номер провадження справи 34/50/16-32/11/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 Справа № 908/1484/16

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія ВіДі-Страхування (08131, Київська область, с.Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АБ-Транс Євро (69041, м.Запоріжжя, бул. Вінтера, 26)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 11)

Головуючий Колодій Н.А.

Судді Дроздова С.С.

ОСОБА_2

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 58 від 10.06.2016р.

Від третьої особи: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області з позовом звернулось Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія ВіДі-Страхування про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АБ-Транс Євро 152375,18 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.06.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1484/16, присвоєно номер провадження 34/50/16, на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу ОСОБА_1, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 15.06.2016 р. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 06.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.07.2016р. у справі № 908/1484/16, на підставі ст. 41, 79 ГПК України призначено судову автотоварознавчу експертизу зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи та надходження її висновку до господарського суду Запорізької області. Від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз через Відділ документального забезпечення господарського суду 05.12.2016 р. надійшли матеріали справи № 908/1484/16 без виконання судової автотоварознавчої експертизи, в звязку з несплатою вартості виконання висновку експертизи.

19.12.2016р. судом було розглянуто подане клопотання відповідача про зміну експертної установи. Проведення судової автотоварознавчої експертизи доручено - Дочірньому підприємству Українського експертного центру Експерт-Сервіс Авто. На вирішення експертам Дочірнього підприємства Українського експертного центру Експерт-Сервіс Авто поставлено наступне питання: Яка вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу Citroen С4, реєстраційний номер АI 0793 ЕА, під час дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2015 року з урахуванням акту огляду транспортного засобу від 11.08.2015 року?

25 січня 2017р. Дочірнім підприємством Українського експертного центру Експерт-Сервіс Авто були повернуті до господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/1484/16 разом з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 12 від 24.01.2017р.

Протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями, враховуючи закінчення терміну повноважень судді Науменко А.О., справу № 908/1484/16 передано судді Колодій Н.А. Ухвалою суду від 27.01.2017р. справу № 908/1484/16 прийнято до провадження, провадженню присвоєно № 34/50/16-32/11/17.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.04.2017р., в звязку зі складністю предмету спору, справу № 908/1484/16 було передано на розгляд колегії у складі: головуючий Колодій Н.А., судді Дроздова С.С., Корсун В.Л. Судове засідання призначено на 22.05.2017р. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.06.2017р.

06.06.2017р. до суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Вказує на те, що 17 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі-Лізинг» (надалі - ТОВ «ВіДі-Лізинг») та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 5175 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Citroen С4, д/н НОМЕР_1. Відповідно до умов Договору страхування, після одержання заяви про настання страхового випадку Страховик здійснює огляд пошкодженого ТЗ у присутності Страхувальника (його довіреної особи) та складає Акт огляду транспортного засобу. Як зазначено у Актах огляду транспортного засобу від 11.08.2015 р. та 27.11.2015 р., акт огляду ТЗ складається на підставі зовнішнього огляду автомобіля та є документом, що констатує лише перелік пошкоджень. Отже, акт огляду, на відміну від рахунку СТО, не може містити перелік запчастин, які підлягають заміні або потребують ремонту, а також матеріалів та робіт, необхідних для відновлення автомобіля. Тому твердження представника Відповідача про те, що не всі запчастини та роботи, зазначені у рахунку № ЕСеС-0004216 від 14.09.2015 р., мають відношення до страхового випадку, через те, що рахунок містить більше пунктів, ніж акт огляду, є необґрунтованим некоректним та поверхневим, оскільки акт огляду фіксує лише видимі зовнішні пошкодження. Відповідно до Висновку № 12 судової автотоварознавчої експертизи по визначенню розміру збитку в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_2 від 24.01.2017 р., розрахована експертом вартість ремонту автомобіля склала 187 016,39 грн. (сто вісімдесят сім тисяч шістнадцять гривень 39 копійок), що майже відповідає реальній вартості відновлювального ремонту. Однак при цьому, експертом не були взяті до уваги пошкодження, зазначені в Акті огляду транспортного засобу від 27.11.2015 р. (письмові пояснення долучені до матеріалів справи).

