ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" червня 2017 р.Справа № 916/832/16

За позовом: приватного підприємства - фірми "АСОЛЬ"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД"

про стягнення 420 000 грн. та зобовязання вчинити певні дії

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 (за довіреністю), ОСОБА_2 (за довіреність)

від відповідача (скаржник): ОСОБА_3 (за довіреністю)

від Приморського ВДВС м. Одеси: ОСОБА_4 (за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України

На адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2017р. скаргу (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України суддею Цісельським О.В. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача проти скарги заперечує та просить суд відмовити у її задоволенні з підстав викладених у відзиві на скаргу (вх.№11497 від 24.05.2017р.)

Представник скаржника скаргу підтримує та просить суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник Приморського ВДВС м. Одеси проти скарги заперечує з підстав викладених у письмових запереченнях (вх.№12548 від 08.06.2017р.)

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.05.2016р. у справі №916/832/16 у задоволенні позову приватного підприємства - фірми "АСОЛЬ" було відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2016р. рішення господарського суду Одеської області від 19.05.2016 р. у справі № 916/832/16 було скасовано, позов задовольнити частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на користь приватного підприємства фірми "АСОЛЬ" 420 000 грн. заборгованості з орендної плати, а також 13 230 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

30.08.2016р. на виконання вищенаведеної постанови, господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 зі справи №916/832/16 залишено без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" без задоволення.

13.09.2016р. до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси надійшла заява (14.09.2017 року передана державному виконавцю відділу ОСОБА_4Ю.) про прийняття на виконання наказу по справі №916/832/16.

14.09.2017р. державним виконавцем, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №В-12/765 (ЄДРВП 52213316).

21.09.2016р. головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

21.09.2016р. для забезпечення виконання наказу суду, було накладено арешт на майно боржника, а саме на все рухоме та все нерухоме майно в межах суми боргу.

21 листопада 2016 року приватне підприємство - фірма "АСОЛЬ" звернулось до виконавчої служби з заявою про накладення арешту на майно боржника - плити аеродромні ПАГ-18 в кількості 40 штук, вилучення, визначення вартості цього майна з подальшою передачею їх на реалізацію.

14 березня 2017 року постановою Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси було описано та накладено арешт на майно боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" - плити аеродромні ПАГ-18, кількістю 40 штук.

21 березня 2017 року приватне підприємство - фірма "АСОЛЬ" звернулось до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси з заявою про неможливість добровільного визначення оцінки майна за згодою з товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД", та з урахуванням того що плити аеродромні ПАГ-18 придбані боржником 4 роки тому, були у вжитку, запропонувало призначити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки та визначити вартість рухомого майна.

Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 27.03.2017 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 спеціаліста ТОВ "Інвестиційно-консалтингове бюро "ТРІАДА" для проведення оцінки майна відповідача.

На адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.04.2017р. скаргу (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2017р. скаргу (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України суддею Цісельським О.В. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В обґрунтування поданої скарги відповідач зазначає, що 18 квітня 2017 року, до товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" надійшов лист повідомлення № В-12/168 від 05.04.2017 р. від Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3, про проведення оцінки вартості арештованого майна товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" згідно з вказаною у листі постановою про опис й арешт майна.

Скаржник зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" не отримувало вищевказаних постанов, та не було повідомлене належним чином про відкриття виконавчого провадження, тим самим було порушене законне право боржника на своєчасне оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, та відповідних матеріалів виконавчого провадження.

На думку скаржника, вищенаведені обставини та дії державного виконавця, під час виконання судового рішення порушують права та охоронювані законом інтереси товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД", що і стало підставою для останнього звернутись до господарського суду Одеської області із даною скаргою.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних правових підстав:

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.ч.1, 2 п.п.6, 18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому Законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків

розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження, у відповідності до вимог ст. 38 ЗУ "Про виконавче провадження", надсилались скаржнику товариству з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" простою кореспонденцією за юридичною адресою останнього.

Таким чином, при проведенні виконавчих дій державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси будь яких порушень Закону України "Про виконавче провадження" та інших законів не було.

Приймаючи до уваги те, що доводи, викладені у скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, суд дійшов висновку, що скаргу слід відхилити, з підстав її необґрунтованості та недоведеності.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД " (вх.№2-2411/17) товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КОНКОРД" на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси в порядку ст.121-2 ГПК України відхилити.

Суддя О.В. Цісельський