ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Справа № 911/964/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС

до Приватного підприємства Промметбуд

про стягнення 886,77 грн.

секретар судового засідання (ст. секретар): Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 01-769 від 29.07.2016 р.);

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

Державне підприємство Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (далі ДП «УЗФО ЧАЕС», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства Промметбуд (далі ПП Промметбуд, відповідач) про стягнення 886,77 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на укладення 29.04.2015 р. з ПП Промметбуд договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному перепускнику «Семиходи» № П-19, відповідно до якого позивач зобовязувався надати послуги, а відповідач прийняти послуги та здійснити своєчасну оплату.

Згідно умов вказаного договору позивач надав послуги, які ПП Промметбуд не були оплачені в повному обсязі, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 526,88 грн. основного боргу, 170,05 грн. пені, 26,34 грн. штрафу, 26,99 грн. 3% річних, 136,51 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях 10.05.2017 р. та 29.05.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання 10.05.2017 р. та 29.05.2017 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно. Відзиву на позов відповідач не подав.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29.05.2017 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

29.04.2015 р. між Державним підприємством Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (виконавець) та Приватним підприємством Промметбуд (замовник), було укладено договір № П-19 про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному перепускнику «Семиходи», відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобовязується надати замовнику послуги з організації санітарно-гігієнічного обслуговування персоналу замовника шляхом надання 4 місць для переодягання у санітарному перепускнику «Семиходи», а замовник зобовязується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 2.1 договору планова вартість послуг складає 2825,88 грн., у тому числі - ПДВ 470,98 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору, вартість одного місця переодягання у санітарному перепускнику «Семиходи» визначається відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток № 1 до договору, який складає його невід'ємну частину).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що фактична вартість послуг за даним договором визначається, виходячи із фактично наданого обсягу послуг відповідно до усіх актів наданих послуг, які оплачуються замовником відповідно до умов даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору оплата за послуги здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця авансовим платежем. Авансовий платіж за перший місяць замовленої послуги сплачується не пізніше 5 днів з моменту початку отримання послуги, в подальшому сума авансового платежу складає 100% відповідно до запланованої кількості персоналу, який буде обслуговуватися у санітарному перепускнику «Семиходи» в наступному місяці, та сплачується замовником до 25 числа поточного місяця.

Кінцеві розрахунки між замовником та виконавцем за поточний місяць здійснюються на підставі актів наданих послуг до 15 числа, місяця наступного за місяцем надання послуг (п. 3.5 договору).

Пунктом 8.1 встановлено, що даний договір набирає чинності з дати його підписання останньою стороною і діє до 31.12.2015 р., в частині фінансових зобовязань до повного їх виконання сторонами.

Згідно додатку до договору № 1 ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС та ПП Промметбуд було складено протокол погодження договірної ціни від 29.04.2015 р., відповідно до якого сторонами була досягнута згода про вартість одного місця переодягання в санітарному перепуску «Семиходи» за 1 місяць у розмірі 92,41 грн., у тому числі ПДВ 15,40 грн.

24.12.2015 р. між ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС та ПП Промметбуд було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному перепускнику «Семиходи» № П-19 від 29.04.2015 р., відповідно до п. 1 якої було змінено пункти договору та викладено їх в наступній редакції: п. 1.1 договору «Виконавець зобовязується надати замовнику послуги з організації санітарно-гігієнічного обслуговування персоналу замовника шляхом надання 4 місць для переодягання у санітарному перепускнику «Семиходи», а замовник зобовязується прийняти та оплатити такі послуги.»; п. 2.1 договору «Планова вартість послуг складає 23093,16 грн., в тому числі - 20% ПДВ 3848,86 грн.»; п. 8.1 договору «Даний договір набирає чинності з дати його підписання останньою стороною і діє до 31.12.2016 р., в частині фінансових зобовязань до повного їх виконання сторонами».

21.04.2016 р. між ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС та ПП Промметбуд було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному перепускнику «Семиходи» № П-19 від 29.04.2015 р., відповідно до п. 1 якої було змінено умови пункту 2.1 договору та викладено його в наступній редакції - «Планова вартість послуг складає 24121,44 грн., в тому числі - 20% ПДВ 4020,24 грн.».

Пунктом 2 додаткової угоди № 2 до договору № П-19 від 29.04.2015 р. сторонами погоджено, що у звязку зі зміною вартості одного місця переодягання у санітарному перепуску «Семиходи» за 1 місяць, додаток № 1 до договору від 29.04.2015 р. № П-19 «Протокол погодження договірної ціни» слід викласти в редакції додатку № 1/1 «Протокол погодження договірної ціни» до даної додаткової угоди.

Так, згідно додатку № 1/1 до додаткової угоди № 2 до договору від 29.04.2015 р. № П-19, ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС та ПП Промметбуд було складено протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого сторонами була досягнута згода про вартість одного місця переодягання в санітарному перепуску «Семиходи» за 1 місяць, яка з 01.05.2016 р. складає 110,22 грн., в тому числі ПДВ 18,37 грн.

На виконання умов договору ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС було надано відповідачу послуги з організації санітарно-гігієнічного обслуговування, що підтверджується актами про надання послуг на загальну суму 13789,97 грн., у тому числі - № 1 від 31.05.2015 р. на суму 151,98 грн., № 2 від 30.06.2015 р. на суму 277,23 грн., № 3 від 31.07.2015 р. на суму 402,39 грн., № 4 від 31.08.2015 р. на суму 1016,51 грн., № 5 від 30.09.2015 р. на суму 927,18 грн., № 6 від 31.10.2016 р. на суму 1108,92 грн., № 7 від 30.11.2015 р. на суму 1189,00 грн., № 8 від 31.12.2015 р. на суму 1108,92 грн., № 9 від 31.01.2016 р. на суму 1108,92 грн., № 10 від 29.02.2016 р. на суму 1108,92 грн., № 11 від 31.03.2016 р. на суму 1108,92 грн., № 12 від 30.04.2016 р. на суму 1108,92 грн., № 13 від 31.05.2016 р. на суму 1322,64 грн., № 14 від 30.06.2016 р. на суму 1322,64 грн., № 15 від 31.07.2016 р. на суму 526,88 грн. (копії долучено до матеріалів справи, оригінали оглянуто судом).

Проте, як зазначає позивач, ПП Промметбуд частково розрахувалось за надані позивачем послуги у загальній сумі 13263,09 грн. Тобто відповідачем не було здійснено оплату за надані позивачем послуги згідно акту № 15 від 31.07.2016 р. на суму 526,88 грн.

Поряд з цим, сторонами було підписано і скріплено їх печатками акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 13.12.2016 р. у відповідача перед позивачем обліковувалась заборгованість в розмірі 526,88 грн. (копію долучено до матеріалів справи, оригінал оглянуто судом).

Позивач звертався до відповідача з претензією № 2-2016 від 16.12.2016 р. щодо термінового перерахування суми заборгованості, пені та штрафу за неналежне виконання умов договору, яка була залишена відповідачем без відповіді.

Оскільки відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачем за отримані послуги за договором № П-19 від 29.04.2015 р., останній і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку розміру заборгованості або доказів погашення заборгованості за договором про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному перепускнику «Семиходи» № П-19 від 29.04.2015 р. в сумі 526,88 грн. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем вказаного зобов'язання судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З урахуванням наведеного вище та встановлення судом наявності заборгованості ПП Промметбуд перед ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС, позовні вимоги про стягнення 526,88 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Також, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати отриманих послуг, позивач на підставі п. 5.3 договору просить суд стягнути з відповідача 170,05 грн. пені та 5 % штрафу від вартості простроченого платежу у розмірі 26,34 грн.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 5.3 договору № П-19 «Про надання послуг з організації санітарно - гігієнічного обслуговування у санітарному перепускнику «Семиходи» від 29.04.2015 р. передбачено, що у разі несвоєчасної оплати послуг відповідно до п. 3.5 договору замовник сплачує виконавцеві штраф у розмірі 5% вартості простроченого платежу та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розмір пені, визначений позивачем з урахуванням зазначених вище приписів ч. 6 ст. 231 ГК України та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», становить 170,05 грн., яка нарахована щодо кожного акту про надання послуг, за яким виникла у відповідача заборгованість, окремо з урахуванням часткових оплат за загальний період з 16.01.2016 р. до 25.10.2016 р., є арифметично вірним та обґрунтованим, у звязку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Окрім того, враховуючи, що здійснений позивачем розрахунок 5% штрафу, наявний в матеріалах справи, є обґрунтованим та арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 26,34 грн. штрафу також підлягає задоволенню.

Також позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем було визначено розмір 3% річних у сумі 26,99 грн., нарахованих щодо кожного акту про надання послуг, за яким виникла заборгованість у відповідача, окремо з урахуванням часткових оплат за загальний період з 16.06.2015 р. до 28.02.2017 р., який є арифметично вірним та обґрунтованим, у звязку з чим 3% річних підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Визначений позивачем розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат щодо кожного акту про надання послуг, за яким виникла заборгованість у відповідача, окремо з урахуванням часткових оплат за загальний період з 16.06.2015 р. до 28.02.2017 р., становить 136,51 грн.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Як зазначено у п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно з виконаним судом арифметичним розрахунком, з урахуванням роз'яснень, викладених п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 135,38 грн., а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.09.2015 - 30.09.2015402.391.0239.25411.64
01.11.2015 - 30.11.2015927.181.02018.54945.72
01.01.2016 - 31.01.20161189.001.00910.701199.70
01.02.2016 - 29.02.20161108.920.996-4.441104.48
01.03.2016 - 31.03.20161108.921.01011.091120.01
01.04.2016 - 30.04.20161108.921.03538.811147.73
31.08.2016 - 28.02.2017526.881.09851.43578.31
За таких обставин суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ДП Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Промметбуд (69001, Запорізька обл., місто Запоріжжя, б-р. ГвардійськийАДРЕСА_1, код 37197212) на користь Державного підприємства Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Військових Будівельників, буд. 9, код 36359955) 526 (пятсот двадцять шість) грн. 88 коп. основного боргу, 170 (сто сімдесят) грн. 05 коп. пені, 26 (двадцять шість) грн. 34 коп. штрафу, 26 (двадцять шість) грн. 99 коп. 3% річних, 135 (сто тридцять пять) грн. 38 коп. інфляційних втрат, 1598 (одну тисячу пятсот девяносто вісім) грн. 08 коп. судового збору.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 06.06.2017 р.

Суддя В.М. Бабкіна