ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 червня 2017 року Справа № 910/20170/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Львов Б.Ю. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК", м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 16.01.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017

у справі № 910/20170/16

за позовом публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК", м. Київ,

до Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку 13.05.2017 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 13.05.2017 № 867, у якій просить скасувати судові акти попередніх інстанцій зі справи № 910/20170/16 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Матеріали касаційної скарги не містять доказів, що підтверджували б сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674) судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 наведеного Закону у редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 (у редакції, чинній станом на час звернення позивача з позовом до суду) ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Оскаржуючи в касаційному порядку рішення судів попередніх інстанцій у справі за позовом, що містить вимогу немайнового характеру, скаржник мав сплатити судовий збір з касаційної скарги у розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 1653,60 грн. (1378,00 грн. х 120%) = 1653,60 грн.), чого ним зроблено не було.

При цьому, до касаційної скарги Банку в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку додано заяву про звільнення скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 16.01.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 зі справи № 910/20170/16, яке мотивоване наявністю пільг зі сплати судового збору Банком в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку під час здійснення ліквідації Банку.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок слати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, внесено суттєві зміни до Закону № 3674, зокрема статтю 5 Закону викладено у новій редакції, згідно з якою позбавлено пільг щодо сплати судового збору органи прокуратури, державні органи (зокрема, Міністерство юстиції України, Міністерство фінансів України, Антимонопольний комітет України) та органи місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону № 3674 встановлено пільги щодо сплати судового збору, зокрема визначено коло осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Проте, до кола встановлених осіб, не відноситься ні уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, ані Банк, який перебуває у ліквідаційній процедурі, тому викладені у заяві про звільнення від сплати судового збору доводи є безпідставними та судом до уваги не приймаються.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (частина перша статті 8 Закону № 3674).

Частиною другою статті 8 Закону № 3674 передбачена можливість звільнення сторони від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відповідно самі лише обставини, пов'язані з ліквідацією Банку та призначенням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відтак, наведені скаржником обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність підстав для звільнення Банку в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку від сплати судового збору.

За таких обставин клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, як під час звернення Банку в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку до суду першої інстанції у листопаді 2016 року з позовом до Антимонопольного комітету України, так і під час звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 16.01.2017 зі справи № 910/20170/16, Банком в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку було сплачено судовий збір у повному обсязі, не дивлячись на те, що Банк перебуває у ліквідаційній процедурі з 2014 року.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 16.01.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 зі справи № 910/20170/16 відхилити.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 16.01.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 зі справи № 910/20170/16 повернути публічному акціонерному товариству "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК".

Суддя В. Палій

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко