ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Справа № 922/1081/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Пуль О.А.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників :

позивачів ОСОБА_1 (довіреність від 27.03.2017), ОСОБА_2 (договір-доручення від 12.06.2017)

відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 03.01.2017), ОСОБА_4 (договір від 20.01.2016 зі змінами від 05.09.2016), ОСОБА_5 (договір від 20.01.2016 зі змінами від 05.09.2016)

ТОВ «ТД «Агросвіт» - ОСОБА_3 (керівник, згідно витягу)

ТОВ «Граківські комбікорма» - ОСОБА_3 (т.в.о. директора, згідно витягу)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової асоціації Агросвіт (вх. №1528 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017 р. у справі № 922/1081/17

за позовом 1) ТОВ КУА ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5, м. Харків

2) ТОВ КУА ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 4, м. Харків

до ТОВ Агропромислової асоціації Агросвіт, м. Харків

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ТОВ Агропромислова компанія Агросвіт

2) ТОВ Торгівельно виробнича компанія Слобода

3) ТОВ Граківські комбікорма

4) ТОВ Торгівельний дім Агросвіт

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року позивачі, ТОВ КУА ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5, ТОВ КУА ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 4, звернулись до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" 102000000,00 грн. заборгованості за договорами поруки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017 у справі №922/1081/17 (суддя Суслова В.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КУА "ДІКВ-Л", яке здійснює управляння активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес ресурс-5" заборгованість за Договором поруки № 8П-БР4 від 31.03.2015 року в розмірі 5 000 000,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КУА "ДІКВ-Л", яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес ресурс-4" заборгованість за Договорами поруки № 5П-БР5, № 1/2П-БР5, № 6П-БР5, № 6/1П-БР5, № 7/3П-БР5 від 31.03.2015 року в розмірі 97 000 000,00 грн., судовий збір в розмірі 240 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація Агросвіт не погодилось з зазначеним рішенням, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017р. у справі № 922/1081/17, прийняти нове, яким в задоволенні позову ТОВ КУА ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 та ТОВ КУА ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 4 до ТОВ Агропромислова асоціація Агросвіт про стягнення коштів відмовити повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.06.2017.

09.06.2017, у звязку з відпусткою судді Тарасової І.В., у відповідності до протоколу автоматичної зміни складу суду, склад колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

12.06.2017 від третьої особи ліквідатора ТОВ «АПК «Агросвіт» арбітражного керуючого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без участі представника ТОВ «АПК «Агросвіт».

12.06.2017 від представника ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_3 надійшло клопотання про не допуск до участі у справі представників повноваження від імені ТОВ «АПА «Агросвіт» видані не ОСОБА_7 (вх. 6153) Вказане клопотання обґрунтовано тим, що на даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про те, що керівником та підписантом ТОВ «АПА «Агросвіт», на даний час, є ОСОБА_7, а оскільки повноваження представляти інтереси ТОВ «АПА «Агросвіт» адвокату ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_5 надані на підставі договорів про надання правової допомоги (зі змінами від 05.09.2016) саме ОСОБА_8, як директором ТОВ «АПА «Агросвіт», яка на даний час не має таких повноважень, ОСОБА_3 вважає вказаних осіб неналежними представниками ТОВ «АПА «Агросвіт».

Представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти зазаначеного клопотання, та вказували на те, що між ними (адвокатами) та клієнтом (директором ТОВ «АПА «Агросвіт» - ОСОБА_8О.) укладені договори про надання правової допомоги від 05.09.2016 (у зміненій редакції), які у встановлений законодавством спосіб не розірвано та, на даний час, є чинними.

Також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №820/676/17 за позовом ОСОБА_8 до Державного реєстратора ОСОБА_9 Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії державного реєстратора ОСОБА_9 Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради №8001123 77001123) від 10.02.2017 року «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням», якою було змінено керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «агропромислова асоціація «Агросвіт» з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вжито заходи забезпечення адміністративного позову та зупинено дію реєстраційної дії №8001123 77001123) від 10.02.2017 року «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням», якою було змінено керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «агропромислова асоціація «Агросвіт» з ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Розглянувши заявлене ОСОБА_3 клопотання про недопуск у судове засідання представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до статті 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

У відповідності до статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №820/676/17 щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову наразі є чинною.

