ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа № 907/186/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючий-суддя: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Фака С.,

за участю представників сторін:

від прокуратури: не зявився;

від позивача-1: не зявився;

від позивача-2: ОСОБА_2 (довіреність №4461/9-09 від 04.10.2016);

від відповідача: не зявився;

розглянув апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення №1923/9-03 від 10.05.2017

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017, суддя Йосипчук О.С.,

про розстрочку виконання рішення суду та зупинення виконання виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 та за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр про зупинення виконання виконавчого провадження за №5319702 від 27.12.2016

у справі № 907/186/16, за позовом Військової прокуратури Центрального регіону України, м. Київ в інтересах держави в особі:

- Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, м. Київ

- та Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр,

с. Клячаново Мукачівського району

про визнання недісними додаткових угод № 1 від 07.03.2014 і № 1/2 від 04.08.2014 до договору купівлі-продажу 01СД-595ФА від 27.12.2013 та стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард автоцентр» від 04.04.2017 та розстрочено на один рік виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 в справі за №907/186/16 стягнення суми 828 460,00 грн. та присуджено стягувати частками з боржника на користь стягувача, в розмірі по 23 435 грн. з травня 2017 року по лютий місяць 2018.; в березні 2018 року 297 055 грн та в квітні 2018 року 297 055 грн.

Місцевий господарський суд зазначає про наявність виключних обставин, які фактично ускладнюють виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 у справі №907/186/16 і роблять його неможливим з огляду на економічні показники боржника, що підтверджуються довідкою відповідача від 04.04.2017 про стан кредиторської заборгованості на 31.03.2017, згідно якої загальна сума заборгованості ТОВ «Форвард автоцентр» становить 6 867 080,42 грн. при наявному розмірі дебіторської заборгованості 2 348 164 грн.

Відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард автоцентр» (вх. № 02.3.1-11/4702/17 від 10.04.2017року) про зупинення виконання виконавчого провадження за №5319702 від 27.12.2016 року по справі №907/186/16 з тих підстав, що зупинення виконання судового рішення суперечить унормованому механізму розстрочення, дія якого розпочинається безпосередньо з моменту набрання законної сили ухвали суду і не породжує реальних наслідків та не утворює додаткових можливостей для швидкого, оптимального та в повному обємі перерахування суми заборгованості на рахунки позивача у справі.

В апеляційній скарзі Концерн радіомовлення, радіозвязку та телебачення (стягувач) просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017 та відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 в справі №907/186/16.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевим господарським судом порушено вимоги процесуального законодавства, оскільки заява боржника про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 та про зупинення виконання виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016, розглянуті в судовому засіданні 25.04.2017, проте ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.04.2017 судове засідання для розгляду цієї заяви призначено на 25.05.2017.

Внаслідок цього порушені процесуальні права передбачені ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 121 ГПК України на участь в судовому засіданні та реалізація цих прав.

Також, зазначає, що порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Вказує на недоведеність виключних обставин, які фактично та реально ускладнюють виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 у справі №907/186/16 та неврахування місцевим господарським судом фінансового стану Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення.

В судове засідання зявився представник стягувача.

Прокурор, представники позивача-1 та боржник в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, апеляційний господарський суд їх неявку в судове засідання розцінює як без поважних причин, а тому відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення №1923/9-03 від 10.05.2017 та скасування ухвали господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 рішення господарського суду Закарпатської області від 16.05.2016 у справі №907/186/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги військової прокуратури Центрального регіону України в інтересах держави в особі Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 07.03.2014 і №1/2 від 04.08.2014 до договору купівлі-продажу 01СД-595ФА від 27.12.2013 та присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард автоцентр» на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення 828 460,00 грн., оплачені згідно додаткових угод № 1 від 07.03.2014 і №1/2 від 04.08.2014 до договору купівлі-продажу 01СД-595ФА від 27.12.2013.

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 по справі № 907/186/16, господарським судом Закарпатської області видано відповідний наказ від 25.11.2016 (а.с.88, т.2).

