КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. Справа№ 910/2424/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р.

по справі № 910/2424/17 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Комунального підприємства Здолбунівської міської ради «Здолбунівкомуненергія» до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про стягнення 33 438,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь комунального підприємства Здолбунівської міської ради «Здолбунівкомуненергія» основний борг у сумі 28 800,00 грн., 2 736,69 грн. пені, 290,66 грн. 3% річних, 1 610,65 грн. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. у справі №910/2424/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» прийнято до провадження.

Комунальне підприємство Здолбунівської міської ради «Здолбунівкомуненергія» заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

08.06.2017р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Розпорядженням №09-53/2308/17 від 20.06.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2424/17 у зв'язку з перебуванням судді Скрипки І.М., який не є головуючим суддею у справі, у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 20.06.2017р., в зв'язку з перебуванням судді Скрипки І.М., який не є головуючим суддею у справі, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Отрюх Б.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. по справі № 910/2424/17 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.09.2013р. між Комунальним підприємством «Здолбунівкомуненергія» (підприємство) та Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» (сервітуарій) було укладено договір №0-01ZD00765/S про встановлення сервітуту, за умовами якого підприємство надає сервітуарію право обмеженого строкового платного користування частиною димової труби котельні та двох бетонних блоків для встановлення обладнання (згідно схеми, що є невід'ємною складовою даного Договору), контейнер розміром 2,5*3,75 м з технологічним обладнанням та антенно-фідерного господарства - на димовій трубі за адресою м Здолбунів вул. Фабрична 1.

Цільове призначення: встановлення (прокладка) та експлуатації телекомунікаційного обладнання сервітуарія. (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3 договору укладення цього договору не змінює у підприємства право господарського відання/оперативного управління на обтяжений сервітутом об'єкт. За підприємством залишається право володіння, користування та розпорядження, за винятком окремих обмежених прав користування, що складають зміст сервітуту.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що плата за обмежене користування сервітутом встановлюється в місяць у розмірі 2 640,00 грн. з ПДВ.

Нарахування плати за сервітут починається з дати підписання Акту про встановлення сервітуту та закінчується датою підписання Акту про припинення сервітуту включно. (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 4.4. договору плата за цим договором підлягає індексації відповідно до офіційно встановленого та оприлюдненого Держкомстатом України індексу інфляції. Індексація плати за кожний місяць здійснюється відповідно до офіційно оприлюдненого індексу інфляції за цей місяць.

Згідно з п. 4.5. договору сума плати за Сервітут за попередній місяць сплачується сервітуарієм протягом перших 10 (десяти) банківських днів місяця, наступного за розрахунковим в сумі, виходячи з розміру плати за Сервітут на дату укладання договору з урахуванням індексу інфляції за попередній (звітний) місяць.

Даний договір вступає в силу з 01 вересня 2013 року та діє до 31 серпня 2016 року включно. (п. 5.1. договору).

Згідно п. 5.2. договору не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії Сервітуту сторона, яка бажає припинити його дію або продовжити зі зміною умов, повинна письмово попередити про це іншу сторону. Якщо у зазначений термін повідомлення не було зроблене, строк Сервітуту вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах.

01.09.2013р. сторони підписали акт про встановлення сервітуту. З моменту підписання цього Акту здійснюється нарахування плати за встановлення сервітуту відповідно до договору №0-01ZD00765/S.

Додатковою угодою від 01.04.2015р. сторони виклали п. 4.1. договору у наступній редакції: «4.1 розмір плати за обмежене користування сервітутом за місяць, за погодженням сторін складає 3600,00 грн.». Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. по справі №910/8935/16 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь Комунального підприємства Здолбунівської міської ради «Здолбунівкомуненергія» 14 400,00 грн. боргу за договором №0-01ZD00765/S за період з грудня 2015р. по березень 2016р.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість 28 800,00 грн. за період з 01.04.2016р. по 30.11.2016р.

Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Доказів оплати матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.2. договору у випадку порушення сервітуарієм строків виконання грошових зобов'язань за цим договором він за вимогою Володільця сплачує на користь останнього неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня. У разі, якщо прострочення здійснення платежу складає більше ніж 20 календарних днів, то за вимогою володільця сервітуарій сплачує останньому штраф в розмірі 10 % (відсотків) за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані, підлягають задоволенню.

Щодо припинення сервітуту, то апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 406 Цивільного кодексу України Сервітут припиняється у разі:

1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом;

2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут;

3) спливу строку, на який було встановлено сервітут;

4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту;

5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд;

6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Згідно п. 5.8.3. договору припинення Сервітуту відбувається у разі розірвання цього договору за ініціативою Сервітуарія, про що останній зобов'язаний повідомити Володільця за 1(один) місяць до запланованої дати розірвання.

Відповідач листом від 01.10.2015р. №15/ЗГУ/0133 повідомив позивача про намір звільнити орендований об'єкт і припинити дію даного договору та просив вважати договір розірваним з 01.11.2015р.

18.12.2015р. відповідач склав акт про припинення сервітуту за договором №0-01ZD00765/S. Акт позивачем не підписано.

Листом №09-498 від 19.02.2016р. позивач повідомив відповідача про наявну заборгованість та необхідність направлення належного представника з метою огляду майна.

Доказів погашення заборгованості, як і виконання вимог позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати Сервітут припиненим.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. у справі №910/2424/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. у справі №910/2424/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/2424/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Б.В. Отрюх

М.Л. Яковлєв