ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2017 р.Справа № 916/2300/16

За позовом: Прокурора Одеської області в інтересах держави в особі територіальної громади м.Одеси

до відповідачів: 1) Одеської міської ради

2) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

3) Приватного вищого навчального закладу „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер

про визнання незаконним та скасування пункту рішення, визнання частково недійсним договору оренди

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від прокурора: Тунік В.М., згідно посвідчення №031409 від 19.01.2015р.

від відповідача - ОМР: ОСОБА_1, згідно довіреності №277/исх-гс від 26.12.2016р.

від відповідача ДКВ ОМР: ОСОБА_2, згідно довіреності №01-36/1 від 04.01.2017р.

від відповідача ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер: ОСОБА_3., керівник; ОСОБА_4, згідно угоди про надання правової допомоги від 16.09.2016р.

В засіданні 15.06.2017р. приймали участь представники:

від прокурора: Тунік В.М., згідно посвідчення №031409 від 19.01.2015р.

від відповідача - ОМР: ОСОБА_1, згідно довіреності №277/исх-гс від 26.12.2016р.

від відповідача ДКВ ОМР: ОСОБА_2, згідно довіреності №01-36/1 від 04.01.2017р.

від відповідача ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер: ОСОБА_4., згідно угоди про надання правової допомоги від 16.09.2016р.

Суть спору: про визнання незаконним та скасування п.3 рішення Одеської міської ради №476-VII від 16.03.2016р. „Про встановлення розміру орендної плати;

про визнання недійсним п.2.2. нової редакції договору оренди нежитлового приміщення №20/5 від 06.03.2006р., укладеної 28.04.2016р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Приватним вищим навчальним закладом „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер, в частині встановлення орендної плати в розмірі 4216,48грн. за період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. (суддя Волков Р.В.) залишено без розгляду позовну заяву Прокурора Одеської області до Одеської міської ради, ДКВ ОМР, ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер про визнання незаконним та скасування пункту рішення, визнання частково недійсним договору оренди.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2016р. ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2017р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2016р. залишено без змін.

За результатами повторного автоматичного розподілу справи, призначеного за розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області №1005 від 23.12.2016р., справу передано на розгляд судді Малярчук І.А., у звязку з чим ухвалою від 26.12.2016р. прийнято до провадження суддею Малярчук І.А.

Прокурор підтримує заявлені позовні вимоги, подав пояснення від 19.10.2016р. за вх.№25501/16, від 07.11.2016р. за вх.№27011/16, від 13.04.2017р. за вх.№8827/17, в їх обґрунтування зазначає, що 28.04.2016р. між ДКВ ОМР та ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер укладено нову редакцію договору оренди нежитлового приміщення №20/5 від 06.03.2006р., відповідно до якої у платне користування орендаря передано нежилі приміщення за адресою: м. Одеса, Польський узвіз,1, під розміщення учбових приміщень. У п.2.2. договору від 06.03.2006р. визначено, що за орендовані нежилі приміщення орендар сплачує орендну плату в розмірі 42164,83грн., що є базовою ставкою орендної плати за місяць. Одночасно, в абз.2 п.2.2. договору зазначено, що на підставі рішення ОМР №476-VII від 16.03.2016р. „Про встановлення розміру орендної плати орендна плата з 16.03.2016р. по 31.12.2016р. становить 4216,48грн. Прокурор вважає, що п.3 рішення ОМР №476-VII від 16.03.2016р., яким орендарю встановлено орендну плату у розмірі 1% від вартості обєкта оренди, визначеної за результатами оцінки, на рік, з підстав того, що у відповідності до п.14 додатку №2 до Постанови КМУ №786 від 04.10.1995р., якою затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, річна орендна плата за використання орендарем орендованих приміщень має складати 10% від незалежної експертної оцінки обєкта оренди, тобто, 505977,90грн. на рік, або 42164,83грн. на місяць. Такі дії, на думку прокурора, призводять до недоотримання територіальною громадою коштів у вигляді орендних платежів, що свідчить про неефективність використання обєкту комунальної власності.

Відповідач ОМР проти позову заперечує, подав відзив на позов від 19.09.2016р. за вх.№22671/16, пояснення від 07.11.2016р. за вх.№27013/16, від 25.04.2017р. за вх.№9657/17, де вказує на відсутність правових підстав у прокурора звертатись до суду із даним позовом в інтересах держави в особі територіальної громади, так як у відповідності до ч.1 ст.10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні територіальну громаду міста ОСОБА_1 представляє саме Одеська міська рада та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Також, відповідач ОМР зазначає, що оспорюване рішення було прийнято відповідно до ст.ст.25, 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст.19,22 Закону України „Про оренду державного та комунального майна. Крім того, коледж 15 років орендує спірне приміщення у ДКВ ОМР, на протязі оренди здійснив капітальний ремонт приміщень, у т.ч. повну заміну комунікацій та відведення підвальних приміщень. Станом на даний час коледж відноситься до вищих навчальних закладів, але він також здійснює загальну освіту за 10-11 класи та видає атестат про повну середню освіту, підтвердженням чого слугує ліцензія АВ №617763 зі строком дії до 09.11.2019р., отже, коледж є закладом середньої освіти.

Відповідач ДКВ ОМР у поясненнях від 19.10.2016р. за вх.№25473/16, відзиві від 12.04.2017р. за вх.№8643/17 просить суд у позові відмовити, посилаючись на власні повноваження щодо управління комунальною власністю, зазначає про правомірність своїх дій щодо укладення спірного договору оренди з врахуванням умов, що визначені рішенням ОМР №476-VII від 16.03.2016р.

Відповідач ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер із позовними вимогами не погоджується, про що виклав у письмових запереченнях від 10.10.2016р. за вх.№24548/16, від 26.10.2016р. за вх.№26185/16, від 13.04.2017р. за вх.№8828/17, від 25.04.2017р. за вх.№9565/17, доповненні до них від 06.06.2017р. за вх.№12429/17, де вказує, що є навчальним закладом, який надає освітні послуги, повязані з одержанням повної загальної середньої освіти, внаслідок чого має право на пільги щодо орендної плати, встановлені оспорюваним рішенням, внаслідок чого вважає наявними підстави для відмови прокурору у задоволенні позову повністю. Крім того, коледж зазначає про відсутність у прокурора права звертатись до суду із даним позовом в особі територіальної громади м. Одеси, так як представницькі функції відносно територіальної громади згідно чинного законодавства має тільки Одеська міська рада.

Клопотання сторін від 12.09.2016р. за вх.№22074/14 про ознайомлення з матеріалами справи, від 19.09.2016р. за вх.№22662/17 про відкладення розгляду справи, від 13.04.2017р. за вх.№8825/17, від 13.04.2017р. за вх.№8826/17, від 18.05.2017р. за вх.№11101/17, від 18.05.2017р. за вх.№11164/17 про долучення документів до справи були судом задоволені.

Ухвалою суду від 18.05.2017р., за заявою сторін від 18.05.2017р. за вх.№2-2680/17, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи продовжено до 16.06.2017р.

У судовому засіданні 18.05.2016р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України оголошено перерву до 15.06.2017р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

На підставі укладених між Представництвом по управлінню комунальною власністю міськради, правонаступником якого є ДКВ ОМР (орендодавець), та Одеським коледжем компютерних технологій „Сервер, правонаступником якого є ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер (орендар), договорів оренди нежитлового приміщення №21/5 від 06.02.2002р., №20/5 від 11.07.2002р. орендар орендує приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, Польський спуск,1, другий, третій поверх під розміщення учбових класів. Як вбачається із підписаних сторонами до вищевказаних договорів оренди актів приймання-передачі приміщення від 14.07.2002р., від 06.02.2002р. приміщення, які отримав у користування коледж, потребували ремонту.

Орендовані коледжем нежитлові приміщення належать на праві власності територіальній громаді м. Одеси, про що свідчать Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №58467620 від 29.04.2016р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8870272 від 07.11.2005р.

Рішенням ОМР №476-VII від 16.03.2016р. „Про встановлення розміру орендної плати встановлено на період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р. за орендоване приміщення за адресою Польський спуск.1, у м. Одесі, для: ПНВЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер орендну плату у розмірі 1 гривня на рік від вартості обєкта оренди, визначеної за результатами оцінки на рік.