Таким чином, враховуючи, що на даний час відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_7 є спірними, їх правомірність встановлюються в судовому порядку, та враховуючи наявність чинних договорів про надання правової допомоги, укладених між адвокатами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та керівником (на той час 05.09.2016) ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_8, колегія суддів, з метою забезпечення принципів рівності всіх учасників перед законом та судом та створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також необхідності забезпечення всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх матеріалів справи та доказів на їх підтвердження, дійшла висновку про допущення до участі у даній справі як представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

12.06.2017 від представника ТОВ «АПА «Агросвіт» адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання (вх.6147) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/1184/17 за позовом Компанії «Агросвіт лімітед» до ТОВ «АПА «Агросвіт» та ТОВ «Компанія з управління активами «ДІКВ-Л» про визнання недійсними з моменту їх укладення договорів поруки №5П-БР, №1/2П-БР5, №№П-БР5, №6/1П-БР5, №7/3П-БР5, №8П-БР4 від 31.03.2015. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що предметом розгляду даних позовних вимог є стягнення заборгованості за вказаними договорами поруки, Господарським судом Харківської області 26.05.2017 прийнято рішення у справі №922/1184/17, яким визнано недійсними з моменту їх укладення вказані договори поруки, а тому, з посиланням на приписи процесуального законодавства, заявник вважає наявними підстави для зупинення провадження у даній справі.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Частиною 1 статті 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Отже, згідно наведених приписів господарського процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції перевіряє наявність/відсутність обставин, які враховані судом першої інстанції при прийнятті вказаного рішення за наявними у справі доказами, та покладені в основу прийнятого судом першої інстанції рішення. Вказані обставини повинні існувати на момент прийняття рішення судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення у даній справі, яким позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами поруки задоволені, прийнято 26.04.2017, тобто до прийняття рішення у справі №922/1184/17 26.05.2017, яким встановлено обставини недійсності наведених правочинів.

У відповідності до приписів статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тож, судом першої інстанції при розгляді даної справи встановлено наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості саме за дійсними на той час договорами поруки. Тому, на думку колегії суддів, зупинення провадження з розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції у звязку з прийняттям 26.05.2017 рішення Господарським судом Харківської області у справі №922/1184/17, є порушенням процесуальних норм чинного господарського законодавства та є недоцільним, з огляду також і на те, що господарські суди, у відповідності до приписів ст. 83 ГПК України, зобов`язані перевіряти зміст договору, пов'язаного з предметом спору.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України, результати розгляду справи про визнання недійсними договорів поруки, та набуте законної сили судове рішення у тій справі є підставою для звернення до суду з заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

12.06.2017 від представника ТОВ «АПА «Агросвіт» адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання (вх. 6146) про долучення до матеріалів справи документів, яке задоволено колегією суддів, документи долучені.

12.06.2017 від представника ТОВ «АПА «Агросвіт» адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про витребування у ТОВ «Компанія з управління активами «ДІКВ-Л» оригінали договорів поруки №5П-БР, №1/2П-БР5, №№П-БР5, №6/1П-БР5, №7/3П-БР5, №8П-БР4 від 31.03.2015 та протоколу загальних зборів учасників ТОВ «АПА «Агросвіт» від 01.07.2013.

На вимогу головуючого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 12.06.2017, представником 1-го позивача для огляду судовій колегії надані оригінали вказаних договорів, оригінали вказаних договорів оглянуто колегією суддів, клопотання частково задоволено.

В частині витребування у ТОВ «Компанія з управління активами «ДІКВ-Л» оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ «АПА «Агросвіт» від 01.07.2013, колегія суддів відмовляє, оскільки вказаний документ не має відношення до предмету даного спору.

Заявлене представником ТОВ «АПА «Агросвіт» адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні 12.06.2017 усне клопотання про проведення технічної експертизи вказаних договорів поруки також не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено жодної обґрунтованої обставини щодо недостовірності або сумніву стосовно належності документів, експертизу яких він вважає за необхідне провести.

Як передбачено ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

До того ж, колегія суддів зауважує, що питання достовірності або належності вказаних договорів повинно бути предметом розгляду у справі №922/1184/17.

12.06.2017 представником ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_3 заявлене клопотання (вх. 6152) про долучення до матеріалів справи копії протоколу загальних зборів ТОВ «АПА «Агросвіт» від 31.03.2015, яке задоволено колегією суддів, вказаний документ долучений.

12.06.2017 представником ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_3 подана заява про відмову від апеляційної скарги ТОВ «АПА «Агросвіт» на рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2017 у даній справі. Вказана заява мотивована тим, що директор ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_7, відомості про якого на день подання заяви містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, не уповноважував будь-кого на подання апеляційної скарги на рішення у даній справі.

Розглядаючи вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 100 ГПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови. Апеляційний господарський суд має право не приймати відмову від скарги з підстав, визначених у частині шостій статті 22 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 22 ГПК України передбачено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Абзацом 9 пункту 3.12 та пунктом 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга підписана адвокатом ОСОБА_4, від імені та в інтересах ТОВ «АПА «Агросвіт». Заява про відмову від апеляційної скарги підписана представником ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_3

При розгляді даної справи, колегією суддів встановлено, що повноваження вказаних осіб на даний час є спірними, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №820/676/17 (чинною на час розгляду даної справи) зупинено дію реєстраційної дії №8001123 77001123) від 10.02.2017 року «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням», якою було змінено керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова асоціація «Агросвіт» з ОСОБА_8 та ОСОБА_7, судового рішення, яке набрало законної сили щодо правомірності/неправомірності внесення до реєстру відомостей щодо керівника ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_7 наразі не має.

Також 3.05.2017 до Харківського апеляційного господарського суду від директора ТОВ Агропромислової асоціації «Агросвіт» ОСОБА_7 надійшов лист, в якому останній звертає увагу суду, про те, що відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 21.03.2017 по справі № 820/4819/16 керівником та єдиною особою, що має діяти без довіреності від імені ТОВ АПА «Агросвіт» є ОСОБА_7 та у відповідності до ст. 249 ЦКУ, ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст.32 Правил адвокатської етики, всі договори з адвокатами, у тому числі з ОСОБА_4, розірвані, що підтверджується наказом ОСОБА_7 від 14 квітня 2017р.

Однак, доказів розірвання в установленому нормами цивільного законодавства порядку вказаних договорів, в матеріалах справи не має.

Тому, враховуючи, обставини, які склалися у даній справі, а також приписи статті 100, ч.6 статті 22 ГПК України, та з огляду на правові наслідки відмови від апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що вказана відмова не може бути прийнята судом апеляційної інстанції, оскільки повноваження представників відповідача на даний час є спірними, а тому відмова від апеляційної скарги може порушити права та охоронювані законом інтереси як позивача, так і відповідача у справі.

По суті апеляційної скарги, представник ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_4 заперечував проти законності рішення суду першої інстанції від 26.04.2017, просив суд його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, навів відповідні доводи. Представники позивача заперечували проти апеляційної скарги, просили суд оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Представник ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги, зазначав про законність оскаржуваного рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 (надалі також - Позивач-1/Позикодавець-1) із Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Агросвіт" (Позичальник-1) укладено Договір про надання позики № 5П-БР5.

26 вересня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода" (Позичальник-2) укладено Договір про надання позики № 1/2П-БР5.

25 січня 2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" (Позичальник-3) укладено Договір про надання позики № 6П-БР5.

27 грудня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" (Позичальник-3) укладено Договір про надання позики № 6/1П-БР5.

01 жовтня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АГРОСВІТ (Позичальник-4) укладено Договір про надання позики № 7/ЗП-БР5.

10 червня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 5 із Товариством з обмеженою відповідальністю Агроторгівельна компанія Надія Лтд (Позичальник-5) укладено Договір про надання позики № 7/2П-БР5.

Крім того, 01 грудня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами ДІКВ-Л, яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Бізнес ресурс - 4 (надалі також - Позивач-2/Позикодавець-2) із Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АГРОСВІТ (Позичальник-4) укладено Договір про надання позики № 8П-БР4.

Згідно підпункту 1.1. Договорів позики Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, у розмірі, встановленому Договором, а Позичальник зобовязується повернути їх Позикодавцю, а також сплатити проценти в розмірі та порядку, встановлених Договором.

Згідно підпункту 1.2. Договорів позики, позика надається на цілі: на поповнення оборотних коштів. Позичальник зобовязується використовувати Позику за цільовим призначенням.

Відповідно до підпункту 2.1. Договорів позики, з урахуванням додаткових угод, що є невід'ємними частинами Договорів позики, сума позики становить:

- за Договором № 5П-БР5 від 05.12.2011р. 28 000 000,00 грн.

- за Договором № 1/2П-БР5 від 26.09.2013р 10 000 000,00 грн.

- за Договором № 6П-БР5 від 25.01.2012р. 10 000 000,00 грн.

- за Договором № 6/1П-БР5 від 27.12.2013р. 10 000 000,00 грн.

- за Договором № 7/2П-БР5 від 10.06.2013р. 24 000 000,00 грн.

- за Договором № 7/ЗП-БР5 від 01.10.2014р. 50 000 000,00 грн.

- за Договором № 8П-БР4 від 01.12.2014р. 53 000 000,00 грн.

Підпункт 5.1. Договорів позики встановлено, що Позичальник зобовязаний повернути суму позики (або її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в п. 4.1. кожного Договору.

Відповідно до підпункту 4.1. Договорів позика повинна бути повернута Позичальником у повному обсязі за Договорами:

№ 5П-БР5 від 05.12.2011р. у строк до 31 грудня 2015 року,

№ 1/2П-БР5 від 26.09.2013р. у строк до 31 грудня 2015 року,

№ 6П-БР5 від 25.01.2012р. у строк до 31 грудня 2015 року,

№ 6/1П-БР5 від 27.12.2013р. у строк до 31 грудня 2015 року,

№ 7/2П-БР5 від 10.06.2013р. у строк до 31 грудня 2015 року,

№ 7/ЗП-БР5 від 01.10.2014р. у строк до 31 грудня 2015 року.

№ 8П-БР4 від 01.12.2014р. у строк до 31 грудня 2015 року.

Сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця (підпункт 5.2. Договорів позики).

Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок Позикодавця (підпункт 5.3. Договорів позики).

За Договорами позики Позичальник зобовязаний сплачувати проценти до дня фактичного повернення (підпункт 2.2. Договорів позики).

У разі прострочення повернення позики (частини позики), нарахування відсотків не припиняється до моменту повної сплати заборгованості за Позикою (підпункт 2.3.4. Договорів позики).

У разі часткового повернення Позики, нарахування процентів продовжується на залишок заборгованості (підпункт 2.3.5. Договорів позики).

Положеннями пункту 7 Договорів позики встановлена відповідальність Сторін за невиконання/ неналежне виконання умов Договору.

Так, у випадку невиконання зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства (підпункт 7.1 Договору).

Порушенням Договору вважається невиконання або неналежне виконання, тобто виконання зобов'язань з порушенням умов Договору (підпункт 7.2 Договору).

Відповідно до умов Додаткових угод та підпункту 2.2. Договорів позики Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти річних від суми Позики (або її частини, з урахуванням п.п. 2.3.5 Договору) до дня фактичного повернення Позики, а саме за Договорами позики:

№ 5П-БР5 від 05.12.2011р. - 42% річних,

№ 1/2П-БР5 від 26.09.2013р. - 42% річних,

№ 6П-БР5 від 25.01.2012р. - 42% річних,

№ 6/1П-БР5 від 27.12.2013р. - 42% річних.

№ 7/2П-БР5 від 10.06.2013р. - 42% річних,

№ 7/ЗП-БР5 від 01.10.2014р. - 42% річних,

№ 8П-БР4 від 01.12.2014 р. - 42% річних.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів, на підставі статей 546, 553 ЦК України. Позичальником-1, Позичальником-2 ( надалі - Кредитор 1 та 2, відповідно) із Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація Агросвіт (далі - Поручитель. Відповідач) було укладено Договір поруки № 5П-БР5 від 31.03.2015 року, № 1/2П-БР5 від 31.03.2015 року, № 6П-БР5 від 31.03.2015 року, № 6/1П-БР5 від 31.03.2015 року, № 7/ЗП-БР5 від 31.03.2015 року, № 7/2П-БР5 від 31.03.2015 року, № 8П-БР4 від 31.03.2015 року.

Відповідно до підпункту 1.1. Договорів поруки Поручитель частково поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Боржника щодо виконання зобов'язання за Основним договором, а саме в Договорах:

№ 5П-БР5 від 31.03.2015 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Агросвіт" (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 5П-БР5 від 05.12.2011р.;

№ 1/2П-БР5 від 31.03.2015 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода" (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 1/2П-БР5 від 26.09.2013р.;

№ 6П-БР5 від 31.03.2015 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 6П-БР5 від 25.01.2012р.;

№ 6/1П-БР5 від 31.03.2015 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 6/1П-БР5 від 27.12.2013р.;

№ 7/2П-БР5 від 31.03.2015 року Товариством обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АГРОСВІТ (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 7/2П-БР5 від 10.06.2013р.;

№ 7/ЗП-БР5 від 31.03.2015 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АГРОСВІТ (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 7/ЗП-БР5 від 01.10.2014р.;

№ 8П-БР від 31.03.2015 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АГРОСВІТ (Боржник), під Основним договором у цьому Договорі розуміють Договір про надання позики № 8П-БР4 від 01.12.2014р.

Оскільки відповідно до частини 2 статті 553 ЦК України порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі, визначення обсягу відповідальності Поручителя є однією із істотних умов договору поруки.

Так, відповідно до підпункту 1.2. Договорів поруки, у разі порушення Боржником обовязку за Основним договором Боржник і Поручитель несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Підпунктом 3.1. Договорів поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за усіма зобов'язаннями, що виникають із Основного договору, з урахуванням усіх додаткових угод, а саме, але не виключно: повернення позики, сплату процентів, збитків, неустойки (штрафу, пені), судових витрат, понесених Кредитором внаслідок невиконання/ неналежного виконання Основного договору.

Разом із тим підпунктом 3.3. Договорів поруки встановлено обмеження, відповідно до якого розмір вимог до Поручителя не може перевищувати:

- за Договором № 5П-БР5 від 31.03.2015 р. 6 000 000,00 грн.;

- за Договором № 1/2П-БР5 від 31.03.2015 р. - 9 000 000,00 грн. ;

- за Договором № 6П-БР5 від 31.03.2015 р. - 5 000 000,00 грн.;

- за Договором № 6/1П-БР5 від 31.03.2015 р. - 9 000 000,00 грн.;

- за Договором № 7/2П-БР5 від 31.03.2015 р. - 23 000 000,00 грн.;

- за Договором № 7/ЗП-БР5 від 31.03.2015 р. - 45 000 000,00 грн.;

- за Договором № 8П-БР4 від 31.03.2015 р. - 5 000 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2013 були проведені загальні збори учасників ТОВ «АПА «Агросвіт», на яких вирішено надати директору ТОВ АПА Агросвіт ОСОБА_10 повноваження на укладання будь-яких договорів, сума яких перевищує 500000,00 гривень в період з 01 липня 2013 року по 30 грудня 2015 року.

Звертаючись до суду з позовом позивачі вказують на те, що зобов'язання за основними договорами не виконані належним чином, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року у Позичальника перед Позикодавцем утворилась заборгованість, зокрема: за Договором № 5П-БР5 від 05.12.2011р. у розмірі 6 000 000.00 грн., заборгованість зі сплати процентів - 398 229.58 грн.; за Договором № 1/2П-БР5 від 26.09.2013р. - 9 537 000,00 грн., зі сплати процентів - 2 204 222,80 грн.; за Договором № 6П-БР5 від 25.01.2012р. - 4 969 971,47 грн., зі сплати процентів - 383 083,18 грн.; за Договором № 6/1П-БР5 від 27.12.2013р. - 8 811 000,00 грн., зі сплати процентів - 910 071,62 грн.; за Договором № 7/2П-БР5 від 10.06.2013р. - 20 000 000,00 грн., зі сплати процентів - 2 403 760,36 грн.; за Договором № 7/ЗП-БР5 від 01.10.2014р. - 46 790 000,00 грн., зі сплати процентів -5 672 506,11 грн.; за Договором № 8П-БР4 від 01.12.2014р. - 5 274 044,68 грн., зі сплати процентів - 1 677 159,53 грн.

Враховуючи невиконання зобов`язань позичальниками за Основними договорами, а також посилаючись на приписи статей 553, 543, 559 ЦК України, позивачі просять стягнути з поручителя, відповідача у даній справі, заборгованість за договорами поруки № 8П-БР4 від 31.03.2015 року у розмірі 5000000,00 грн. та заборгованість за Договорами поруки № 5П-БР5, № 1/2П-БР5, № 6П-БР5, № 6/1П-БР5, № 7/3П-БР5 від 31.03.2015 року в розмірі 97000000,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції встановлено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з вказаними договорами поруки.

З таким висновком погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України встановлено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Наявність заборгованості за договорами позики перед позивачами підтверджується судовими рішеннями, які набули чинності, та якими стягнуто з позичальників - ТОВ "АПК "Агросвіт", ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода", ТОВ "Граківські комбікорма", ТОВ "Торгівельний дім АГРОСВІТ, ТОВ «АПА «Агросвіт» заборгованості за договорами позики (справа № 922/5986/15, справа №922/635/16, справа №922/5983/15, справа № 922/6144/15, справа №922/5985/15).

Доказів виконання боржниками вказаних судових рішень в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, що передбачає право кредитора пред'явити позов за своїм вибором лише до боржника або лише до поручителя або одночасно до них обох.

Положення зазначеної статті кореспондуються з підпунктом 4.1. Договору поруки, за яким у разі порушення (невиконання/ неналежного виконання) Боржником обовязку за Основним договором, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, окремо та/або разом, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Проте, як було вище зазначено, підпунктом 3.3. Договорів поруки встановлено обмеження, відповідно до якого розмір вимог до Поручителя не може перевищувати:

- за Договором № 5П-БР5 від 31.03.2015 р. - 6 000 000,00 грн.;

- за Договором № 1/2П-БР5 від 31.03.2015 р. - 9 000 000,00 грн. ;

- за Договором № 6П-БР5 від 31.03.2015 р. - 5 000 000,00 грн.;

- за Договором № 6/1П-БР5 від 31.03.2015 р. - 9 000 000,00 грн.;

- за Договором № 7/2П-БР5 від 31.03.2015 р. - 23 000 000,00 грн.;

- за Договором № 7/ЗП-БР5 від 31.03.2015 р. - 45 000 000,00 грн.;

- за Договором № 8П-БР4 від 31.03.2015 р. - 5 000 000,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за цими договорами за яку поручився відповідач не може перевищувати 102000000,00 грн.

Оригінали вказаних договорів оглянуті судом першої інстанції та колегією суддів під час апеляційного провадження, звірені з копіями, які містяться в матеріалах справи.

За загальним правилом, встановленим частиною 4 статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, зазначена норма передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя.

Враховуючи висновки Верховного суду України, зроблені за результатами розгляду справи № 6-53цс14, словосполучення предявлення вимоги до поручителя необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом встановленого строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Пунктом 6 Договорів поруки № 5П-БР5, № 1/2П-БР5. № 6П-БР5, № 6/1П-БР5, № 7/ЗП- БР5, № 7/2П-БР5, № 8П-БР4 від 31 березня 2015 року встановлено строк дії Договору .

Так, порука за вказаними договорами припиняється з настанням однієї з наступних подій: зі спливом трьох років з моменту укладення договору поруки, з моменту виконання усіх зобовязань за Основним договором.

Враховуючи той факт, що зобов'язання за Основним договором належним чином Боржником не виконано, строк дії Договорів поруки припиняється 31.03.2018 року.

Підпункт 6.3. порука не припиняється із порушенням справи про банкрутство відносно Боржника.

Відповідно до підпункту 7.4 до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням Договору поруки застосовується позовна давність тривалістю у три роки.

Тому, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання поручителем умов спірних договорів поруки колегія суддів, вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на матеріали даної справи та докази на їх підтвердження.

Що ж до доводів апеляційної скарги про розгляд справи незаконним складом суду, оскільки у провадженні Шевченківського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001753 за фактом підробки ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 спірних договорів позики, а тому відсутність, на думку апелянта у судді Суслової В.В. неупередженості при розгляді даної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 20 ГПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів не вбачає упередженості в діях у судді Суслової В.В., з огляду на приписи статті 20 ГПК України.

Що ж доводів апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції основних засад судочинства та вимог процесуального закону, зокрема, щодо проведення судового засідання 26.04.2017 в закритому режимі, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено чіткого обгрунтування відсутності підстав для проведення засідання в закритому режимі, а також колегія суддів не вважає це підставою для скасування рішення у справі, оскільки зазначене не призвело до прийняття незаконного рішення.

Також на думку колегії суддів, не призвело до прийняття по суті незаконного рішення у даній справі недопущення до участі у справі представників ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки вказані особи були допущені судом апеляційної інстанції до участі у даній справі та мали змогу надати обґрунтовані пояснення та висловити свою позицію по суті справи. Тому, у відповідності до приписів статті 104 ГПК України наведені апелянтом доводи не є підставою для скасування даного рішення.

До того ж колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для залучення до участі у даній справі 3-ї особи Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Агросвіт лімітед», оскільки вказана особа, є засновником відповідача та перебуває з відповідачем у корпоративних відносинах, доказів існування між відповідачем (або будь-якою іншою стороною у даній справі) та Приватною акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю «Агросвіт лімітед», інших (майнових) відносин, зокрема, щодо предмету даного спору, в матеріалах справи відсутні.

Тому, доводи апелянта стосовно прийняття судом першої інстанції рішення щодо прав та обовязків особи, не залученої у справі є хибними.

Апелянт також посилається на те, що судом розглянуто справу за наявності обовязкових підстав до зупинення провадження. Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі мотивовано наявністю господарського спору про визнання договорів поруки, які є підставою для стягнення заборгованості у цій справі, недійсними. З такими доводами, колегія суддів також не погоджується, оскільки у господарського суду, у відповідності до приписів статті 83 ГПК України є повноваження щодо перевірки дійсності договорів в рамках розгляду справи, зокрема, про стягнення заборгованості.

Пункт 1 наведеної статті передбачає право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству; тобто, коли визнання недійсним договору не є предметом позову, а позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним в силу наведеної вимоги. Таким чином, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору, суд, у будь-якому випадку, має перевірити правомірність цього договору, що ще раз підтверджує безпідставність зупинення судом першої інстанції провадження у даній справі до розгляду іншої справи, предметом якої є вимоги про визнання недійсним кредитного договору.

Розглядаючи дану справу по суті, місцевим господарським судом, в межах своїх повноважень, не встановлено процесуальної необхідності для зупинення провадження у даній справі до вирішення повязаної з нею іншої справи - про визнання недійсними спірних договорів поруки.

До того ж, у відповідності до приписів статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутнє судове рішення, яке набрало чинності, про визнання недійсними спірних договорів. Тому, колегія суддів відхиляє дані доводи апелянта. До того ж, у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України, результати розгляду справи про визнання недійсними договорів поруки, та набуте законної сили судове рішення у тій справі є підставою для звернення до суду з заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами. Тому, колегія не погоджується з апелянтом стосовно обовязковості зупинення провадження у даній справі.

Наведене також підтверджується висновками Вищого господарського суду України викладеними, зокрема, у постановах від 01.03.2016 у справі №916/3443/16, від 01.12.2015 у справі 916/1305/15-г, з аналогічних правовідносин.

Крім того, доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно не розглянуто клопотання представника ТОВ «АПА «Агросвіт» ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі спростовуються тим, що, судом першої інстанції адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_13М, ОСОБА_5 не допущено до участі у справі, як представників ТОВ «АПА «Агросвіт», а тому у суду першої інстанції були відсутні процесуальні можливості для розгляду заяв, клопотань заявлених вказаними особами.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Що ж до інших доводів апеляційної скарги, які полягають у неправильному, на думку апелянта, застосуванні судом першої інстанції норм матеріального права при розгляді даної справи, неповному зясуванні обставин справи, та невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що вказані доводи спростовуються мотивувальною частиною вказаної постанови. Судом апеляційної інстанції встановлено відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді місцевим господарським судом, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого, рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2017 у справі № 922/1081/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «АПА «Агросвіт» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2017 у справі № 922/1081/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.06.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.