ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2017 Справа № 904/4670/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", м. Дніпро Дніпропетровської області

до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, м. Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення 78 881,00 грн.

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1.1-20-104 від 13.12.2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №1 від 03.01.2017 року, представник

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради заборгованість у вигляді компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян-мешканців Індустріального району міста Дніпра за 2016 рік у розмірі 78 881,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання вимог чинного законодавства України у 2016 році здійснив перевезення повітряним транспортом за маршрутом Дніпро-Київ-Дніпро, Дніпро-Київ, Київ-Дніпро, Дніпро-Львів, Львів-Дніпро, громадян пільгової категорії - мешканців Індустріального району м. Дніпра, загальною вартістю 78 881,00 грн.

ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" квитки надавались громадянам пільгової категорії в обмін на талони видані підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Національної гвардії України, тощо за пред'явленням листа талонів і посвідчення про право на пільги.

Отже, ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" забезпечило надання пільг відповідним категоріям громадян, здійснивши безкоштовне перевезення повітряним транспортом та понесло при цьому витрати.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" не подавало розрахунку до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради щодо вартості послуг, наданих пільговикам у 2016 році згідно з формою "2 пільга". Тому, Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради не набуло права на відшкодування пільги з бюджету в передбаченому відповідними нормативно-правовими актами порядку.

Окрім того, відповідач зазначає, що перевіривши дані згідно зі списком осіб, які скористалися послугою перевезення повітряним транспортом наданою ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", що на цих осіб не видавались талони в обмін на квитки для перевезення пільгових категорій громадян повітряним транспортом.

Отже, посилання ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" на підставу відшкодування компенсації за пільговий проїзд у 2016 році окремих категорій громадян повітряним транспортом вважаються незаконними до норм діючого законодавства.

Позивачем, 23.05.2017 року, до господарського суду подано заперечення на відзив ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" мотивовані тим, що відповідно до приписів чинного законодавства та положень Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зобов'язане здійснювати компенсаційні виплати перевізникам за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 16.05.2017.

Від відповідача, 06.06.2017 року надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Міністерство соціальної політики України, м.Київ та Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м.Дніпро.

У судовому засіданні оголошувалися перерви до 23.05.2017 та до 13.06.2017.

У судовому засіданні 13.06.2017 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено правовий статус ветеранів війни та належні їм пільги, переваги і соціальні гарантії.

Згідно зі ст. 4 цього Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Серед низки пільг Закон передбачає право ветеранів війни - учасників бойових дій на безплатний проїзд один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, незалежно від наявності залізничного сполучення, або проїзд один раз на рік (туди і назад) вказаними видами транспорту з 50-процентною знижкою; та інвалідів І і ІІ груп право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, а особам, які супроводжують інвалідів I групи (не більше одного супроводжуючого), - 50-процентна знижка вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту. Інвалідам III групи надається право безплатного проїзду один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту з 50-процентною знижкою вартості проїзду (п. 17 ч. 1 ст. 12, п. 21 ч. 1 ст. 13 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції, яка діяла на час здійснення перевезень).

Такими пільгами на підставі відповідних посвідчень та листів-талонів скористалися наступні громадяни:

- ОСОБА_3, 02.01.16, № рейса 4, вартістю 2 970,00 грн.;

- ОСОБА_4, 27.01.16, № рейса 5, вартістю 2 186,00 грн.;

- ОСОБА_5, 05.03.16, № рейса 4, вартістю 2 953,00 грн.;

- ОСОБА_5, 21.03.16, № рейса 5, вартістю 3 316,00 грн.;

- ОСОБА_6, 11.03.16, № рейса 204, вартістю 1 661,00 грн.;

- ОСОБА_7, 23.03.16, № рейса 4, вартістю 2 613,93 грн.;

- ОСОБА_7, 15.04.16, № рейса 3, вартістю 2 076,07 грн.;

- ОСОБА_8, 04.04.16, № рейса 203, вартістю 2 095,00 грн.;

- ОСОБА_8, 25.04.16, № рейса 204, вартістю 1 843,00 грн.;

- ОСОБА_9, 06.04.16, № рейса 3, вартістю 2 581,00 грн.;

- ОСОБА_10, 12.07.16, № рейса 5, вартістю 3 324,00 грн.;

- ОСОБА_10, 20.07.16, № рейса 4, вартістю 3 393,00 грн.;

