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов'язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов'язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов'язань будь-яким з видів передбачених ст. 546 ЦК України, також створює зобов'язальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За умовами ч. 3 п. 13.14 договору ( в редакції додаткової угоди № 2 від 08.07.2016 р.) у разі настання одного з нижченаведених випадків: відсутності реєстрації податкової накладної, розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого чинним законодавством строку; оформлення та/або реєстрація податкової накладної, розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної з порушенням вимог чинного законодавства України; не направлення на адресу Замовника в електронному вигляді розрахунку кількісних та вартісних показників, за якими має відбутись зменшення суми компенсації вартості робіт в строки, визначені частиною 2 цього пункту, Підрядник сплачує Замовнику штрафну санкцію в розмірі подвійної суми податку на додану вартість, зазначену в податковій накладній ( або від суми ПДВ, яка мала бути зазначена в ненаданій Підрядником податковій накладній ), розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної ( або від суми ПДВ, яка мала бути зазначена в ненаданому підрядником розрахунку корегування кількісних та вартісних показників до податкової накладної ) за кожен випадок порушення.

П. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 ГПК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Проте, суд першої інстанції, погодившись з правомірністю здійсненого Позивачем нарахування Відповідачу штрафних санкцій на суму 146 322 грн. 46 коп., безпідставно зменшив розмір стягуваної з Відповідача пені до 14 632 грн. 24 коп., не звернув уваги на необхідність з'ясування вищевказаних обставин для зменшення розміру пені, та на те, що матеріали справи не містять жодних належних доказів, в розумінні ст. 34 ГПК України, які підтверджували б винятковість обставин, що призвели до порушення Відповідачем договірного зобовязання та інших обставин, з якими законодавець повязує право суду на зменшення штрафних санкцій, та не взяв до уваги доводи Позивача стосовно мети закріплення в договорі та застосування спірних штрафних санкцій.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, відповідно рішення суду першої інстанції, як прийняте за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, підлягає зміні, з викладенням наступної резолютивної частини рішення, відповідно до якого позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 р. у справі № 904/772/17 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Южцентрострой-1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-маркет суму штрафу в розмірі 146 322 грн. 46 коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 194 грн. 84 коп., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Южцентрострой-1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-маркет суму судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в розмірі 2 414 грн. 32 коп., про що видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 14.06.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя В.О. Кузнецов