Відповідач частково визнав заявлені позовні вимоги з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву. Вказує на те, що у відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди (75997,40грн.) і страховою виплатою (49000,00), що складає 26997,40 коп. (заперечення долучені до матеріалів справи).

В судове засідання 08.06.2017р. представник позивача та третьої особи не зявились.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ). У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

У засіданні суду 08.06.2017 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі-Лізинг» (надалі -ТОВ «ВіДі-Лізинг») та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (надалі - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», Позивач) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 5175 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Citroen С4, д/н НОМЕР_1

31 липня 2015 року на вул. Академіка Заболотного, 20-А у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1.

У результаті ДТП водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а застрахований автомобіль НОМЕР_3, зазнав механічних ушкоджень.

Відповідно до довідки ВДАІ № 69549458 по факту ДТП були складені адміністративні матеріали і скеровані до Слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві.

По факту даної події стосовно водія ОСОБА_1 ОСОБА_5 РУ ГУМВС України в м. Києві 31.07.2015р. було відкрито кримінальне провадження №0007485 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

02 лютого 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було винесено вирок, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю НОМЕР_3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 16 вересня 2015 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся Директор ТОВ «ВіДі-Лізинг» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1860.15 від 16.09.2015 р. в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

24 та 25 вересня 2015 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-010323 від 23.09.2015 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку № ЕХ-556/07 від 31.07.2015 р., Акту виконаних робіт № ЕХ-556/07 від 31.07.2015 р., Платіжного доручення № 511 від 06.08.2015 р., Рахунку № ЕСеС-0004216 від 14.09.2015 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 195 375,18 грн. (сто дев'яносто п'ять тисяч триста сімдесят п'ять гривень 18 копійок), що підтверджується платіжними дорученнями № 929 від 24.09.2015 р., № 930 від 25.09.2015 р., № 931 від 25.09.2015 р.

23 грудня 2015 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся Директор ТОВ «ВіДі-Лізинг» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/2474.15 від 23.12.2015 р. у зв'язку із необхідністю здійснення доплати по страховому випадку, що стався 31.07.2015 р.

24 грудня 2015року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-010575 (Доплата) від 24.12.2015 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку-фактури № 1-26/11 від 26.11.2015 р., Акту виконаних робіт №1-30/11 від 30.11.2015 р., враховуючи Акт огляду транспортного засобу від 27.11.2015 р., здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1755 від 24.12.2015р.

Таким чином, позивач вважає, що загальна сума страхового відшкодування, виплачена ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», становить 201375 (двісті одна тисяча триста сімдесят п'ять гривень 18 копійок). Отже, для відшкодування шкоди в повному обсязі, ТОВ «АБ-Транс Євро» зобов'язане сплатити на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яке повинно бути виплачено ПрАТ «СК «Дім Страхування».

Звернувшись до суду позивач визначив, що розмір відшкодування, яке повинно сплатити ТОВ «АБ-Транс Євро» становить 152 375,18 грн. (сто п'ятдесят дві тисячі триста сімдесят п'ять гривень 18 копійок) = 201 375,18 грн. - (50 000,00 грн. - 1 000,00 грн.),

де 201375,18 грн. - загальна сума страхового відшкодування;

50 000,00 грн. - ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Дніпроінмед»;

1 000,00 грн. - розмір франшизи, передбаченої Полісом.

Оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, перевіривши матеріали справи та взявши до уваги заперечення відповідача, колегія суддів прийшла до висновку:

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 993 кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

31 липня 2015 року на вул. Академіка Заболотного, 20-А у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1.

У результаті ДТП водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а застрахований автомобіль НОМЕР_3, зазнав механічних ушкоджень.

02 лютого 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було винесено вирок, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України. Як вже зазналось, ОСОБА_1 є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю НОМЕР_3.

