УХВАЛА

19.06.2017Справа № 910/28158/14

Скаржник (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна"

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд"

суб'єкт оскарження Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про скарга відповідно до ст. 121-2 ГПК України

По справі № 910/28158/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд"

про повернення безпідставно набутого майна 73 450,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники сторін:

від скаржника (стягувача, позивача): Кухаренко О.В. за довіреністю № б/н від 28.03.2017

від боржника (відповідача): не з'явився

від суб'єкта оскарження: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" про повернення безпідставно набутого майна, зокрема, грошових коштів у сумі 73 450,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 від 02.02.2015 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" суми 73450,00 грн., отриманих без достатньої правової підстави, та 1827,00 грн. судового збору.

17.02.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 у справі № 910/28158/14 (повний текст рішення підписано 06.02.2015), яке набрало законної сили 17.02.2015, видано наказ (далі - наказ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі № 910/28158/14 скаргу ТОВ "Сімекс Альянс Україна" № 29 від 15.03.2017 на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 відхилено повністю.

01.06.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" (далі - скаржник) надійшла скарга на дії державного виконавця № б/н від 31.05.2017 (далі - скарга на дії державного виконавця).

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що всупереч вимогам закону, державним виконавцем не було вчинено всіх дій згідно наданих йому законом прав та покладених на нього обов'язків по виконанню наказу, що, на думку скаржника, призвело до безпідставного винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017 (ВП № 51571245).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2017 призначено розгляд скарги ТОВ "Сімекс Альянс Україна" № б/н від 31.05.2017 на дії державного виконавця у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 на 19.06.2017 о 13:50 год.

15.06.2017 через відділ діловодства суду від суб'єкта оскарження надійшли заперечення на скаргу ТОВ "Сімекс Альянс Україна", відповідно до яких держаний виконавець просив суд відмовити в задоволенні вимог скарги повністю. В якості додатків до наведених заперечень додано копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 51571245.

В судове засідання, призначене на 19.06.2017, представник скаржника (стягувача, позивача) з'явився.

Представник боржника (відповідача) в судове засідання 19.06.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 02.06.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання 19.06.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, водночас через відділ діловодства суду 03.04.2017 подав заперечення на скаргу ТОВ "Сімекс Альянс Україна", до яких в якості додатків додав матеріали виконавчого провадження ВП № 51571245 та просив суд відмовити в задоволенні вимог скарги повністю.

Приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність, зокрема, органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник та орган державної виконавчої служби. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведене, розгляд скарги на дії державного виконавця у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 здійснювався за відсутності представників боржника та органу державної виконавчої служби.

19.06.2017 через відділ діловодства суду представник скаржника подав на виконання вимог ухвали суду від 02.06.2017 пояснення щодо звернення скаржника до господарського суду зі скаргою на дії державного виконавця № б/н від 31.05.2017 в межах строку, встановленого у ч. 1 ст. 121-2 ГПК України.

В судовому засіданні 19.06.2017 представник скаржника надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав у повному обсязі скаргу на дії державного виконавця у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14, подану 01.06.2017 через відділ діловодства суду.

При розгляді скарги № б/н від 31.05.2017 на дії державного виконавця у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скаржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" (стягувач) в порядку статті 121-2 ГПК України подано скаргу на дії державного виконавця у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що 30.03.2017 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Вадимівною було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 51571245) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Вказану постанову скаржник вважає неправомірною та такою, що порушує права стягувача, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх дій згідно наданих йому законом прав та покладених на нього обов'язків по виконанню наказу.

Так, скаржник вважає, що державний виконавець з метою виявлення всіх об'єктів майна, що належать на праві власності боржнику, а також виявлення коштів боржника, не здійснив такі дії:

не було витребувано у керівника боржника і не було досліджено бухгалтерську документацію боржника з метою встановлення майна та грошових коштів у боржника;

не було отримано копії річних декларацій з податку на прибуток підприємств за період з 2013 по 2016 включно у контролюючого органу, а саме ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві;

не було отримано в Головному управлінні статистики у місті Києві копії Балансу (Звіту про фінансовий стан) з 2013 - 2016;

не в повному обсязі було витребувано інформацію з банківської установи ПАТ "Укрсиббанк", а саме не отримано інформацію про рух коштів на рахунках 6000, 1729, відкритих Товариству з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" (боржнику), за період з 24.07.2013 року і станом на дату надання відповіді;

не було встановлено місцезнаходження боржника;

не були відібрані пояснення у керівника боржника з питань, які стосуються встановлення місця знаходження боржника, здійснення боржником підприємницької діяльності (документальне підтвердження - договори оренди, тощо), а також наявність майна та грошових коштів у боржника, не було опитано керівника боржника для з'ясування причин невиконання боржником рішення суду;

не було належно подано до суду подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України керівнику юридичної особи - боржника;

не було вирішено питання про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності у зв'язку із умисним невиконанням рішення суду, наявністю шахрайських дії керівника боржника;

не було направлено запити до наступних установ, з метою виявлення майна та коштів боржника: Державної авіаційної служби України; Державної служби інтелектуальної власності України; Митниці ДФС у відповідній області; Державної фіскальної служби України; Державної інспекції сільського господарства; Головного управління Держгеокадастру у області; Державного підприємства "Український інститут промислової власності"; Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Головного Управління Пенсійного фонду України в області; Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у області; Управління Держпраці у області; Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у області; Фонду державного майна України; БТІ; Відділу організації державного нагляду у будівництві, за підйомними спорудами котлонагляду; Державного підприємства "Держреєстри України"; Державної служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Зважаючи на наведене, скаржник просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Вадимівною 30 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 51571245;

- зобов'язати старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцу Тетяну Вадимівну відновити виконавче провадження № 51571245.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2016 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Вадимівною (далі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51571245 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 від 17.02.2015, надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до суду до 13.07.2016. Вищенаведена постанова винесена на підставі ст.ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, згідно якого втратив чинність, крім статті 4, Закон України "Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-ХІV.

30.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 51571245) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі - Закон України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ), оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем 30.03.2017.

Частина 1 статті 121-2 ГПК України встановлює, зокрема, що скарга на рішення, дії органів державної виконавчої служби може бути подана стягувачем протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, скаржник зазначив, що про оскаржувану постанову йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 26.05.2017, які не містять доказів направлення стягувачеві відповідної постанови, а також оригіналу виконавчого документу, а тому, на твердження скаржника, строк для оскарження спірної постанови ним не пропущено.

Водночас, суб'єкт оскарження у наданих через відділ діловодства суду 15.06.2017 запереченнях зазначив, що копію оскаржуваної постанови та оригінал виконавчого документа було направлено стягувачу згідно реєстрованого поштового відправлення № 591, яке було вручене адресату особисто 14.04.2017, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту "УКРПОШТИ" за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення 591. Відповідна інформація про відправлення виконавчого документа міститься також у листі державного виконавця від 01.06.2017 у відповідь на звернення скаржника № б/н від 26.05.2017, копія якого наявна в матеріалах виконавчого провадження ВП № 51571245, наданих суб'єктом оскарження.

Згідно з ч. 4 наведеної статті Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, про повернення стягувачу виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як встановлено судом, надані суб'єктом оскарження матеріали виконавчого провадження № 51571245 не містять рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 591 скаржнику, тоді як інформація з офіційного веб-сайту "УКРПОШТИ" за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення 591 про вручення такого відправлення особисто стягувачу 14.04.2017 не свідчить про те, стягувачем був одержаний рекомендований лист саме з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017 та наказом Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 № 910/28158/14.

Додатково судом враховано, що станом на час розгляду судом скарги ТОВ "Сімекс Альянс Україна" № 29 від 15.03.2017 на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 та винесення ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі № 910/28158/14, державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017, про що суд і стягувача не було повідомлено.

За наведених обставин, скарга № б/н від 31.05.2017 на дії на дії державного виконавця вважається поданою до Господарського суду міста Києва без порушення встановленого ч. 1 ст. 121-2 ГПК України процесуального строку на подання відповідної скарги, належні і допустимі докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши подану скаргу на дії державного виконавця, додані до неї документи, матеріали виконавчого провадження, Господарський суд міста Києва визнає доводи скаржника правомірними з огляду на таке.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (у відповідній редакції станом на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2016) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV визначено обов'язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 2 наведеної статті Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема,

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

При цьому аналогічні приписи стосовно обов'язків та прав виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження містять частини 1-3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, який набрав чинності з 05.10.2016.

Зокрема, згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3);

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (п. 4);

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6);

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7);

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13);

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14);

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16);

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (п. 18);

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19);

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (п. 21);

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п. 22).

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Крім того, ч. 5 наведеної статті Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Матеріалами справи підтверджується, що у процесі здійснення виконавчого провадження (ВП №51571245) з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 від 17.02.2015 державним виконавцем вжито ряд заходів для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 у справі № 910/28158/14, яке набрало законної сили 17.02.2015, зокрема:

- з метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем направлено запити до реєструючи органів для перевірки майнового стану боржника. Згідно відповіді ВРЕР, транспортних засобів за боржником не зареєстровано;

- 25.08.2016 державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" у межах суми звернення стягнення 75277,00 грн., копію якої направлено на виконання органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження, відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- згідно інформаційної довідки № 67488725 від 07.09.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, нерухомого майна за боржником не зареєстровано;

- 19.09.2016 державним виконавцем на підставі ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку (ах), який зазначено в даній постанові, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" у межах суми звернення стягнення 75277,00 грн., копію якої направлено на виконання до банку;

- відповідно до ст.ст. 2, 5, 11, 25, 90 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV державним виконавцем на адресу ТОВ "Віді Трейд" (боржника) направлено виклик державного виконавця від 20.09.2016 № 3027/5, відповідно до якого зобов'язано керівника або іншого уповноваженого представника боржника з'явитись до державного виконавця для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату боргу;

- постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.08.2016 та виклик державного виконавця від 20.09.2016 № 3027/5 повернулась на адресу відділу з відміткою відділення поштового зв'язку "виїхали";

- державним виконавцем направлено на адресу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку запит державного виконавця від 15.09.2016 № 3027/5, відповідно до якого державний виконавець на підставі ст.ст. 5, 11, 90 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV просив надати йому інформацію про наявність зареєстрованого майна за боржником. Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.11.2016 № 09/01/25186, ТОВ "Віді Трейд" (боржник) відсутній серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу);

- державним виконавцем направлено на адресу банківської установи (АТ "УкрСиббанк") платіжну вимогу № 3027/5 від 02.11.2016 для списання грошових коштів з рахунків боржника. Згідно відповіді АТ "УкрСиббанк" від 21.11.2016 вказана платіжна вимога була повернута без виконання, оскільки кошти на рахунку платника (боржника) відсутні;

- державним виконавцем направлено до Голосіївського районного суду м. Києва подання від 01.12.2016 № 3027/5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа керівника боржника - юридичної особи;

- державним виконавцем при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 від 17.02.2015 здійснено вихід за адресою боржника, про що складено Акт державного виконавця від 13.12.2016. Відповідно до наведеного акту, підприємство боржника не розшукано;

- 10.02.2017 на адресу Голосіївського районного суду м. Києва направлено запит щодо повідомлення відділу про результат розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи.

Згідно ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 03.03.2017 у справі № 752/2969/17 у задоволенні подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві Маріуци Т.В. про встановлення тимчасового обмеження у виїзді з України керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" відмовлено.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, в ході проведення вказаних виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Проте, з огляду на фактичні обставини справи та вищенаведені приписи Закону України "Про виконавче провадження", суд не може погодитись з таким висновком державного виконавця, оскільки останнім не було вчинено всіх можливих та достатніх дій, передбачених законом з метою своєчасного і в повному обсязі виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 у справі № 910/28158/14 на підставі наказу № 910/28158/14 від 17.02.2015. Водночас, наведені у скарзі на дії державного виконавця доводи скаржника суд визнає правомірними, з огляду на таке.