- ОСОБА_11, 15.07.16, № рейса 204, вартістю 1 869,00 грн.;

- ОСОБА_11, 29.07.16, № рейса 203, вартістю 2 343,00 грн.;

- ОСОБА_12, 22.07.16, № рейса 203, вартістю 1 906,00 грн.;

- ОСОБА_13, 01.08.16, № рейса 4, вартістю 1 834,40 грн.;

- ОСОБА_13, 19.08.16, № рейса 5, вартістю 1 760,60 грн.;

- ОСОБА_14, 07.08.16, № рейса 203, вартістю 2 345,00 грн.;

- ОСОБА_15, 14.08.16, № рейса 4 , вартістю 2 729,54 грн.;

- ОСОБА_15, 17.08.16, № рейса 5 , вартістю 2 208,46 грн.;

- ОСОБА_16, 26.08.16, № рейса 8, вартістю 2 396,00 грн.;

- ОСОБА_17, 02.09.16 № рейса 204, вартістю 2 456,00 грн.;

- ОСОБА_17, 04.09.16 № рейса 203, вартістю 2 524,00 грн.

- ОСОБА_18, 06.09.16, № рейса 6, вартістю 2 386,00 грн.;

- ОСОБА_19, 07.10.16, № рейса 4, вартістю 2 849,80 грн.;

- ОСОБА_19, 10.10.16, № рейса 3, вартістю 2 772,20 грн.;

- ОСОБА_20, 19.10.16, № рейса 4, вартістю 3 522,00 грн.;

- ОСОБА_21, 19.10.16., № рейса 5, вартістю 2 817,00 грн.;

- ОСОБА_22, 21.10.16, № рейса 3, вартістю 2 353,00 грн.;

- ОСОБА_23, 18.11.16, № рейса 204, вартістю 2 382,44 грн.;

- ОСОБА_23, 18.11.16, № рейса 203, вартістю 1 946,56 грн.;

- ОСОБА_24, 23.12.16, № рейса 204, вартістю 2 468,00 грн.

Факти здійснення позивачем зазначених авіаперевезень, вартість квитків, використання названими вище пасажирами талонів на знижку засвідчуються доданими до позовної заяви копіями іменних пасажирських авіаквитків.

Відтак, позивачем здійснено перевезення повітряним транспортом громадян пільгової категорії на загальну суму 78 881,00 грн.

Позивач, з метою відшкодування витрат з перельоту зазначених пільгових категорій громадян, звертався з претензіями до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (а.с.44-45, 131), однак відповіді не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту зобов'язані забезпечувати, зокрема, права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Відшкодування збитків транспортним підприємствам від безплатних перевезень пільгових категорій громадян регулюється нормативними актами Кабінету Міністрів України (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про транспорт").

Ці положення Закону України "Про транспорт" кореспондуються з наведеними вище нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якими гарантовано право пільгового проїзду повітряним транспортом певним категоріям громадян.

Отже, позивач як перевізник, який здійснив протягом 2016 року пільгові авіаперевезення пільгової категорії громадян на загальну суму 78 881,00 грн. набув передбачене Законом України "Про транспорт" право на отримання компенсаційних виплат за такий пільговий проїзд за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (п. 8 Порядку).

Порядком визначено процедуру підготовки головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів інформації про фактично нараховані суми та актів звіряння розрахунків за надані послуги і їх надсилання до фінансових органів райдержадміністрацій, виконкомів міських рад, надання уточненої інформації у разі виникнення додаткових зобов'язань, підготовки уточнених реєстрів нарахованих в поточному місяці сум та подання їх до вищестоящих фінансових органів (пункти 5, 6 Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" встановлено порядок, згідно якого підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Підприємства та організації, що надають послуги з проїзду в міському та приміському транспорті, у разі неможливості подати розрахунки за формою "2-пільга" надсилають уповноваженому органу розрахунки за формою, що встановлюється договором на перевезення пільгових категорій громадян (пункт 10).

Пунктом 11 названої постанови визначено, що уповноважений орган щомісяця:

- звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

- після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга";

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга";

3) до 15 числа подає:

- фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга";

- Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

Слід зазначити, що позивач з метою отримання компенсації звертався до відповідача із претензіями, до яких додавалися розрахунки вартості перевезення повітряним транспортом пільгових категорій громадян м. Дніпро Індустріального району, в яких зазначено номер та дата рейсу, номер квитка, прізвище, ім'я та по-батькові пасажира, номери їх посвідчення та паспорту, вартість авіаквитків, реєстрація місця проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 січня 1995 року № 1 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302" унормовано, що безплатний проїзд надається один раз у рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом у поїздах і вагонах (каютах, салонах) усіх категорій (класів). Пільгові квитки придбаваються в обмін на талони за пред'явленням листа талонів і посвідчення про право на пільги.

В листі Державного казначейства України від 20.04.2007 №3.4-07/1021-4884 зазначено, що якщо перевізник отримує кошти як відшкодування фактично понесених збитків за перевезення визначеної кількості громадян (за списком), що мають право на пільговий проїзд, то такі видатки мають класифікуватись як поточні трансферти населенню і проводитись на підставі підтвердних документів за кодом економічної класифікації видатків 1343 "Інші поточні трансферти населенню" шляхом перерахування коштів з реєстраційного рахунку розпорядника бюджетних коштів на рахунки перевізників, відкритих в банківських установах.

Встановивши право позивача на отримання за рахунок субвенції з Державного бюджету компенсації витрат на пільгове перевезення осіб, яким таке право надане законом, при вирішенні питання, хто повинен здійснити таку компенсацію, суд виходить з наступного.

Як зазначалося вище, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення (у тому числі пільговий проїзд окремих громадян) є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256).

Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (а.с.143-147) управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує, в межах своєї компетенції, роботу з надання: пільг пенсіонерам, інвалідам, ветеранам війни та праці, одиноким непрацездатним громадянам, (п.3.1 розділу 3 Положення).

Таким чином, відповідач є місцевим органом виконавчої влади, до повноважень якого в установленому порядку віднесено, в тому числі, здійснення соціальних програм із забезпечення передбаченими законодавством пільгами ветеранів війни та прирівняних до них осіб і проведення компенсаційних виплат особам, які надають такі пільги.

Здійснивши на підставі наданих в матеріали справи листів-талонів пільгове перевезення мешканців Індустріального району м. Дніпра, позивач набув передбаченого законом права на відшкодування витрат з вартості перельоту на загальну суму 78 881,00 грн., які йому повинно компенсувати управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради як розпорядник коштів місцевого бюджету, що видав відповідні талони і зобов'язаний вести розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам.

При цьому суд відхиляє заперечення відповідача, що в місцевих бюджетах не передбачено коштів на такі витрати, оскільки, як встановлено в ході судового засідання, позивач дійсно забезпечив надання пільг відповідним категоріям громадян, ті поніс при цьому документально підтверджені витрати, а реалізація встановлених законодавством пільг окремим громадянам не може ставитися у залежність від бюджетного фінансування та забезпечуватись за рахунок юридичних осіб.

Згідно зі статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми соціального захисту населення, серед яких є компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського, обласного значення та Автономної республіки Крим за рахунок відповідних субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

У пункті 4 Порядку зазначено, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державним казначейством згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово (абзац 2 п. 12 Порядку).

Наведені приписи спростовують позицію відповідача щодо відсутності обов'язку здійснити відшкодування на користь позивача фактично понесених витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій пасажирів.

Згідно з Бюджетним кодексом України та п. 2.10 затвердженого наказом Міністерством фінансів України № 309 від 02.03.2012 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України бюджетні зобов'язання, зокрема, щодо компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Казначейства незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень, тому твердження відповідачів про неможливість реєстрації бюджетного зобов'язання за відсутності договору як підтвердного документу є безпідставними та суперечать закону.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України цивільні права та інтереси, права і законні інтереси суб'єкта господарювання можуть бути захищені шляхом відшкодування збитків.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі

При цьому, суд зазначає, що клопотання відповідача про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Міністерства соціальної політики України, м.Київ та Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м.Дніпро, згідно ст. 27 ГПК України, задоволенню не підлягає, оскільки відповідач не зазначив та не обґрунтував, яким саме чином рішення у справі може вплинути на їх права та обовязки щодо однієї з сторін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1600,00 грн..

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (49051, м. Дніпро, пр.Петра Калнишевського, буд. 55; код 03192514) на користь Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (49042, м. Дніпро, Аеропорт цивільної авіації, ідентифікаційний код 01130549) компенсацію за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Індустріального району міста Дніпро за 2016 рік у розмірі 78 881,00 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.06.2017

Суддя ОСОБА_25