ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 р. Справа №917/1375/16

За позовом ОСОБА_1, вул. Бригадна, буд, 39, м. Миколаїв, 54050

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольвія", 37861, Полтавська область, Хорольський район, с. Бовбасівка (04053, м.Київ, вул.Вознесенський узвіз, буд.14, кім 16/34)

про 1. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №2 від 12.12.2013 року, котрий зареєстрований 24.12.2013 року за № 9000134;

2. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 15.04.2014р. оформлених протоколом № 4-1;

3. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ ОЛЬВІЯ від 18.04.2014 року оформлені протоколом № 4-2;

4. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 16.09.2014 року оформлені протоколом №5;

5. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №5 від 16.09.2014 року, котрий зареєстрований 19.09.2014 року за № 2000134;

6. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 20.09.2014 року оформлені протоколом №6;

7. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №6 від 20.09.2014 року, котрий зареєстрований 26.09.2014 року за №3000134;

8. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 23.10.2015року оформлені протоколом 9/к;

9. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №9/к від 23.10.2015 року, котрий зареєстрований 03.11.2015 року за №7000134;

10. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 27 листопада 2015 року.

11. визнання недійсною оновленої редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників віл 27 листопада 2015 року, котрий зареєстрований 04.12.2015 року за № 8000134.

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2, 54049, м. Миколаїв, вул. Шверника, 4/1;

2. Хорольська районна державна адміністрація, 37800, м. Хорол, вул. 1-го травня, 4;

3. ОСОБА_3, 37861, Хорольський район, с. Бовбасівка, вул. Шевченка, б. 22;

4. ОСОБА_4, 54049, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Шверника, буд. 6

5. ОСОБА_5, 54052, АДРЕСА_1.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1; ОСОБА_6

від відповідача: ОСОБА_7

від третіх осіб: ОСОБА_7

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позов про відновлення становища, яке існувало до порушення прав ОСОБА_1, як учасника ТОВ Агрофірми "Ольвія", шляхом визнання недійсними:

1. редакції Статуту ТОВ "Ольвія" (), затвердженої рішенням зборів учасників, оформленим протоколом загальних зборів учасників № 2 від 12.12.2013 р., який зареєстрований 24.12.2013 р. за № 9000134;

2. рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТОВ "АФ Ольвія" від 15.04.2014 р., оформлених протоколом № 4-1;

3. рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТОВ "АФ Ольвія" від 18.04.2014 р., оформлених протоколом № 4-2;

4. рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТОВ "АФ Ольвія" від 16.09.2014 р., оформлених протоколом № 5;

5. редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Ольвія" (), затвердженої рішенням зборів учасників, оформленим протоколом загальних зборів учасників № 5 від 16.09.2014 р., який зареєстрований 19.09.2014 р. за № 2000134;

6. рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТОВ "АФ Ольвія" від 20.09.2014 р., оформлених протоколом № 6 ;

7. редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Ольвія" (), затвердженої рішенням зборів учасників, оформленим протоколом загальних зборів учасників № 6 від 20.09.2014 р., який зареєстрований 26.09.2014 р. за № 3000134;

8. рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТОВ "АФ Ольвія" від 23.10.2015 р., оформлених протоколом № 9/к;

9. редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Ольвія" (), затвердженої рішенням зборів учасників, оформленим протоколом загальних зборів учасників № 9/к від 23.10.2015 р., який зареєстрований 03.11.2015 р. за №7000134;

10. рішень, прийнятих загальними зборами учасників ТОВ "АФ Ольвія" від 27.11.2015 р.;

11. оновленої редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Ольвія" (), затвердженої рішенням зборів учасників, оформленим протоколом загальних зборів учасників віл 27.11.2015 р., який зареєстрований 04.12.2015 р. за № 8000134.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує та 27.04.2017р. надав суду письмові заперечення по суті предмету спору. У вказаних поясненнях відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не являється членом ТОВ "Агрофірма "Ольвія", тому не має права на оскарження рішень загальних зборів Товариства. Крім того, відповідач вказує, що більшість зазначених рішень загальних зборів вже були предметом розгляду по іншим судовим справам. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №814/610/16 встановлено, що рішення господарського суду Полтавської області по справі №917/1009/14 виконано, визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Агрофірма "Ольвія" від 12.12.2013р. У 2017 році після розгляду Миколаївським адміністративним судом справи за №814/610/16 позивач звернувся з позовом про скасування усих реєстраційних дій товариства з 2013 року, а Одеський апеляційний суд скасував реєстраційну дію від 16.09.2014р. Рішення загальних збрів від 15.04.2014р. прийняте на виконання рішення Хорольського райсуду. Рішення оформлене протоколом №4-2 стосується трудових відносин та є предметом розгляду Хорольським районним судом. Рішення зборів від 16.09.2014 року оформлене протоколом №5 є виконаним, що підтверджено постановою Миколаївського окружного адміністративного суду. Щодо визнання недійсним рішення загальних зборів від 20.09.2014р. і Статуту відповідач вказує що воно прийняте в зв"язку невиконання позивачем своїх обов"язків та його дій, всупереч інтересам і меті товариства. Рішення, що оформлено протоколом №9/к, ухвалено діючим складом учасників Товариства з кворумом 100%, і стосується виключення учасника який вибув ОСОБА_5, в зв"язку з продажем його частки. Рішення оформлене протоколом від 27.11.2015р. та затвердження оновленої редакції Статут не стосуються прав і обов"язків ОСОБА_1, оскільки прийняті щодо діючого учасника, який продав частину від своєї частки у Статутному капіталі.

09.06.2017р. за вх. канцелярії суду №7331 від третьої особи ОСОБА_5 надійшло письмову пояснення, в якому він позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить суд позовні вимоги задовольнити.

12.06.2017р. за вх. канцелярії суду №7354 від третіх осіб надійшла заява про заперечення проти позовних вимог в повному обсязі.

12.06.2017р. за вх. канцелярії суду №7353 надійшла заява від представника відповідача про припинення позовних вимог в частині визнання недійсною редакцію Статуту ТОВ "Ольвія" (), затвердженої рішенням зборів учасників, оформленим протоколом загальних зборів учасників № 2 від 12.12.2013 р., який зареєстрований 24.12.2013 р. за № 9000134. Розглянувши подану заяву суд відмовляє в її задоволенні, з огляду на необгрунтованість.

Під час розгляду справи судом встановлено, що станом на червень 2017 року місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольвія", згідно витягу з ЄДР: м.Київ, вул.Вознесенський узвіз, буд.14, кім 16/34. Проте, під час розгляду справи представники сторін не повідомили суд про зміну місця знаходження відповідача.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

у 2003 році до складу учасників ТОВ "Ольвія" було прийнято ОСОБА_1 із часткою 40% у статутному капіталі, що у грошовому еквіваленті складало 80 000 грн. (які відступлені йому ОСОБА_5, який мав частку 50 % статутного фонду, що в грошовому еквіваленті складало 100 000 грн.)

Статутний фонд товариства становив 200 000,00 грн. та складався з внесків :

ОСОБА_1 (внесок у статутний фонд 80000 грн., що становить 40% статутного фонду);

ОСОБА_3 (внесок у статутний фонд 80000 грн., що становить 40% статутного фонду);

ОСОБА_2 (внесок у статутний фонд 20000 грн., що становить 10% статутного фонду);

ОСОБА_5 (внесок у статутний фонд 20 000 грн., що становить 10% статутного фонду).

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стали учасниками ТОВ АГРОФІРМА ОЛЬВІЯ з 11 липня 2003 року.

21 квітня 2006 року державним реєстратором Хорольської райдержадміністрації Полтавської області зареєстровано зміни до статуту ТОВ Агрофірма "Ольвія", затвердженого зборами учасників ТОВ Агрофірма "Ольвія", в якому зазначено, що ТОВ Агрофірма "Ольвія" створено у відповідності з установчим договором між громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (тобто у відповідності з установчим договором в редакції додаткової угоди).

В пункті 2.1 Статуту зазначено що розмір статутного фонду буде складати 200 000,00 грн. та на момент реєстрації ТОВ сформовано 100% статутного фонду.

Згідно п. 2.1 Статуту в редакції станом на 21.04.2006 р. для забезпечення діяльності Товариства створено Статутний фонд за рахунок внесків Учасників. Розмір Статутного фонду буде складати 200 000 (двісті тисяч) грн., що поділений на 100 часток, по 2000 кожна частка.

На момент реєстрації Товариства сформовано 100 % Статутного фонду.

Внесок учасників в Статутний фонд складає:

ОСОБА_1 - 80000 грн., що складає 40 часток Статутного фонду;

ОСОБА_3 - 80000 грн., що складає 40 часток Статутногофонду;

ОСОБА_2 - 20000 грн., що складає 10 часток Статутного фонду;

ОСОБА_5 - 20000 грн., що складає 10 часток Статутного фонду.

Позивач вказує на те, що за результатами проведення 12 грудня 2013 року Загальних зборів учасників ТОВ АГРОФІРМА ОЛЬВІЯ, які були оформлені протоколом №2 від 12 грудня 2013 року ОСОБА_1 був виключений із складу учасників, в зв"язку з тим, що ним не був внесений внесок до статутного капіталу.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.08.2014 року по справі № 917/1009/14, залишеного без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 січня 2015 року визнано недійсним всі рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ольвія, які проведені 12.12.2013 року і оформлені протоколом № 2, а саме:

1.Про виправлення помилки допущеної заявником при включені відомостей до

2.Про збільшення статутного фонду товариства учасниками.