Фактично всі вищенаведені заходи з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 від 17.02.2015 були вчинені державним виконавцем у ВП № 51571245 в період до 01.12.2017 (01.12.2017 державним виконавцем направлено до Голосіївського районного суду м. Києва подання від 01.12.2016 № 3027/5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа керівника боржника - юридичної особи). Наразі оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 30.03.2017.

Крім того, згідно Акту державного виконавця від 13.12.2016, виходом державного виконавця за адресою місцезнаходження боржника м. Київ, вул. Васильківська, 30 останнього не розшукано. При цьому суд звертає увагу, що відповідний вихід було здійснено лише один раз з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2016 та до винесення 30.03.2017 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Отже, державний виконавець не був позбавлений права та можливості з'ясувати місцезнаходження боржника у порядку вищенаведеної ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", втім не вчинив відповідних дій, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Також, державним виконавцем на адресу боржника було направлено виклик державного виконавця від 20.09.2016 № 3027/5, відповідно до якого зобов'язано керівника або іншого уповноваженого представника боржника з'явитись до державного виконавця для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату боргу. При цьому суд звертає увагу, що відповідний виклик є єдиним, здійсненим державним виконавцем за час спірного виконавчого провадження (з 06.07.2016 по 30.03.2017), докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець мав право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу спірного виконавчого документу, а у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець мав право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Втім державний виконавець не вчинив відповідних дій, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Крім того, 01.12.2016 державним виконавцем було направлено до Голосіївського районного суду міста Києва подання про вжиття заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи.

У зв'язку з ненаданням суду будь-яких даних про те, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду і був належним чином проінформований про відкриття виконавчого провадження, Голосіївський районний суд міста Києва ухвалою від 03.03.2017 у справі 752/2969/17 відмовив у задоволені подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві Маріуци Т.В. про встановлення тимчасового обмеження у виїзді з України керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд".

При цьому вищенаведеною ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.03.2017 у справі 752/2969/17 встановлено, що "З матеріалів справи вбачається, що в ході виконання рішення суду державним виконавцем не здійснювалось будь-яких заходів для повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження за адресою керівника, відомості про яку містяться в матеріалах справи".

Так, в матеріалах виконавчого провадження містяться відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Трейд" (боржника), зокрема, прізвище, ім'я та по батькові керівника вказаного товариства (Кириченко Олександр Геннадійович) та його адреса (08835, Київська обл., Миронівський район, село Росава, вулиця Бібліотечна, будинок 48).

Втім, навіть після отримання вищенаведеної ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 03.03.2017 у справі 752/2969/17, державний виконавець не вчинив жодних заходів для повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження за адресою керівника, натомість 30.03.2017 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, як вірно зазначив скаржник, державним виконавцем не було направлено запити до жодних наступних установ, з метою виявлення майна та коштів боржника: Державної авіаційної служби України; Державної служби інтелектуальної власності України; Митниці ДФС у відповідній області; Державної фіскальної служби України; Державної інспекції сільського господарства; Головного управління Держгеокадастру у області; Державного підприємства "Український інститут промислової власності"; Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Головного Управління Пенсійного фонду України в області; Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у області; Управління Держпраці у області; Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у області; Фонду державного майна України; БТІ; Відділу організації державного нагляду у будівництві, за підйомними спорудами котлонагляду; Державного підприємства "Держреєстри України"; Державної служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до абз. 1 пункту 9.13 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про неправомірність винесення старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Вадимівною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017 у виконавчому провадженні № 51571245, а рівно у суду наявні підстави для визнання цієї постанови незаконною та її скасування.

Як визначено частиною 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Частиною 2 наведеної статті Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ також передбачено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Отже, за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" на дії державного виконавця № б/н від 31.05.2017 у справі Господарського суду міста Києва № 910/28158/14 суд дійшов висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 86, 87, 115, 121-2 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" на дії державного виконавця № б/н від 31.05.2017 задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Вадимівною 30 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 51571245.

3. Зобов'язати старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцу Тетяну Вадимівну відновити виконавче провадження № 51571245.

4. Дану ухвалу направити сторонам та Голосіївському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з урахуванням ст. 87 ГПК України, положень п.п. 3.18 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

5. Дану ухвалу може бути оскаржено у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Суддя О. В. Гумега