ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.06.2017 Справа № 907/488/17

За позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк», м. Ужгород

ДО Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Фімадофф», с. Кінчеш Ужгородського району

ПРО зняття арешту з майна,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю від 06.12.2016

від відповідача __ представник за довіреністю

від третьої особи не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк», м. Ужгород звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород про зняття арешту з майна.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2017 порушено провадження у справі, у порядку вимог статті 27 ГПК України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Фімадофф», с. Кінчеш Ужгородського району та призначено до розгляду на 14.06.2017р.

Представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення переліку майна, що є предметом обтяження, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами. Зокрема, позовні вимоги мотивовані тим, що накладення арешту на іпотечне майно в інтересах іншого стягувача порушує переважне право позивача, як іпотекодержателя, на звернення стягнення на предмет обтяження та задоволення законних вимог позивача з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами боржника. Про наявність даних арештів, як зазначає позивач, йому стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідно до якої на майно, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Комінвестбанк» накладено арешт, а саме: технологічної лінії для гранулювання відходів деревини у комплекті, складу (за планом літ. С), заг. площею 1402,0 кв.м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), буд. 1, контори (за планом літ. Т.) заг.площею 21,7 кв.м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), буд. 1, ангар-складу (за планом літ. У) заг. площею 325,1 кв.м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), буд. 1, ємності для виготовлення саніт. суміші; завантажувача цукру; під»їздної площадки зі сходами; під» ємного газового автокара; фільтраційної системи; насосу; генератору пару; підготовлювача води; ємності з нержавійки; охолоджувача; вентиля з сполучником; трубопроводу з нержавійки; котла для варіння з нержавійки; баку (накопичувач яблучного концентрату) з нержавійки; ємності для складання готової продукції; баку (накопичувач води) з нержавійки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Фімадофф" (89435, Закарпатська обл., Ужгородский район, с. Кінчеш, мікрорайон «Бази», буд. 4А, код 32858040), за постановою Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 05.11.2015 року в межах виконавчого провадження №48617733.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, вважаючи, що арешт накладено законно, оскільки арешт було накладено за заявою стягувача, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Даним законом допускається звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в іпотеці. Вартість арештованого майна наразі не визначена.

Третя особа свого повноважного представника у судове засідання не направила, разом з тим, на виконання вимог суду у поданому письмовому поясненні просить суд взяти до уваги обгрунтованість позиції позивача у спорі та наявність значної заборгованості перед банком.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.06.2017р. на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Із матеріалів справи вбачається, що 20.06.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір кредиту №02-1/Зк-75, згідно з умовами якого відповідачу було надано у тимчасове користування грошові кошти (Кредит) у сумі 300 000,00 євро зі сплатою 14 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 19.06.2007р., на умовах визначених цим Договором та додатковими правочинами. Кредит надавався відповідачу для поповнення обігових коштів (п. 1.2. Договору).

Свої зобов'язання за договором кредиту позивач виконав в повному обсязі, зокрема, у відповідності до вимог пункту 1.1. договору кредиту, позивач, як кредитор надав відповідачу, як позичальнику Кредит на вищезазначену суму, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 19.06.2007р.

Відповідно до умов п. 2.5. Договору кредиту, нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, в межах строку, що визначений п. 1.1. цього Договору, за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/365-366).

В забезпечення виконання вищевказаного Договору кредиту між позивачем та відповідачем були укладені договори застави та договір іпотеки, а саме:

Договір застави транспортних засобів №-02-4/4з-44 від 10.07.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2Т, 28.04.2012р. за р.№ 1339, зі змінами від 30.11.2012р. за р.№ 4068, від 29.10.2015р. за р.№ 2781, від 08.04.2016р. за р.№ 172, за умовами якого в забезпечення було передано наступне рухоме майно:

- Автонавантажувач, марки ДВ 1818.56.1, 1987 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, державний номер Т1018 ЗА, місце стоянки: с. Кінчеш, Ужгородського району, Закарпатської області, мікрорайон «Бази», буд. 4 «А»;

- Автонавантажувач, марки GT 45D, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2, державний номер Т1019 ЗА, місце стоянки: с. Кінчеш, Ужгородського району, Закарпатської області, мікрорайон «Бази», буд. 4 «А».

Предмет застави належить Заставодавцю (третій особі у справі) на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію технологічного транспортного засобу серії 21 № 000108 від 29.08.2007р. виданого Територіальним управлінням Державного комітету України промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду в Закарпатській області та Свідоцтвом про реєстрацію технологічного транспортного засобу серії 21 № 000109 від 29.08.2007р. виданого Територіальним управлінням Державного комітету України промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду в Закарпатській області. За взаємною згодою сторін загальна вартість предмету застави складає 545 226,00 грн.

Договір застави майна № 02-4/4з-133 від 31.102006р., посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3В, за р.№ 5182, із змінами від 21.06.2007р. за р.№ 1396, від 03.12.2009р. за р.№ 2511, від 21.01.2011р. за р.№136, від 26.07.2011р., від 01.03.2011р. за р.№ 344, від 30.11.2012р. за р.№2138, від 15.04.2016р. за р.№ 645, згідно якого в якості забезпечення зобовязань було передано Технологічну лінію для гранулювання відходів деревини у комплекті, що знаходиться в м. Ужгород, вул. Промислова, 3/м.

Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності, згідно Контракту купівлі-продажу №3/2006 від 21.08.2006 року, та вантажно-митних декларацій. За взаємною згодою сторін загальна заставна вартість Технологічної лінії для гранулювання відходів деревини у комплекті складає 1 018 451,32 грн.

Договір застави майна № 02-4/4р-76 від 21 червня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за р.№ 731 із змінами від 03 липня 2007 року за р.№1287, від 08 липня 2008 року за р.№3158, від 03 грудня 2009 року за р.№ 3062, від 27 січня 2011 року за р.№ 207, від 26 липня 2011 року за р.№2116, від 01 березня 2012 року за № р.681, від 30 листопада 2012 року за р. № 3509, від 29 квітня 2016 року за р.№560 згідно якого в якості забезпечення зобовязань було передано: Ємність для виготовлення саніт.суміші, - Завантажувач цукру, Підїзна площадка зі сходами, Підйомна газова автокара, Фільтраційна система, ОСОБА_4, Генератор пару, Підготовлювач води, Ємність з нержавійки, Охолоджувач, Вентиль з сполучниками, Трубопровод з нержавійки, Котел для варіння з нержавійки, Бак (накопичувач яблучного концентрату) з нержавійки, Ємність для складання готової продукції, Бак, (накопичувач води) з нержавійки.

За взаємною згодою сторін загальна заставна вартість цього майна складає 2 665 921,94 грн.

Договір іпотеки № 02-4/4з-134 від 31 жовтня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р.№ 5181 із змінами від 03.12.2009р. за р.№2510, від 21.01.2011р. за р.№137, від 26.07.2011р. за р.№1568, від 01.03.2012р. за р.№343, від 30.11.2012р. за р.№ 2137, від 15.04.2016р. за р.№ 644 згідно якого предметом іпотеки є: Склад (за планом літ.С), загальною площею 1402,0 кв.м., Контора (за планом літ.Т) загальною площею 21,7 кв.м., Ангар-склад (за планом літ.У) загальною площею 325,1 кв.м., які знаходяться в місті Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), будинок 1.

Предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом від 22.06.2006р. та зареєстрованого в реєстрі за № 733. Державна реєстрація предмета іпотеки підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11397520, виданого 01.08.2006р. Комунальним підприємством "Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації".

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10.04.2017 року у справі №907/309/17 задоволено у повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Комінвестбанк» та звернено стягнення на майно боржника ТОВ «Фімадофф», що є предметом забезпечення повернення кредитних коштів.

Приписами частини 1 статті 572 Цивільного кодексу України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» - іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Іпотека, як вид забезпечення виконання зобов'язання, є ефективним способом стимуляції боржника до належного виконання своїх зобов'язань, а в разі їх невиконання є дієвим способом задоволення інтересів кредитора.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього Закону). Вказані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями (лист Верховного Суду України від 01.02.2015 «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна»).

Таким чином, за загальним правилом звернення стягнення на заставлене майно, за виконавчими документами допускається для задоволення вимог стягувачів-заставодержателів.

Виключенням з цього правила є, зокрема, умова, коли право застави виникло після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Частиною 1 статті 585 Цивільного кодексу України визначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналогічна позиція викладена у статті 3 Закону України «Про іпотеку».

Отже, право застави виникло у позивача з моменту реєстрації Іпотечного договору та Договорів застави, про що внесено запис про обтяження нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Водночас, арешт на нерухоме майно ТОВ «Фімадофф» було накладено органом виконання рішень 05.11.2015, про що внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 05.11.2015 року в межах виконавчого провадження №48617733.

Згідно з нормами ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Крім того, згідно з умовами Іпотечного договору та договорів застави узгоджена сторонами загальна ринкова вартість предметів іпотеки становить меншу суму, ніж визначена рішенням суду. Зокрема, даним рішенням встановлено факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Фімадофф", с.Кінчеш Ужгородського району заборгованості за Договором кредиту №02-1/3к-75 від 24.06.2006р. на загальну суму 607 275,00 євро, що в гривневому еквіваленті, по курсу НБУ станом на 10.03.2017р., становить 17 254 101,58 грн., що є значно більшим ніж визначена договором іпотеки та застави вартість заставного майна.

У зв'язку із цим коштів, які надійдуть Банку від реалізації предмету іпотеки, не достатньо для задоволення вимог Банку, отже на задоволення вимог інших кредиторів цих коштів не вистачить. Задоволення вимог інших стягувачів, ніж заставодержатель відбувається за рахунок залишку коштів після задоволення вимог заставодержателя відповідно до положень статті 43 Закону України «Про виконавче провадження».

За ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином, вказаною нормою вказується на право іпотекодержателя на звернення до суду із позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

За змістом частин 6 та 7 ст. 3 Закону «Про іпотеку» якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна.

При цьому не має підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання боржником на момент пред`явлення відповідної вимоги (лист Верховного Суду України від 01.02.2015 «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна»).

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зняти арешт, накладений постановою Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції № 48617733 від 05.11.2015, з майна, а саме: технологічної лінії для гранулювання відходів деревини у комплекті, складу (за планом літ. С), заг. площею 1402,0 кв.м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), буд. 1, контори (за планом літ. Т.) заг.площею 21,7 кв.м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), буд. 1, ангар-складу (за планом літ. У) заг. площею 325,1 кв.м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Демяна (вул. Новаторів), буд. 1, ємності для виготовлення саніт. суміші; завантажувача цукру; підїзної площадки зі сходами; підйомного газового автокара; фільтраційної системи; насосу; генератору пару; підготовлювача води; ємності з нержавійки; охолоджувача; вентиля з сполучником; трубопроводу з нержавійки; котла для варіння з нержавійки; баку (накопичувач яблучного концентрату) з нержавійки; ємності для складання готової продукції; баку (накопичувач води) з нержавійки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Фімадофф" (89435, Закарпатська обл., Ужгородский район, с. Кінчеш, мікрорайон «Бази», буд. 4А, код 32858040).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Cуддя О.Ф. Ремецькі