РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017Справа №910/18089/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "РАЙЗ-МАКСИМКО" до Публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ", до Dow AgroScinces Switzerland S.A. (Швейцарія) про визнання недійсною ст. 14 контракту№05102012 від 15.11.12 року, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача-1 - Войцеховського О.В., довіреність №119 від 30.12.2016 р., відповідача-2 - Борсук С.С., довіреність №07/06-01 від 07.07.2017 р., Кучанського О.В., довіреність №б/н від 03.03.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Приватне акціонерне товариство "РАЙЗ-МАКСИМКО" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" та до Dow AgroScinces Switzerland S.A. (Швейцарія) про визнання недійсною ст. 14 контракту№05102012 від 15.11.12 року, з тих підстав, що вищезазначений п. 14 контракту не містить точної назви арбітражу, на вирішення якого сторони мають передавати спори щодо зазначеного контракту, оскільки на території Швейцарії арбітражної інституції, яка б відповідала назві організації, що безпосередньо передбачена в арбітражному застережені та відповідно наділена компетенцією розглядати спори, які виникають між сторонами по контракту з назвою Арбітражний суд в Цюріху, Швейцарія не існує, а отже сторони не домовлялись про можливість розгляду справи в даній арбітражній інституції та інших судах.

Судом встановлено, що відповідач-2 по справі - Dow AgroScinces Switzerland S.A. знаходиться в Швейцарії та є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Враховуючи що Швейцарія являється підписантом Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965 (далі - Конвенція, 1965), яка є чинною в Україні згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-ІІІ, суд дійшов висновку, що для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи судові документи підлягають надісланню через Головне управління юстиції у м. Києві до Міністерства юстиції України для їх направлення по дипломатичним каналам компетентному органу Белізу для їх подальшого вручення відповідачу. При цьому документи, що підлягають врученню відповідачу згідно з дорученням Господарського суду міста Києва, слід складати та вручати в нотаріально засвідченому перекладі на англійську мову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2016 року порушено провадження у справі, призначено до розгляду на 05.04.2017 року та зупинено провадження у справі №910/18089/16 до 05.04.2017 року у зв'язку зі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) до компетентного органу Швейцарії.

18.11.2016 господарський суд міста Києва направив судове доручення у справі № 910/18089/16 (далі - судове доручення) компетентному органу Швейцарії для подальшого вручення відповідачу.

30.01.2017 року від Верховного суду кантону Цюріх (Швейцарія) до господарського суду міста Києва надійшло підтвердження про виконання судового доручення про вручення документів по справі №910/18089/16 відповідачу-2.

31.03.2017 року через канцелярію суду відповідачем-2 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позову.

19.04.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 17.05.2017 року.

17.05.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 12.06.2017 року.

Представник позивача в судове засідання 12.06.2017 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників відповідача-1 та відповідача-2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2012 року між компанією Dow AgroSciences Switzerland S.A. (Доу АгроСайенсіс Швейцарія С.А.) та Публічним акціонерним товариством "Компанія "РАЙЗ" укладено контракт №05102012 (надалі - контракт), предметом якого є купівля-продаж насіння в асортименті та кількості, що зазначені в додатку.

За змістом п. 14. контракту цей контракт та будь-які права або зобов'язання, що виникають на підставі або у зв'язку з цим Контрактом, регулюються та тлумачаться відповідно до законодавства Швейцарії, за винятком Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (КМКПТ) і без врахування міжнародного приватного права. Будь-які спори, що виникають із або у зв'язку з цим контрактом, у тому числі спори про справедливість цього Контракту, повинні остаточно вирішуватися у відповідних компетентних судах будь-якими державними судами, арбітражним судом в Цюріху, Швейцарія, англійською мовою відповідно до Швейцарського регламенту міжнародного арбітражу.

Згідно інформаційної довідки Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Приватне акціонерне товариство "РАЙЗ-МАКСИМКО" (позивач) є власником 21.5933% загальної кількості акцій Публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" (відповідача-1).

Положеннями статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1. ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони за контрактом визначили в ст. 14 Контракту, що будь-які спори за контрактом, які можуть між ними виникнути, з виключенням підсудності державних судів, мають бути передані на розгляд арбітражного суду, який знаходиться і здійснює свою діяльність у м. Цюріх, Швейцарія.

Таким судом є Арбітражний суд Арбітражного інституту Торгових палат Швейцарії, який знаходиться в місті Цюріх, Швейцарія.

16.02.2015 року вищевказаний Арбітражний суд Арбітражного інституту Торгових палат Швейцарії прийняв остаточне рішення у справі № року, яким позов Dow AgroScinces Switzerland S.A. (Швейцарія) до ПАТ «Компанія «Райз» (Україна) про стягнення заборгованості за оспорюваним контрактом №05102012 від 15.11.12 року було задоволено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Отже, за заявленими вимогами позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочинів недійсними.

Таким чином, правові підстави для визнання недійсною ст. 14 контракту№05102012 від 15.11.12 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством "Компанія "РАЙЗ" та Dow AgroScinces Switzerland S.A. (Швейцарія) відсутні, і тому в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна