ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.2017 Справа № 920/227/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_1», с.Гамаліївка, Шосткинський район, Сумська область;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюсфера», м. Шостка, Сумська область;

про стягнення 811 489 грн. 00 коп.

Колегія суддів у складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ: КОВАЛЕНКО О.В.

СУДДІВ: ЯКОВЕНКО В.В.

ОСОБА_1 Представники:

Від позивача не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №36 від 03.04.2017 року;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.

Суть спору: позивач просить суд витребувати у відповідача належне позивачу зерно кукурудзи третього класу масою 202 215 кг з вологістю не більше 14,5%, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач в письмових поясненнях №26 від 16.03.2017 зазначив, що не перешкоджає позивачу у вивезені його зерна кукурудзи масою 61 956 кг і додав, що 14.03.17 надіслав позивачу лист з проханням вивезти спірне зерно, а отже в цій частині відсутній предмет спору. З приводу вимог позивача про витребування зерна кукурудзи масою 140 259 кг вважає, що позивач самовільно розрахував норми втрати зерна при сушінні на підставі невідповідних показників якості зерна, а отже він є помилковим, акт-розрахунку від 17.11.2015 не визнаний в судовому порядку недійсним, тому розрахунки повинні були проводитись на підставі вказаного акту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, а також дослідивши докази по справі, суд встановив:

01 жовтня 2014 р. між ТОВ «Ньюсфера» і ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_1» було укладено договір зберігання № 05/10/14 (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого відповідач зобовязувався приймати від позивача на зберігання кукурудзу (зерно), зберігати його, надаючи повязані із зберіганням послуги (сушіння, підробіток та інші), і повернути його в цілості на умовах цього Договору. Відповідач протягом строку, обумовленому цим Договором, здійснює зберігання і надання за цим Договором за адресою: 40011, Сумська область, м. Шостка, вул. Шевченка, 27.

Згідно п. 1.2. Договору позивач зобовязувався передавати зерно на зберігання і своєчасно проводити оплату наданих послуг.

Зберігання здійснюється відповідачем з урахуванням якісних показників зерна (п. 1.3. Договору).

Зі змісту п. 1.4. Договору вбачається, що позивач зобовязувався своєчасно приймати та вивозити зерно зі складів відповідача.

Розділом 2 Договору визначено перелік обовязків відповідача: прийняти зерно, визначивши його якість і кількість на момент приймання. Якісні показники зазначаються у картці аналізу зерна. Оформити прийняте зерно за позивачем в системі обліку зерна відповідача. Якість зерна визначається лабораторією відповідача з середньодобовими зразками. Кількість переданого на зберігання зерна визначається за фактичною наявністю зерна (вагою нетто) на момент його приймання відповідачем на підставі ваги нетто, зазначеного в Акті прийому-передачі зерна. Крім того, відповідач взяв на себе зобовязання надавати послуги з сушіння, підробці (за необхідності) зерна в період зберігання з доведенням до обумовлених у цьому Договорі норм якості. Розрахунок залікової ваги зерна проводити після складання Акту прийому-передачі. Втрати зерна при доведенні до норм якості по вологості, сміттєвої домішки, а також втрати в межах норм природного убутку (1,5%) при зберіганні відносяться на позивача (п. 2.3).

Відповідно до п. 2.4. Договору приймання зерна відповідачем оформлюється реєстром і складською квитанцією у двох примірниках кожен, один з яких видається позивачу, другий залишається у відповідача.

Пунктом 2.5. Договору передбачено обовязок відповідача повертати (відвантажувати) зерно позивачу в терміни, визначені цим Договором, після повної оплати позивачем наданих відповідачем послуг по мірі накопичення та підробітку необхідної кількості за письмовим розпорядженням позивача на його адресу чи іншій особі, зазначеній позивачем. Розпорядження повинно містити відомості про кількість зерна, його якісні характеристики, реквізити станції призначення і вантажоодержувача (у разі відвантаження залізничним транспортом), найменування та реквізити особи, якій має бути передане зерно (у разі, якщо зерно передається особі, зазначеній позивачем).

Зі змісту п. 2.6. Договору вбачається, що відповідач має право утримувати зерно до моменту повної оплати позивачем послуг за цим Договором.

Розділом 3 Договору визначені обовязки позивача, серед яких обовязок передати на зберігання зерно, яке відповідає за якістю державним стандартам, правилам ветеринарного і санітарного нагляду, у термін до 01.11.2014 року в кількості 3 622,5 тон. Передача зерна здійснюється на елеваторі, розташованому за адресою. Вказаною у п. 1.1. цього Договору із зарахуванням його на картку позивача при наданні таких документів: декларації відповідності або сертифіката відповідності, акту апробації або реєстрації, сортового посвідчення.

Судом встановлено, що Договір діє з дня підписання сторонами до 31.12.2015 р. (п. 8.1. Договору).

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідно до товарно-транспортних накладних /т. 1 а.с. 12-38/ передав відповідачу протягом періоду 05.11.2015 р. - 13.11.2015 р. зерно кукурудзи загальною вагою 853 050 кг, проте повернуто йому відповідачем було лише 585 030 кг.

В той же час, відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що відповідно до рахунку на оплату №200 від 05.11.2015 р. загальна вартість наданих ним послуг становить 299 165 грн. 17 коп., з яких: 279 749 грн. 23 коп. за сушку зерна; 14 075 грн. 33 коп. за прийом зерна; 4 646 грн. 70 коп. за відвантаження зерна; 693 грн. 91 коп. за зберігання зерна. Проте, на думку відповідача, позивачем перераховано в рахунок оплати наданих послуг лише 100 000 грн. 00 коп., несплаченою залишилась заборгованість в розмірі 199 165 грн. 17 коп., у звязку з чим 61 956 кг зерна кукурудзи відповідач готовий відвантажити позивачу, а вимоги про повернення зерна масою 140 259 кг вважає необґрунтованими.

Згідно п. 4.1. Договору вартість послуг за цим Договором складає: прийом зерна з автотранспорту здійснюється за рахунок позивача; зберігання зерна 28 грн. 00 коп. за тонну на місяць; сушка 22 грн. 00 коп. за тонно-процент; відвантаження зерна 25 грн. 00 коп. за тонну.

З рахунків на оплату №200 від 05.11.2015 р, які містяться в матеріалах справи /т.1 а.с.43-45/, вбачається, що розцінки не відповідають ставкам, визначеним сторонами у договорі: вартість сушки зерна нараховувалась з розрахунку 35 грн. тонно-процент (замість 22 грн.); прийом зерна з розрахунку 16,5 грн./тонна (замість безоплатно) та змінена вартість зберігання зерна.

Судом встановлено, що позивач 11.11.2015 р. перерахував відповідачу передплату в розмірі 100 000 грн. 0 коп. згідно платіжного доручення №299 /т.1 а.с. 45/.

Проте, 12.01.2016 відповідач надіслав на адресу позивача претензію №174/1 від 08.12.2016 р. /рекомендоване повідомлення, опис вкладення та фіскальний чек від 12.01.2016, т.1, а.с.151/ з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 199 165 грн. 17 коп., додавши до неї рахунок №200 на оплату, акти приймання-передачі від 16.11.2015 року і 17.11.2015 року та акт-розрахунок № П-1 від 17.11.2015, підписані в односторонньому порядку лише відповідачем, та в яких зазначено наступне: поставлено зерна - 853 050 кг, повернуто (відвантажено) - 709 320 кг; 81 774 кг - втрати при сушці; 61 956 кг утримано.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до товарно-транспортних накладних за період з 05.11.2015 року по 13.11.2015 року, які підписані належним чином представниками сторін, на склади відповідача позивачем було поставлено 853 050 кг зерна, а повернуто позивачу лише 585 030 кг.

В свою чергу, факт наявності 81 774 кг втрат при сушці зерна кукурудзи відповідач обґрунтовує тим, що під час розраховування втрат зерна при сушці використовував наступні дані: в/д - 23% (середній показник), в/б - 13,63 % (середній показник).