На виконання вищезазначеного наказу від 25.11.2016 заступником начальника Мукачівскього районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 прийнято постанову від 27.12.2016 про відкриття виконавчого провадження (а.с.93, т.2).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард автоцентр» (боржник) звернулося до господарського суду Закарпатської області із заявами про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 по справі №907/186/16 (враховуючи уточнення заяви про розстрочку від 25.04.2017 (а.с.105, т.2) та про зупинення виконання виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016 по цій справі.

Зокрема, в заяві про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 по справі №907/186/16 (а.с.83-85, т.2) з урахуванням уточнень від 25.04.2017 (а.с.105, т.2) ТОВ «Форвард автоцентр» (боржник) просить розстрочити виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 по справі №907/186/16 в частині присудженої до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард автоцентр» на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення суми 828 460,00 грн. на 1 (один) рік, згідно графіку доданого до матеріалів справи.

Вищезазначена заява боржника про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 по справі №907/186/16 (а.с.83-85, т.2) мотивована тим, що внаслідок неналежного виконання контрагентами перед ТОВ «Форвард автоцентр» грошових обовязків, останній (заявник) перебуває у скрутному фінансовому становищі, що утруднює виконання судового рішення та може призвести до зупинки діяльності боржника та його неплатоспроможності. Як на підтвердження неплатоспроможності заявник посилається на довідку від 04.04.2017 про стан кредиторської заборгованості, згідно якої, станом на 31.03.2017 загальна сума заборгованості ТОВ «Форвард автоцентр» становить суму 6 867 080,42 грн. при наявному розмірі дебіторської заборгованості 2 348 164,00 грн., що судом першої інстанції враховано при задоволенні заяви в цій частині. Проте даний висновок місцевого суду не знайшов підтвердження в судовому засіданні, оскільки не враховано дотримання балансу інтересів стягувача та боржника та інших необхідних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, який діє з 05.10.2016, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Вирішуючи питання про розстрочку судового рішення, суд повинен врахувати, що:

1) виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Окрім того, суд першої інстанції повинен був врахувати те, що існування заборгованості, підтверджене обовязковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»;

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів на підставі довідки ним виготовленої. Обовязково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, місцевий господарський суд, надавши розстрочку виконання рішення на рік, фактично враховував лише інтереси боржника (ТОВ «Форвард автоцентр»-боржника).

При цьому, місцевий господарський суд не обґрунтував дотримання справедливого балансу прав та інтересів сторін у спорі з урахуванням тієї обставини, що розгляд даної справи про стягнення кредиторської заборгованості розпочався 30.03.2016, а 10.11.2016 винесена остаточна постанова Львівського апеляційного господарського суду, тобто право позивача на ефективний судовий захист реалізовано через шість місяців і десять днів.

Отже, на момент винесення оскаржуваної ухвали від 25.04.2017 боржник/(заявник ТОВ «Форвард автоцентр») мав можливість виконувати свій обовязок, в тому числі і частинами, проте боржником не вчинялися будь-які дії щодо виконання своїх зобовязань до винесення оскаржуваної ухвали.

З огляду на те, що нормами чинного Господарського процесуального кодексу України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, тому суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини.

Як на підтвердження важкого фінансового стану, боржник посилається на довідку від 04.04.2017 про стан кредиторської заборгованості станом на 31.03.2017 в сумі 6 867 080,42 грн. при наявному розмірі дебіторської заборгованості - 2 348 164,00 грн.

Вказана довідка є внутрішнім документом заявника-боржника, а тому не відображає обєктивного фінансового стану боржника та не є належним доказом, який б підтверджував важкий фінансовий стан останнього, а тому місцевий господарський суд безпідставно врахував вказаний доказ як належний без оцінки інших обставин по справі, в тому числі інтересів стягувача.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що сам по собі незадовільний фінансовий стан боржника на 31.03.2017, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для розстрочки виконання рішення суду, оскільки їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача).

Тому, апеляційний господарський суд перевіривши надану судом першої інстанції правову оцінку вказаним заявником обставинам та наданим на їх підтвердження доказам, вважає необґрунтованими висновки місцевого господарського суду про розстрочку виконання рішення суду.

Окрім того, для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, апеляційним господарським судом з'ясовано, що відсутні докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення у даній справі, не встановив обставини та не обґрунтував їх винятковість, а тому безпідставно розстрочив виконання судового рішення.

