ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2017 Справа № 904/3964/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО", м. Дніпро

до Відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ХЛІБІНВЕСТ",

м. Київ

Відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №23-03/17 від 23.03.17р.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ХЛІБІНВЕСТ" та до відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення солідарно основного боргу в розмірі 459 632,80грн., пені у розмірі 9 164,47грн., 3% річних у розмірі 981,90грн.

Позовні вимоги обгрунтовував неналежним виконанням відповідачем 1 умов договору поставки №285-29-02/16 від 29.02.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції, а також неналежним виконанням відповідачем 2 умов договору поруки №1 від 01.03.2016р. щодо погашення заборгованості відповідача 1.

Відповідач 1 явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.101-103), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення "Укрпошта" (а.с.112, 131) та повернутим конвертом "Укрпошта" (а.с.104-107), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідач 2 явку представника в судові засідання не забезпечив, 19.04.2017р. подав до суду відзив, в якому позов не визнавав, оскільки позивач не предявляв йому жодних вимог про виконання зобовязань за відповідача 1, у звязку з чим, на думку відповідача 2, строк виконання зобовязань за договором поруки №1 від 01.03.2016р. не настав. Відповідач 2 зазначає, що строк дії договору поруки закінчився, у той час, як позивач не предявляв йому вимог щодо виконання зобовязань за договором поруки. До того ж, зобовязання відповідача 2 за договором поруки обмежуються 1 000,00грн. Крім того, відповідач 2 просив розглянути справу без його участі.

09.06.2017р. позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив:

- стягнути з відповідача 1 основний борг у розмірі 453 632,80грн., пеню у розмірі 31 051,89грн., 3% річних у розмірі 3 471,13грн., інфляційні у розмірі 2 063,10грн.;

- стягнути з відповідача 2 суму боргу в розмірі 1 000,00грн.

13.06.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ХЛІБІНВЕСТ" (покупець, відповідач 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРІО" (постачальник, позивач) укладено договір поставки №285-29-02/16, за п.1.1. якого постачальник зобов'язався передавати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити продукцію на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п.1.2. договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 29.02.2016р., конкретний перелік продукції, строки та умови постачання згідно Інкотермс-2010, а також її вартість встановлюються сторонами шляхом підписання Специфікації до договору, яка є невід"ємною частиною та яку сторони підписують перед кожною поставкою партії товару.

За п.3.2. договору вартість продукції встановлюється сторонами у рахунках-фактурах та/або Специфікаціях до договору.

Відповідно до п.4.2. договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 29.02.2016р., приймання продукції за кількістю здійснюється згідно видаткових накладних або актів прийому-передачі. Видаткові накладні та/або акти прийому-передачі повинні бути підписані уповноваженими особами обох сторін і скріплені круглими печатками сторін.

Згідно п.4.6. договору датою виконання постачальником зобов'язань щодо передачі (поставки) продукції покупцю є дата підписання покупцем відповідного документу, що підтверджує передачу (видаткова накладна, акт прийому-передачі).

Пунктом 4.7. договору передбачено, що моментом переходу до покупця права власності на продукцію, яка постачається за цим договором та відповідною специфікацією до нього, є підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної під час приймання продукції у погодженому сторонами місці, що вказується у Специфікаціях до договору. Датою поставки продукції є дата підписання представником покупця видаткової накладної або акту прийому-передачі продукції.

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного здійснення. Якщо жодна зі сторін не повідомила іншу письмово про намір його розірвання за тиждень до закінчення вказаного строку, договір вважається автоматично пролонгованим на кожен наступний календарний рік (п.10.1. договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 29.02.2016р.).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу 1 продукцію за період з 13.04.2016р. по 21.02.2017р. на загальну суму 1 541 160,55грн., що підтверджується товарними накладними, підписаними сторонами без будь-яких зауважень (а.с.36-53).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.3.4. договору покупець здійснює оплату продукції у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 14 календарних днів від дати передачі товару покупцю.

За п.3.6. договору фактичною датою виконання грошових зобов'язань покупця перед постачальником є дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Покупець зобов"язується повністю та своєчасно оплачувати поставлену продукцію (п.п.2.1.2. договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач 1 розрахувався з позивачем за поставлену продукцію за період з 13.04.2016р. по 23.01.2017р. у розмірі 1 081 527,75грн., борг за товарною накладною №1001435 від 06.02.2017р. (строк оплати - 20.02.2017р.) складає 39 332,80грн., товарні накладні №1001634 від 10.02.2017р. на суму 189 900,00грн. (строк оплати - 24.02.2017р.), №1002279 від 21.02.2017р. на суму 195 900,00грн. (строк оплати - 07.03.2017р.) та №1002327 від 21.02.2017р. на суму 29 500,00грн. (строк оплати - 07.03.2017р.) не оплачені.

13.03.2017р. позивач надіслав відповідачу 1 вимогу про сплату заборгованості (а.с.22-24), яку останній залишив без задоволення.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача 1 перед позивачем за товарними накладними №1001435 від 06.02.2017р., №1001634 від 10.02.2017р., №1002279 від 21.02.2017р. та №1002327 від 21.02.2017р. складає 454 632,80грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.3. договору у випадку прострочення покупцем здійснення остаточного розрахунку за продукцію покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за загальний період з 21.02.2017р. по 02.06.2017р. (суми та періоди взяті правильно) складає 31 051,89грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних за загальний період з 21.02.2017р. по 02.06.2017р. (суми та періоди взяті правильно) складають 3 471,13грн., а інфляційні за квітень 2017р. (суми та період взяті правильно) складають 2 063,10грн.

Крім того, 01.03.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРІО" (кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки №1.

Згідно п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно за своєчасне виконання Товариством з обмеженою жаповідальністю "КОМПАНІЯ ХЛІБІНВЕСТ" (боржник) зобов'язань останнього за договором поставки №285-29-02/16 від 29.02.2016р. (договір 1), укладеним між кредитором та боржником. Поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно частково в розмірі, що не перевищує 1 000,00 гривень, за своєчасне виконання боржником зобов'язань за договором 1, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, що виникнуть на його підставі в майбутньому.

За п.п.2.1.1. договору поруки кредитор має право у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором 1 протягом 40 календарних днів з дня невиконання пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання поручителем від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за договором 1.

Відповідно до п.2.4. договору поруки поручитель зобовязується:

- виконати за боржника зобов'язання за договором 1 шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в договорі 1, у строки, зазначені в п.2.1.1. договору, з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за договором 1 (п.п.2.4.1.);

- у разі одержання вищевказаної вимоги кредитора повідомити про це боржника (п.п.2.4.2.).

Пунктом 3.1. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно договору 1 перед кредитором частково - в розмірі, що не перевищує 1000,00 гривень. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.3.2. договору поруки).

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3.4. договору поруки поручитель залишається зобовязаним перед кредитором до закінчення строку дії цього договору.

Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами (уповноваженими представниками сторін) та діє до 28.02.2017р. (п.4.1. договору поруки).

Згідно п.4.2. договору поруки порука припиняється (або/або):

- з припиненням забезпечення нею зобов'язання за договором 1;

- зі спливом строку дії цього договору.

За п.4.3. договору поруки припинення поруки допускається без припинення забезпеченого нею зобов'язання зі спливом строку дії договору.

Враховуючи сплив строку дії договору поруки №1 від 01.03.2016р., порука є припиненою, у зв"язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 2, як поручителя, суми боргу в розмірі 1 000,00грн. не підлягає задоволенню.

Позовні вимоги до відповідача 1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судові витрати за розгляд справи відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги до відповідача 1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ХЛІБІНВЕСТ" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО" (49000, АДРЕСА_1, ) основний борг у розмірі 453 632,80грн. (чотириста пятдесят три тисячі шістсот тридцять дві грн. 80коп.), пеню у розмірі 31 051,89грн. (тридцять одна тисяча пятдесят одна грн. 89коп.), 3% річних у розмірі 3 471,13грн. (три тисячі чотириста сімдесят одна грн. 13коп.), інфляційні у розмірі 2 063,10грн. (дві тисячі шістдесят три грн. 10коп.) та 7 353,28грн. (сім тисяч триста п"ятдесят три грн. 28коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог до відповідача 2 відмовити.

Судові витрати за розгляд позовних вимог до відповідача 2 покласти на позивача.

Повне рішення складено 16.06.2017р.

Суддя ОСОБА_3