ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" червня 2017 р. Справа № 911/1693/17

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нагваль-Фіш»

та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крупенія»

про визнання договорів недійсними та витребування майна

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» б/н від 02.06.2017 р. (вх. № 1772/17 від 02.06.2017 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нагваль-Фіш» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крупенія», відповідно до прохальної частини якої позивач просить суд:

- визнати недійсним укладений 23.05.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нагваль-Фіш» договір купівлі-продажу № 23/05-КП1;

- визнати недійсним укладений 01.06.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупенія» договір № 1/06-1КП-ОБ;

- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нагваль-Фіш» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» майно, що забезпечує функціонування (постачання електроенергії) комплексу «Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ «Логістик центр «Скандинавія», а саме: дві комірки з масляними вимикачами 10 кВ (КВ 2001-13), які знаходяться в 0ЗТП-2325 і встановлені на 1-й секції шини 10 кВ (К1 № 0502009) та II секції шини 10 кВ (К1З № 05014948); кабельну лінію від комірки № 1-Л-ТП-2323-І (3хАПвгп 1x120 1,6 км); кабельну лінію від комірки № 13 - Л-ТП-2323-ІІ (ЗхАПвЭгп 1x120 1,6 км); світлофорний обєкт на заїзді-виїзді біля автомобільної дороги 0101304 Київське півкільце - Крюківщина - Боярка, км 4+430 (ліворуч), що розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46 а;

- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» холодильне обладнання на базі компресорних станцій, розміщене в рибному ярмарку та комплексі по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ «Логістик центр «Скандинавія», який складається з: адміністративного корпусу «А» площею 1237,2 кв.м; рибного ярмарку «Б» площею 2983,0 кв.м; комплексу по зберіганню продуктів харчування «В» площею 16522,2 кв.м; насосної підстанції «Г» площею 37,5 кв.м та механічної майстерні «Д» площею 128,7 кв.м, та внутрішньо майданчикову мережу ЗТП/РП-4ч 1000 кВа Трансформатор, що розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви, позивач дізнався, що 23.05.2016 р. між ТОВ «Нагваль-Фіш» та ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» було укладено договір купівлі-продажу № 23/05-КП1, відповідно до умов якого ТОВ «ТЛК «Арктика» (в особі в.о. директора ОСОБА_1Ю.) було продано на користь ТОВ «Нагваль-Фіш» дві комірки з масляними вимикачами 10 кВ (КВ 2001-13), які знаходяться в 0ЗТП-2325 і встановлені на І-й секції шини 10 кВ (К1 № 0502009) та II секції шини 10 кВ (К1З № 05014948), кабельну лінію від комірки № 1-Л-ТП-2323-І (3хАПвЭгп 1x120 1,6 км), кабельну лінію від комірки № 13-Л-ТП-2323-ІІ (3хАПвЭгп 1x120 1,6 км), світлофорний обєкт на заїзді-виїзді біля автомобільної дороги 0101304 Київське півкільце - Крюківщина - Боярка, км 4+430 (ліворуч).

Як зазначає позивач, у подальшому йому стало відомо, що 01.06.2016 р. між ТОВ «ТЛК «Арктика» та ТОВ «Крупенія» було укладено договір № 1/06-1КП-ОБ, відповідно до умов якого ТОВ «ТЛК «Арктика» (в особі директора ОСОБА_2М.) було продано на користь ТОВ «Крупенія» холодильне обладнання на базі компресорних станцій та внутрішньо майданчикову мережу 3ТП/РП-4х 1000 кВа трансформатор.

Позивач вважає, що оскаржувані договори було укладено із злочинним умислом, з порушенням приписів чинного, на момент їх укладення, законодавства України, у звязку з чим вказані вище договори підлягають визнанню недійсними.

Таким чином, позов обґрунтований незаконним, на думку позивача, укладанням двох різних договорів купівлі-продажу, а саме - договору № 23/05-КП1 від 23.05.2016 р. та договору № 1/06-1КП-ОБ від 01.06.2016 р., відповідно до яких було відчужено майно позивача, на користь покупців, в якості яких виступають два різні товариства відповідачі за даним позовом.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову. Дані матеріально-правові вимоги (предмет позову) можуть виникати при порушенні прав та невиконанні обов'язків, що випливають з домовленості між сторонами, тобто з договору.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 Господарського процесуального кодексу України та пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із позовної заяви, підставами виникнення вимог заявника за даним позовом є факти порушення умов правочинів двома різними контрагентами позивача за двома різними договорами № 23/05-КП1 від 23.05.2016 р. та № 1/06-1КП-ОБ від 01.06.2016 р.

Проте кожен окремий договір та порушення його умов є окремими підставами позову, відтак предметом даного позову є об'єднані вимоги, що виникають з різних підстав, що порушує вимоги ч. 1 ст. 58 ГПК України, якою передбачена можливість об'єднання кількох вимог в одній позовній заяві, якщо вони зв'язані між собою однією підставою виникнення або поданими доказами.

Таким чином, розглянувши матеріали позовної заяви, проаналізувавши суб'єктний склад та характер правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, оскільки вимоги про визнання недійсними двох різних договорів купівлі-продажу, а саме - № 23/05-КП1 від 23.05.2016 р. та № 1/06-1КП-ОБ від 01.06.2016 р., укладених з двома різними покупцями (відповідачами), не повязані між собою одними і тими ж підставами виникнення та доказами, оскільки документи, що підтверджують недійсність кожного договору є різними, а відтак ст. 58 ГПК України в даному випадку не може бути застосована.

Поряд з цим, сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки заявлені вимоги щодо стягнення боргу не повязані підставою їх виникнення, так як виникли з різних договорів. Також при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов визначених у договорі та щодо допущених порушень вимог закону кожного договору окремо, тобто суду необхідно в межах одного провадження фактично вирішити кілька окремих, не повязаних між собою спорів, та надавати окрему юридичну оцінку доказам по кожному договору окремо.

Господарському суду не надано права роз'єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги, про що зазначено у ст. 58 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо суд, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, встановить, що порушено правила поєднання вимог чи об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при зверненні до господарського суду ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру станоть 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору.

Згідно з приписами п. 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Поряд з цим, відповідно до п. 2 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім того, відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктами 59 та 61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (із змінами і доповненнями), передбачено, що: внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення; у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках; працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля; один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові; на примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення; за бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Крім того, відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (із змінами і доповненнями), надання послуг поштового зв'язку підтверджує розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

До позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» б/н від 02.06.2017 р. (вх. № 1772/17 від 02.06.2017 р.) доказів направлення копії позову відповідачам не додано.

Згідно приписів п. 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, пунктом 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно зі ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії.

З урахуванням наведеного, звертається увага заявника на те, що позовна заява подана з порушенням норм п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України, зокрема, додані позивачем до позовної заяви ксерокопії документів взагалі не засвідчені, а тому не можуть вважатись доказами, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З урахуванням наведеного, керуючись п.п. 4, 5, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» б/н від 02.06.2017 р. (вх. № 1772/17 від 02.06.2017 р.) повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 38 арк. позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна