ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.06.2017 Справа № 904/4625/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету в особі Новомосковського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 258 446 грн. 82 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 07.04.2017р. №007.1Др-21-0417;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 22.12.2016р. №46-11-1560.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 258 446 грн. 82 коп., що складає 251 010 грн. 29 коп. - заборгованості за природний газ, поставлений на підставі договору від 06.01.2017р. №11410QABP0CB017 на постачання природного газу, 6 716 грн. 87 коп. - пені та 719 грн. 66 коп. - 3% річних.

Відповідач у відзиві (вх.№27933/17 від 17.05.2017р.) на позовну заяву просить зменшити розмір штрафних санкцій (пені, штрафу на 50 відсотків) та зазначає про те, що: - відповідач є бюджетною установою і фінансується виключно за рахунок бюджетних коштів; - в зв'язку з тяжким матеріальним становищем та відсутністю належного бюджетного фінансування із Міністерства освіти і науки України коледж має заборгованість не тільки за природний газ, а і за інші комунальні послуги; - відповідач вживає всі можливі заходи для виконання зобов'язання боржником перед кредитором; - відповідач визначає суму основного боргу за лютий і березень 2017р. у розмірі 251 010 грн.29 коп., але не згоден зі штрафними санкціями; - після надходження додаткових грошових коштів з Міністерства освіти та науки України за газопостачання, коледж негайно перерахує кошти через Управління державної казначейської служби України у Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2017р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", як постачальником, та відповідачем Новомосковським коледжем Дніпропетровського державного аграрного-економічного університету, як споживачем, було укладено договір №11410QABP0CB017 на постачання природного газу (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК016-2010 код 06.20.1 (09123000-7) Газ природний) (надалі - газ), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна газу становить 7 518 грн. 53 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 1 503 грн. 71 коп., всього з ПДВ 9 022 грн. 24 коп.

Як вбачається на виконання умов Договору у період з лютого по березень 2017р. позивачем було поставлено відповідачу природний газ в загальному обсязі 24,413 тис. куб.м. на загальну суму 251 010 грн. 29 коп., про що свідчать акти приймання-перадачі природного газу до Договору: - від 28.02.2017р. №ДО300007718 на суму 225 769 грн. 43 коп.; - від 31.03.2017р. № ДО300011473 на суму 25 240 грн. 86 коп. (а.с. 17, 18).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до пункту 4.2 Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у наступному порядку: - оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу (пункт 4.2.1 Договору); - у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу (пункт 4.2.2 Договору).

Згідно пункту 4.3 Договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Отже, строк оплати за спожитий у період з лютого по березень 2017р. природний газ вважається таким, що настав.

Заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ становить 251 010 грн. 29 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пункту 6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України.

Приписами частини 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У пункті 6.2.1 Договору сторони узгодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Отже, пеня згідно розрахунку становить 6 716 грн. 87 коп. (з 01.03.2017р. по 07.04.2017р.).

Одночасно суд вважає таким, що підлягає задоволенню викладене у відзиві на позовну заяву клопотання відповідача про зменшення розміру пені з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, чинне законодавство не обмежує право господарського суду на зменшення неустойки певним вичерпним колом обставин.

Таким чином, суд, виходячи з матеріалів справи, враховуючи, що відповідач є бюджетною установою та повністю фінансується з Державного бюджету України, вважає за можливе зменшити розмір пені на 50% до 3 358 грн. 44 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку річні становлять 719 грн. 66 коп. (з 01.03.2017р. по 07.04.2017р.).

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (49000, м. Дніпро, вул. Сергія Єфремова, буд. 25; ідентифікаційний код 00493675) в особі Новомосковського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (51208, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Гетьманська, буд. 236; ідентифікаційний код 26371900) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2; ідентифікаційний код 39572642) 251 010 (двісті пятдесят одна тисяча десять) грн. 29 коп. - заборгованості, 3 358 (три тисячі триста пятдесят вісім) грн. 44 коп. - пені, 719 (сімсот девятнадцять) грн. 66 коп. - річних та 3 876 (три тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 70 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

20.06.2017р.