3.Про перерозподіл статутного фонду між учасниками товариства та збільшення статутного фонду.

4.Виключення з числа учасників товариства ОСОБА_1 в Зв'язку з невиконанням умов установчого договору.

5.Про затвердження установчих документів із урахуванням збільшення внесків учасників.

11 березня 2016 року Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ММУЮ ОСОБА_8 скасовано реєстраційну дію за судовим рішенням № 9000134 вчинену 24.12.2013 року.

Для поновлення порушеного права ОСОБА_1 просить суд визнати недійсною нову редакцію статуту ТОВ АФ Ольвія, затверджену 12 грудня 2013 року рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ольвія оформленого протоколом № 2 від 12 грудня 2013 року.

Крім того, позивач просить визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ Агрофірма Ольвія, прийняті після 12 грудня 2013р., на підставі яких були вчинені реєстраційні дії: від 15.04.2014р., що оформлені протоколом № 4-1, від 18.04.2014 року, протоколом №4-2 від 16.09.2014 року; протоколом №5 від 20.09.2014 року; протоколом № 6 від 23.10.2015 року; протоколом 9/к від 27 листопада 2015 року. Позивач вказує на те, що вказані рішення прийняті за його відсутності, тоді як він володіє 40% часток Статутного Фонду. Отже рішення прийняті за відсутності кворуму для проведення загальних зборів.

Також позивач просить визнати недійсними редакції Статуту ТОВ АФ Ольвія, затверджені на підставі рішень загальних зборів учасників, оформлених протоколами №5 від 16.09.2014р., №6 від 20.09.2014р., №9/к від 23.10.2015р., від 27.11.2015р. посилаючись на те, що вказані вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів, а також зазначає, що на підставі ст. 87 ЦК України, зміни до установчих документів юридичної особи повинні підписуватися всіма її засновниками.

Позивач зазначає, що його не було повідомлено про проведення зборів і, це порушує його право на участь в управлінні Товариством. Загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представник учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Участь у складі учасників Товариства ОСОБА_1 була відновлена рішенням суду по справі №917/1009/14. За таких обставин, враховуючи належність позивачу 40% частки у статутному капіталі, збори були не повноважними та не могли приймати жодних рішень, а отже рішення прийняті на даних зборах мають бути скасовані за відсутності кворуму.

Оскільки зміни, внесені до установчих договорів товариства порушують права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1, позивач просить суд нові редакції Статуту визнати недійсними.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припинаються щодо корпоративних прав.

Отже, відповідно до зазначених приписів законодавства суб'єктом корпоративних прав щодо господарського товариства є учасник (засновник, акціонер) такого товариства.

За приписами 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надані суду оскаржувані ним рішення загальних зборів, що оформлені протоколом № 4-1, від 18.04.2014 року, протоколом №4-2 від 16.09.2014 року, протоколом №5 від 20.09.2014 року, протоколом № 6, від 23.10.2015 року, протоколом 9/к та від 27 листопада 2015 року, в зв"язку з чим у суду відсутня можливість оцінити законність дій загальних зборів учасників ТОВ Агрофірма Ольвія. Позовні вимоги в частині визнання недійсними редакцій Статуту зареєстровані 24.12.2013р., 19.09.2014р., 26.09.2014р., 03.11.2015р., 04.12.2015р. є похідними від позовних вимог про визнання недійсними рішень Загальних зборів.

Відповідно п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.11 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність у нього права на звернення до суду з даним позовом та факту порушення прав позивача.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що позивачем зроблено не було.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Усі доводи позивача, викладені в позовній заяві та надані в судових засіданнях не спростовують обставин справи. Позивачем не доведено перед судом порушення відповідачем його права.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, враховуючи викладене суд встановив що ні під час вирішення спору у господарському суді Полтавської області позивач не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності викладених позовних вимог. Наведені ним в позові доводи про порушення його права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги позивача, що зазначені в позовній заяві, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги суду в якості підстав для скасування рішень загальних зборів оформлені протоколом № 4-1, від 18.04.2014 року, протоколом №4-2 від 16.09.2014 року, протоколом №5 від 20.09.2014 року, протоколом № 6, від 23.10.2015 року, протоколом 9/к та від 27 листопада 2015 року, а відтак і про визнання недійсними редакції статуту зареєстровані 24.12.2013р., 19.09.2014р., 26.09.2014р., 03.11.2015р., 04.12.2015р.

Враховуючи приписи ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 19.06.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.