КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа№ 910/12287/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Іоннікової І.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання - Вага В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2017

за заявою Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"

про відстрочку виконання рішення суду

у справі № 910/12287/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"

про стягнення 4 609 440 грн.

за участю представників:

від прокуратури: Красільнік П.П.,

від позивача: Ніколова В.М.,

від відповідача: Пясецький Д.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.08.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016, у справі № 910/12287/16 позов задоволено, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 2 592 810 грн. та штраф у розмірі 2 016 630 грн. Окрім того, присуджено до стягнення з відповідача на користь Генеральної прокуратури України судовий збір у розмірі 69 141,00 грн.

30.12.2016 господарським судом міста Києва на виконання вищевказаних судових рішень було видано відповідні накази.

11.04.2017 до господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/12287/16 на три роки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у задоволенні заяви ДП "Укртранснафтопродукт" про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2016 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2017, ДП "Укртранснафтопродукт" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким відстрочити на три роки виконання рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/12287/16.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. За твердженням скаржника, судом взагалі не досліджувались надані апелянтом докази щодо складного майнового стану останнього. Скаржник зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд фактично допустив можливе порушення процедури банкрутства ДП "Укртранснафтопродукт", подальшого його введення в боргову прірву, збільшення заборгованостей по заробітній платі, податкам та іншим платежам до державних цільових фондів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 апеляційну скаргу ДП "Укртранснафтопродукт" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі № 910/12287/16 прийнято до провадження.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.05.2017, у зв'язку із перебуванням судді Коротун О.М. у відрядженні, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді: Хрипуна О.О., суддів: Іоннікової І.А., Сухового В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 апеляційну скаргу ДП "Укртранснафтопродукт" у справі № 910/12287/16 прийнято до провадження новим складом колегії та ухвалено здійснювати розгляд в раніше призначеному судовому засіданні.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, вказавши на її безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Оскільки ухвали місцевого господарського суду, які виносяться під час виконання судового рішення, неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду, такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні процесуальних дій, зазначених у пунктах 17, 18, 20 ч. 1 ст. 106 ГПК України, можуть бути переглянуті в апеляційному та в касаційному порядку. Про можливість оскарження ухвал першої і постанов апеляційної інстанцій про відмову у зміні способу та порядку виконання судового рішення зазначено і в Рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 зі справи № 1-12/2012.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 115 ГПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Господарський суд на підставі ст. 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 7.2 - 7.3 постанови від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заяву про надання відстрочки рішення слід розглядати за правилами ГПК України у межах розглянутої господарським судом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви, відповідачем до клопотання про відстрочку виконання рішення не було надано жодних доказів на підтвердження наявності об'єктивних обставин, тобто таких, що не залежать від волі ДП "Укртранснафтопродукт", які ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять його неможливим протягом трьох років.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання про відстрочку виконання рішення суду, боржник вказує на те, що майже всі кошти ДП "Укртранснафтопродукт" перебували на рахунках АТ "Фортуна-банк", щодо якого 26.01.2017 Правління Національного банку України прийняло рішення № 55-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" до категорії неплатоспроможних", а рішенням від 21.02.2017 № 89-рш відкликало банківську ліцензію. Боржник зазначає, що ним відкрито рахунки в державному ПАТ "Приват-банк", але власних оборотних коштів, що було вкладено на рахунки цього банку не вистачає на покриття навіть власних потреб. Крім того, боржник повідомив, що в його володіння за ухвалою слідчого суддів Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 перейшов цілісний майновий комплекс Одеського нафтопереробного заводу, налагодження виробництва на якому потребує значних коштів, а у випадку примусового виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі № 910/12813/16 діяльність ДП "Укртранснафтопродукт" буде повністю заблокована. За твердженням боржника, ДП "Укртранснафтопродукт" є практично стратегічним підприємством у сфері нафтогазового комплексу, ситуація із блокуванням його роботи призведе до негативних наслідків, як щодо наповнення бюджетів всіх рівнів відповідними податковими платежами, так і щодо скорочення робочих місць і взагалі до неможливості відновлення стабільної ситуації в діяльності державного підприємства та подолання фінансової кризи, в т.ч. і виконання всіх своїх фінансових зобов'язань перед кредиторами, що як наслідок, може призвести до інших судових спорів про стягнення штрафних санкцій, та взагалі до порушення справи про банкрутство стратегічного підприємства, що перебуває у власності держави. Боржник у своїй заяві зазначає, що поступові зміни в економічному стані нашої країни, а також поступове відновлення діяльності ДП "Укртранснафтопродукт" дають підстави робити позитивний прогноз подальшої діяльності підприємства, за умови відсутності додаткових ускладнень такої роботи у вигляді примусового виконання рішення у даній справі.