Господарським судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія, відповідальність якого застрахована відповідачем.

Згідно ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 8 Закону України Про страхування передбачено, що страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Позивачем дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією, з настанням якої виник обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Частиною 1 ст. 25 Закону України від 07.03.1996р. № 85/96 Про страхування передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та 16 Закону України Про страхування за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 вказаного кодексу, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями спеціального закону - Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором (полісом) страхування.

Враховуючи викладене, у відповідності до умов договору CLAU № 5175 (особлива частина) підставою визначення розміру збитку є рахунки СТО офіційного дилера, визначеної Страховиком. За цими рахунками була визначена сума страхового відшкодування, яка була сплачена страховиком (позивачем) на користь власника пошкодженого автомобіля. Але це стосуються лише відносин Страховика (ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування») та Страхувальника (ТОВ «Віді-Лізінг») - власника пошкодженого майна при настанні страхового випадку під час виконання умов Договору.

Але, з урахуванням вимог п. 9.14. Договору добровільного страхування CLAU №5175 від 17.06.20.15 року «після виплати страхового відшкодування до Страховика (ТДВ «Страхова компанія «ВІді-Страхування») переходять в межах фактичних затрат право вимоги, яке Страхувальник (ТОВ «Віді-Лізінг») має до особи винної (відповідальної) за заподіяний збиток, згідно з чинним законодавством України».

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги (регрес), але не в повному обсязі виплаченого страхового відшкодування, а лише в тому об'єму, який мав би власник пошкодженого майна до особи відповідальної за причинення шкоди.

Для вирішення даного спору судом досліджено питання щодо встановлення розмірів дійсної матеріальної шкоди, спричиненої власнику пошкодженого майна (автомобіля Citroen С4 ) -ТОВ «Віді-Лізінг» в наслідок ДТП.

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 12 від 24.01.2017р. по визначенню розміру спричиненої шкоди в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_2 встановлено що вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля НОМЕР_2, 2012р. випуску, ідентифікаційний номер VF7HCHFUCCX537221 станом на день скоєння ДТП 31.07.2015р. з урахуванням протоколу огляду автомобіля після ДТП 11.08.2015р. з урахуванням величини втрат товарної вартості становить 110 968 грн. 27 коп.

Пунктом 4 висновку експертизи визначена величина втрати товарної вартості в розмірі 13486,83грн.

Згідно з п.п 7 п. 4.2 договору CLAU № 5175, за цим договором страховик не відшкодовує збиток, пов'язаний з втратою експлуатаційних якостей ТЗ та/або товарної вартості ТЗ.

Таким чином, беручи до уваги викладені обставини, висновок судової автотоварознавчої експертизи № 12 від 24.01.2017р. по визначенню розміру спричиненої шкоди, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи розмір матеріальної шкоди встановлений судовою експертизою 110 968 грн. 27 коп. за виключенням збитку, пов'язаного з втратою експлуатаційних якостей ТЗ та/або товарної вартості ТЗ в розмірі 13486грн. 83коп. , який не сплачується відповідно до п. 4.2 договору, за вичетом 50 000грн. 00 коп. ліміту відповідальності страховика за полісом та 1 000грн. 00 коп. розміру франшизи, сума яка підлягає стягненню становить 46 481 грн. 44 коп.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, здійснивши оцінку наявних у справі доказів, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити частково. В решті позовних вимог відмовлено, як необґрунтованих.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, в частині задоволених вимог покладаються на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія ВіДі-Страхування задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АБ-Транс Євро, 69041, м.Запоріжжя, вул. Вінтера, 26 () на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія ВіДі-Страхування, 08131, вул. В.Кільцева, 56, с. Софіївка Борщагівка, ) страхового відшкодування в розмірі 46 481 (сорок шість тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 44 коп., судовий збір в розмірі 697 (шістсот девяносто сім) грн. 22коп.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 13 червня 2017 р.

Головуючий Н.А. Колодій

Судді С.С. Дроздова

ОСОБА_2

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.