З цих підстав оскаржувана ухвала господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017 підлягає скасуванню, відповідно підлягає відмові заява боржника про розстрочку виконання рішення суду.

В заяві про зупинення виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016 по справі №907/186/16 (а.с.91-92,т.2) ТОВ «Форвард автоцентр»-боржник просить зупинити виконання виконавчого провадження ВП №5319702 від 27.12.2016, відкритого заступником начальника МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 на підставі наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2016 за №907/186/16 на строк вирішення питання заяви про розстрочення виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 у справі №907/186/16.

Вищезазначена заява про зупинення виконання виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016 мотивована тим, що у випадку арешту майна заявника та його рахунків - це заблокує господарську діяльність останнього та зробить неможливим повне виконання ним боргових зобовязань перед кредитором і в майбутньому приведе до банкрутства.

Статтею 121 ГПК не передбачено подання і розгляд заяв про зупинення виконавчого провадження при вирішенні питання розстрочки виконання рішення суду. Дане питання розглядається державним виконавцем на підставі п.6) ч.1, ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" за змістом якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Відтак суд першої інстанції повинен був відмовити в прийнятті відповідної заяви згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК та ст.121 ГПК України.

Оскільки судом першої інстанції безпідставно порушене провадження, а тому воно підлягає припиненню на підстав п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, за змістом якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо:1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Суд першої інстанції кваліфікував заяву про зупинення виконавчого провадження як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що оскаржується боржником у судовому порядку, що не відповідає змісту заяви боржника так і повноваженням суду першої інстанції відповідно до вимог норм ГПК України, який не наділений правом на зупинення стягнення рішення суду.

Таким чином, оскаржувана ухвала господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017 в частині відмови в зупиненні виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016 підлягає скасуванню та відповідно припиненню провадження за заявою боржника від 10.04.2017 про зупинення виконавчого провадження за №5319702 .

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом інших вимог процесуального законодавства щодо неповідомлення належним чином про дату судового засідання, то вони знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду.

Заява товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 та заява товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр про зупинення виконання виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016 розглянуті в судовому засіданні 25.04.2017, хоча за ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.04.2017 дата судового засідання, в якому вирішуватимуться ці питання зазначена 25.05.2017. Вказане підтверджується також наявним в матеріалах справи протоколом судового засідання від 25.04.2017 (а.с.106-107, т.2).

Апеляційним господарським судом не встановлено, що місцевим господарським судом виносились та надсилались сторонам інші процесуальні документи, які б змінювали дату, час та місце розгляду вищезазначених заяв з дати призначення 25.05.2017 на дату проведеного судового засідання - 25.04.2017.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 ГПК України передбачено десятиденний строк для розгляду заяв про відстрочку чи розстрочку судового рішення, який визначається з наступного дня після винесення ухвали про призначення відповідного судового засідання з викликом сторін, прокурора.

Отже, апеляційним господарським судом встановлено порушення норм процесуального законодавства щодо недотримання десятиденного строку розгляду заяви про розстрочку судового рішення так і порушення вимог норм процесуального законодавства, коли справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, в даному випадку стягувача(апелянта).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо, справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016, а тому апеляційна скарга стягувача підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017 скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення №196 від 04.05.2017 апелянтом сплачено 1600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача-боржника на користь стягувача 1600,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись п.1, ч.1 ст.80, ст. ст. 99, 101, 103, 105, 121 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення №1923/9-03 від 10.05.2017 задоволити.

Скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 25.04.2017 в частині розстрочки виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 в справі за №907/186/16 та в частині відмови в зупиненні виконання виконавчого провадження №5319702 від 27.12.2016.

Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард автоцентр» від 04.04.2017 про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 в справі за №907/186/16.

Припинити провадження за заявою від 10.04.2017 товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр про зупинення виконавчого провадження за №5319702 від 27.12.2016.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр (89623, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., с. Клячаново, вул.. Автомобілістів, 3 корпус, Б, код-33681454) на користь Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10, код-01190043) 1600,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 116 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 09.06.2017.