28.04.2016р. між ДКВ ОМР (орендодавець) та ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер (орендар) укладено нову редакцію договору оренди не житлового приміщення №20/5 від 06.03.2006р., посвідченого у новій редакції 28.04.2016р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №1133, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме, нежилі приміщення другого, третього поверхів та підвалу, загальною площею 639,9кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, Польський узвіз,1. Ринкова вартість обєкту оренди, згідно зі звітом про оцінку нежилих приміщень другого, третього поверху та підвалу, загальною площею 639,9кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, Польський узвіз,1, який був виконаний ТОВ „Оціночна фірма „Бакус станом на 26.04.2016р., становить 5059779грн. Термін дії договору 10 років: з 28.04.2016р. по 28.04.2026р. (п.п.1.1., 2.3.).

Відповідно до умов п.п.2.1., 2.2., 2.4. нової редакції договору оренди від 28.04.2016р. орендна плата визначається на підставі ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 зі змінами та доповненнями до неї та доповненнями рішень Одеської міської ради та виконкому. За орендовані приміщення другого, третього поверхів та підвалу орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить 42164,83грн., без урахування ПДВ, та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Керуючись рішенням Одеської міської ради від 16.03.2016р. №476-VII „Про встановлення розміру орендної плати орендна плата з 16.03.2016р. по 31.12.2016р. становить 4216,48грн. Індексація річної орендної плати проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції у строк до 15 лютого поточного року за попередній рік. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

За умовами п.п.4.1., 4.2. нової редакції договору оренди від 28.04.2016р. вказані у п.1.1. нежилі приміщення орендодавцем передані орендарю виключно під розміщення учбових приміщень. На протязі дії цього договору, крім своєчасного внесення орендної плати, орендар зобовязаний: забезпечувати збереження обєкта оренди, своєчасно проводити, за власний рахунок, капітальний і поточний ремонт приміщення, запобігати його пошкодженню і псуванню; окремо сплачувати за власні кошти фактичні витрати за користування водою, каналізацією, газом, електроенергією, центральним опаленням, іншими комунальними послугами, для чого у місячний термін оформити договори з відповідними службами; застрахувати обєкт оренди на користь орендодавця на весь термін дії договору оренди у страховій компанії, у порядку, визначеному чинним законодавством, на повну вартість обкута оренди, визначеної у п.1.1. цього договору, та надати орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного зобовязання, протягом 20 днів з часу укладання цього договору; укласти з балансоутримувачем обєкта оренди договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нежилих приміщень і прибудинкової території та надати орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного обовязку, протягом 30 днів з моменту укладання цього договору; у випадках, передбачених чинним законодавством, окремо сплачувати за власні кошти плату за користування земельною ділянкою, для чого у місячний термін з дати підписання договору оренди, звернутися до відповідного Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з клопотанням про визначення нормативної грошової оцінки землі та у 5-денний термін з дня отримання відповідної довідки надати податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) до державної податкової інспекції за місцезнаходженням земельної ділянки.

Також, сторонами до нової редакції договору оренди від 28.04.2016р. підписано розрахунок орендної плати.

Згідно Ліцензії Міністерства освіти і науки, Молоді та спорту України серії АГ №582048 від 27.09.2011р. ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер має право надавати освітні послуги, повязані з одержанням вищої освіти на рівні кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста.

Відповідно до ліцензії серії АВ №617763 від 14.11.2014р., виданої Одеською обласною державною адміністрацією, Департаментом освіти та науки України ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер наділений правом на надання освітніх послуг, повязаних з одержанням повної загальної середньої освіти.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 17.10.2016р., ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер видами діяльності закладу є: загальна середня освіта, ІНФОРМАЦІЯ_1, вища освіта, інші види освіти, ремонт компютерів і периферійного устаткування, видання журналів і періодичних видань.

Крім того, ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер отримав сертифікати Міністерства освіти і науки України про акредитацію серії НІ-І №№1677802, 1677803, 1677804 від 14.12.2015р. за напрямами 020 Мистецтво 5.0220701 Дизайн, 0501 Інформатика та обчислювальна техніка 5.050101001 Обслуговування програмних систем і комплексів, 0501 Інформатика та обчислювальна техніка 5.05010301 Розробка програмного забезпечення.

Відповідно до Наказу Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації №241/08 від 31.08.2016р. „Про підсумки проведення державної атестації у сфері загальної середньої освіти приватного вищого навчального закладу „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер визнано останнього атестованим у сфері повної загальної середньої освіти строком на 10 років.

ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер подав до справи довідку №13 від 11.04.2017р., згідно якої орендна плата ним сплачена до ДКВ ОМР по 01.04.2017р. включно.