Судом встановлено, що письмовими матеріалами справи підтверджується наявність розбіжностей у показниках вологості зерна під час порівняння даних, які містяться в акті приймання-передачі зерна на сушіння від 16.11.2015 і у товарно-транспортних накладних. Проте, суд критично ставиться до показників вологості, зазначених в акті приймання-передачі зерна на сушіння від 16.11.2015 та не приймає їх до уваги в якості належного доказу по справі, оскільки зазначений акт підписаний в односторонньому порядку з боку відповідача на відміну від підписаних належним чином товарно-транспортних накладних, які скріплені підписами представників обох сторін.

Відповідно до п. 5.4. Договору визначення якості відвантаженого зерна за погодженням сторін може бути доручено незалежній експертній лабораторії з віднесенням витрат на позивача.

Так, отримавши 18.01.2016 р. претензію разом з документами від відповідача, для перевірки рівня вологості зерна кукурудзи позивач надіслав на адресу відповідача 19.01.2016 повідомлення №19/01 із запрошенням представника відповідача для участі 10.02.2016 р. в процедурі відібрання проб та зразків зерна кукурудзи незалежною лабораторією ТОВ «Кролевецький елеватор». Крім того, разом з повідомленням позивач надіслав на адресу відповідача претензію (вимогу) №19/01-2 від 19.01.2016 (опис вкладення від 19.01.2016, реєстр відправлення, т. 1 а.с. 54,55) про повернення протиправно утриманого зерна кукурудзи у кількості 212 670 кг у семиденний строк з моменту отримання претензії.

Судом встановлено, що відповідач не направив свого представника для участі в процедурі, а за результатами аналізу відібраних зразків було встановлено, що зерно, поставлене ТОВ «Ньюсфера», має вологість 14,5 %, про що свідчить картка аналізу зерна від 10 лютого 2016 року та акт відбору проб та зразків від 10 лютого 2016 року /т.1 а.с. 55,56/.

Враховуючи вказані обставини, позивачем відповідно до умов договору було обраховано обґрунтований розмір оплати за надані відповідачем послуги та перераховано відповідачу 22 491 грн. 27 коп. згідно платіжного доручення №39 від 10.02.2017 та 1 385 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення №54 від 18.02.2016 р., а отже грошове зобовязання по Договору з боку позивача було виконане в повному обсязі, проте відповідач в порушення взятих на себе зобовязань зерно кукурудзи в кількості 202 215 кг з вологістю не більше 14,5 % позивачу не повернув.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до 1 ст. 949 ЦК України передбачено, що зберігач зобовязаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Згідно вимог ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 цієї ж статті).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога №19/01-2 від 19.01.2016 про повернення утриманого відповідачем зерна кукурудзи, яка залишена відповідачем без відповідного реагування.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що відповідачем не подано доказів належного виконання обовязків по Договору, повернення позивачу зерно кукурудзи в кількості 202 215 кг з вологістю не більше 14,5 %, а отже позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, клопотання відповідача про припинення провадження у справі в частині зобовязання відповідача повернути позивачу зерно кукурудзи масою 61 956 кг відповідно до вимог п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України є необґрунтованим і задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено факт порушення відповідачем взятих обовязків по Договору та наявність спору між сторонами.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюсфера» про припинення провадження у справі в частині зобовязання повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_1» зерно кукурудзи масою 61 956 кг відповідно до вимог п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України - відмовити.

2. Позов задовольнити.

3. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюсфера» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Шевченка, 27, код 37512136) належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_1» (41132, Сумська область, Шосткинський район, с. Гамаліївка, вул. Радянська, 52Г, код 30831142) зерно кукурудзи третього класу масою 202 215 кг з вологістю не більше 14,5%.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюсфера» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Шевченка, 27, код 37512136) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_1» (41132, Сумська область, Шосткинський район, с. Гамаліївка, вул. Радянська, 52Г, код 30831142) 12 172 грн. 33 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.06.2017 р.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ (підпис) О.В. КОВАЛЕНКО

СУДДІ: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_1