При цьому, до заяви про відстрочення виконання рішення суду ДП "Укртранснафтопродукт" були надані лише копії договорів банківського вкладу з додатковими угодами між ДП "Укртранснафтопродукт" та ПАТ "Фортуна-банк"; копії роздруківок з сайту НБУ щодо введення в ПАТ "Фортуна-банк" тимчасової адміністрації та прийняття рішення про його ліквідацію; копії ухвал Приморського районного суду м. Одеси про передачу Державі, в особі ДП "Укртранснафтопродукт" на відповідальне зберігання та оперативне управління арештованого нерухомого та рухомого майна, що належить ТОВ "Енергія і газ Україна", ПАТ "Одеський нафтопереробний завод"; копія договору від 31.03.2016 ДП "Укртранснафтопродукт" з ТОВ "Служба безпеки "Омега-Сек'юріті" про надання послуг з охорони та забезпечення контрольно-пропускного режиму на територію цілісного майнового комплексу Одеського нафтопереробного заводу та довідки, сформованої 10.04.2017 https://р24.privatbank.ua/ щодо операцій по рахунку 2210 ДП "Укртранснафтопродукт" з 05.04.2017 по 05.04.2017.

При цьому, за даними Державної фіскальної служби України, ДП "Укртранснафтопродукт" має близько 50 рахунків у різних фінансових установах України.

Під час розгляду заяви боржника в суді першої інстанції, ДП "Укртранснафтопродукт" долучило до матеріалів справи акти звірки заборгованості за договорами банківського вкладу між ДП "Укртранснафтопродукт" та ПАТ "Фортуна-банк" станом на 11 квітня 2017 року на загальну суму 160 496 867,92 грн. та ніким не підписаний звіт про фінансові результати ДП "Укртранснафтопродукт" за 2016 рік, відповідно до якого підприємство у 2016 році отримало чистий збиток в розмірі 5 720 тис.грн.

Таким чином, ДП "Укртранснафтопродукт" не надало жодного доказу на підтвердження обґрунтованості запропонованих ним строків виконання рішення суду та існування об'єктивної неможливості сплатити присуджені грошові кошти в більш короткий термін.

Незважаючи на те, що 08.12.2016 прийнята постанова Київського апеляційного господарського суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції у даній справі, ДП "Укртранснафтопродукт" не надало жодних доказів того, що ним вчинялись дії для добровільного виконання рішення суду.

Колегія суддів також приймає до уваги ставлення боржника до порушення ним зобов'язання перед Міністерством оборони України щодо закупівлі палива для державних потреб, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Скаржник безпідставно посилається в обґрунтування свого клопотання про відстрочку на ліквідацію ПАТ "Фортуна-банк" та відповідальне зберігання арештованого майна, що належить ТОВ "Енергія і газ Україна", ПАТ "Одеський нафтопереробний завод", оскільки виконання рішення суду у даній справі не перебуває в залежності від наявності чи відсутності зобов'язань боржника перед третіми особами та третіх осіб перед ним. Нестабільність економічного становища України, що перешкоджає стабільному веденню фінансово-господарської діяльності не є винятковою та виключною лише для боржника обставиною, а збитковість господарської діяльності підприємства у 2016 році не звільняє ДП "Укртранснафтопродукт" від виконання рішення суду.

Прогноз подальшої діяльності підприємства за умови відсутності примусового виконання рішення у даній справі, як і доводи про можливе його банкрутство, носять характер припущення, що не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. А належність до державної сфери економіки не дає боржнику преференцій у виконанні судових рішень.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем не доведено суду належними та допустимими, відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України, доказами виняткових, в розумінні ст. 121 ГПК України, обставин, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Оскільки існування виключних обставин, з якими ст. 121 ГПК України пов'язує можливість відстрочки виконання рішення суду у даній справі, відповідачем не наведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 101, 103, 105, 106, 117 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі № 910/12287/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі № 910/12287/16 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.А. Іоннікова

В.Г. Суховий