У орендованих приміщеннях ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер проведено капітальний ремонт та поточні ремонти, в підтвердження чого останнім подано до справи розпорядження Приморської районної адміністрації №1331 від 14.05.2005р. „Про затвердження кошторису на капітальний ремонт не житлових підвальних приміщень, розташованих за адресою: Польський спуск,1, №686 від 17.03.2004р. „Про затвердження кошторису на проведення капітального ремонту не житлових приміщень 2-го та 3-го поверхів будинку за адресою: Польський спуск,1, акт виконаних робіт за період вересень-жовтень 2016 року від 31.10.2016р., акт виконаних робіт за період січень-лютий 2016 року від 29.02.2016р., акти списання товарів №31 від 31.10.2016р., №28 від 29.02.2016р., №32 від 26.12.2016р., договір підряду №1 від 01.07.2016р., укладений між ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер та ТОВ НПЦ „Екострой, договірна ціна станом на 26.12.2016р., локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 станом на 26.12.2016р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016р., кінцева відомість ресурсів, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р.

Листами №1050/02/07г від 04.06.2015р., №1550/02/01-34-02-02 від 21.06.2016р., №865/02/07 від 29.04.2017р. Департамент освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації надав підтвердження замовлення на виготовлення атестатів про повну загальну середню освіту для студентів другого курсу ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер.

Крім того, надання коледжем повної загальної середньої освіти підтверджується звітами вищого навчального закладу на початок 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017 навчальних років.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені прокурором позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування п.3 рішення Одеської міської ради №476-VII від 16.03.2016р. „Про встановлення розміру орендної плати, визнання недійсним п.2.2. нової редакції договору оренди нежитлового приміщення №20/5 від 06.03.2006р., укладеної 28.04.2016р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Приватним вищим навчальним закладом „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер, в частині встановлення орендної плати в розмірі 4216,48грн. за період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р. - неправомірними, такими, що не відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

З підстав того, що у відповідності до ч.3 ст.23 Закону України „Про прокуратуру прокурор наділений правом здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або належним чином не здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, а також з огляду на те, що прокурором оспорюється саме рішення представницького органу територіальної громади, суд вбачає наявними правові підстави у прокурора звернутися до суд із даним позовом самостійно. Також, правомірність звернення до суду із даним позовом прокурора підтверджена постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2016р., постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2017р. по даній справі №916/2300/16.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як передбачено ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно положень ч.2 ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Положення ч.2 ст.21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна передбачають, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до ч.4 ст.762 ЦК України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Постановою КМУ №786 від 04.10.1995р. затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, відповідно до п.14 додатку №2 до якої річна орендна ставка за використання нерухомого державного майна під розміщення приватних навчальних закладів складає 10% від незалежної експертної оцінки обєкта оренди.

У п.8.11. Методики розрахунку граничних розмірів орендної плати за оренду майна, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста ОСОБА_1, затвердженої рішенням Одеської міської ради №4840-IV від 09.11.2005р., передбачено орендну плату за оренду нерухомого майна в розмірі 1% від експертної оцінки вартості цього майна на рік для закладів освіти, крім вищих.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.25 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч.ч.1, 10 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Положення ч.ч.1, 5, 7 ст.60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні визначають, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст.21 ЦК України).

Згідно п.2 Розяснення Президії ВАСУ від 26.01.2000р. №02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до ст.40, 42 Закону України „Про освіту професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, а також допрофесійну підготовку, перепідготовку, підвищення їх кваліфікації. Професійно-технічна освіта громадян здійснюється на базі повної загальної середньої освіти або базової загальної середньої освіти з наданням можливості здобувати повну загальну середню освіту. Вища освіта забезпечує фундаментальну, наукову, професійну та практичну підготовку, здобуття громадянами освітньо-кваліфікаційних рівнів відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей, удосконалення наукової та професійної підготовки, перепідготовку та підвищення їх кваліфікації. Вища освіта здійснюється на базі повної загальної середньої освіти. До вищих навчальних закладів, що здійснюють підготовку молодших спеціалістів, можуть прийматися особи, які мають базову загальну середню освіту.

Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України „Про вищу освіту вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у вищому навчальному закладі (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.

Підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітньо-професійними, освітньо-науковими, науковими програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий) рівень; науковий рівень. Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою відповідної освітньої (освітньо-професійної чи освітньо-наукової) або наукової програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: молодший бакалавр; бакалавр; магістр; доктор філософії; доктор наук (абз.1 ч.1 ст.5, абз.1 ч.2 ст.5 Закону України „Про вищу освіту).

Стаття 4 Закону України „Про загальну середню освіту систему загальної середньої освіти становлять: загальноосвітні навчальні заклади всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

У п.3 Наказу Міністерства освіти і науки України №587 від 17.06.2010р. визначено термін здобуття повної загальної середньої освіти студентами, які навчаються у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації за освітньо-професійною програмою підготовки молодшого спеціаліста на основі базової загальної середньої освіти, у два роки.

Так, матеріали справи вказують на те, що ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер 15 років орендує спірне приміщення у ДКВ ОМР, на протязі оренди здійснив капітальний ремонт приміщень, у т.ч. повну заміну комунікацій та відведення підвальних приміщень.

Станом на даний час коледж відноситься до вищих навчальних закладів, але він також здійснює загальну освіту за 10-11 класи та видає атестат про повну середню освіту, підтвердженням чого слугує ліцензія АВ №617763 зі строком дії до 09.11.2019р., отже, також коледж є закладом середньої освіти.

За таких обставин, будучи також закладом середньої освіти, ПВНЗ „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер підпадає під дію п.8.11. Методики розрахунку граничних розмірів орендної плати за оренду майна, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста ОСОБА_1, затвердженої рішенням Одеської міської ради №4840-IV від 09.11.2005р., ч.2 ст.21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та має право на тимчасове встановлення орендної плати за орендоване ним нерухоме майно в розмірі 1% від експертної оцінки вартості цього майна на рік за умови ще й того, що отримав майно в користування у стані, що потребував капітального ремонту та за власний кошт цей ремонт виконав.

Таким чином, з врахуванням того, що судом вище встановлено відповідність встановлення орендної плати для коледжу на рівні 1 відсотка від експертної оцінки вартості орендованого майна, суд зазначає також і про наявність повноважень у Одеської міської ради в силу ч.1 ст.60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні розпоряджатись орендованим приміщенням, в т.ч. передавати його у користування на умовах, що не суперечать чинному законодавству. Звідси, судом встановлено правомірність п.3 рішення Одеської міської ради №476-VII від 16.03.2016р. „Про встановлення розміру орендної плати, з огляду на що позовна вимога прокурора про визнання незаконним та скасування п.3 рішення Одеської міської ради №476-VII від 16.03.2016р. „Про встановлення розміру орендної плати задоволенню судом не підлягає.

Розглянувши позовну вимогу прокурора про визнання недійсним п.2.2. нової редакції договору оренди нежитлового приміщення №20/5 від 06.03.2006р., укладеної 28.04.2016р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Приватним вищим навчальним закладом „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер, в частині встановлення орендної плати в розмірі 4216,48грн. за період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р., суд встановив наступне.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст. 627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приписи п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Отже, судом встановлено правомірність визначення для коледжу орендної плати в період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р. на рівні 1 відсотка від експертної оцінки вартості орендованого майна, встановлено законність рішення ОМР, яким узгоджено такий розмір орендної плати для орендаря на період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р., у зв`язку з чим не вбачається підстав для визнання недійсним п.2.2. нової редакції договору оренди нежитлового приміщення №20/5 від 06.03.2006р., укладеної 28.04.2016р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Приватним вищим навчальним закладом „Одеський коледж компютерних технологій „Сервер, в частині встановлення орендної плати в розмірі 4216,48грн. за період з 16.03.2016р. по 31.12.2016р.

За таких умов, судом було перевірено всі обставини, на які послався прокурор, як на підставу своїх вимог про визнання недійсним спірного пункту договору, досліджено чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, та те, на яке посилався прокурор, за результатами чого не знайшли своє підтвердження обставини, що на них вказував прокурор Одеської області, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними, а саме, невідповідність змісту умов спірного пункту вимогам закону, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги прокурора.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, суд за недоведеністю та необґрунтованістю повністю відмовляє Прокурору Одеської області в інтересах держави в особі територіальної громади м. Одеси у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір, сплачений прокурором за розгляд даного позову в сумі 2756грн. відноситься за рахунок платника.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити Прокурору Одеської області в інтересах держави в особі територіальної громади м. Одеси у задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 19 червня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук