КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Справа№ 910/20407/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2017

у справі № 910/20407/16 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Департаменту міського майна Маріупольської міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Департамент міського майна Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу Комунального комерційного підприємства "Аеропорт Маріуполь" від 27.01.2012 № 1-12, укладеного з Приватним акціонерним товариством "Азовзагальмаш".

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі № 910/20407/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент міського майна Маріупольської міської ради звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі № 910/20407/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, а висновки викладені в рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 колегією суддів у складі: головуючого судді Калатай Н.Ф., суддів: Чорногуза М.Г., Агрикової О.В. прийнято апеляційну скаргу Департаменту міського майна Маріупольської міської ради до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи № 910/20407/16 призначено на 15.03.2017.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/174/17 від 15.03.2017 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Калатай Н.Ф. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/20407/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2017 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Власова Ю.Л., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 17.03.2017 прийнято справу № 910/20407/16 за апеляційною скаргою Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2017 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Власова Ю.Л., Скрипки І.М., розгляд справи призначено на 27.04.2017.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному, судове засідання, призначене на 27.04.2017, не відбулося.

28.04.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

З огляду на вихід головуючого судді Корсакової Г.В. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 розгляд справи №910/20407/16 призначено на 08.06.2017.

В судове засідання 08.06.2017 представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалась, за наявними в справі матеріалами.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2012 між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Азовзагальмаш" (орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу Комунального комерційного підприємства "Аеропорт Маріуполь", за умовами якого орендодавець зобов'язався передати, а орендар зобов'язався прийняти в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Комунального комерційного підприємства "Аеропорт Маріуполь", склад якого визначено відповідно до акту оцінки, протоколу про результати інвентаризації станом на 31.12.2011, вартість якого становить 82 405 054,00 грн. без ПДВ, залишкова вартість активів дорівнює балансовій згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31.12.2011.

Опис об'єктів нерухомого майна, що входить до складу комплексу, що належить територіальній громаді міста Маріуполя в особі Маріупольської міської ради, наведений у п.п. 1.1.1.1 договору.

Зазначений договір було укладено сторонами строком на 49 років і відповідно до п. 10.1 він діє з 27.01.2012 до 27.01.2061.

Розмір платежів за договором та порядок їх внесення визначено у ст. 3, а саме:

- орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - 686 708,78 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 3.1);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.2);

- орендна плата перераховується щоквартально не пізніше останнього дня місяця, наступного за квартальним (на підставі виставленого орендодавцем рахунку (п. 3.3);

- рахунки орендар отримує в орендодавця з 11 по 20 число місяця, наступного за квартальним (п. 3.4).

Пунктом 5.5 договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 встановлено, що протягом місяця після укладання цього Договору орендар зобов'язується застрахувати орендоване майно Комплексу на суму не менше за його балансову вартість на користь Орендодавця, в порядку, визначеному чинним законодавством.

Вказаний договір 27.01.2012 посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Горелік К.О. та зареєстрований в реєстрі за № 89.

Матеріалами справи підтверджується, що Управління Міського майна Маріупольської міської ради було перейменовано в Департамент міського майна Маріупольської міської ради у 2014 році за рішенням Маріупольської міської ради № 6/43-5016 від 30.12.2014, а відповідно до Положення про Департамент, він є правонаступником прав та обов'язків Управління.

Також, матеріали справи містять документальне підтвердження зміни типу організаційно-правової форми відповідача (публічного акціонерного товариства на приватне) за рішенням загальних зборів акціонерів від 20.04.2016 та реєстрації таких змін і нового найменування в установленому законом порядку.

Факт приймання-передачі від позивача відповідачеві обумовленого договором оренди цілісного майнового комплексу підтверджується актами приймання-передачі від 27.01.2012 (1 071 одиниць рухомого і нерухомого майна) від 11.05.2012 (52 одиниці транспортних засобів, 4одиниці обладнання і техніки).

11.05.2012 сторони підписали додатковий договір № 1 до описаної угоди найму, згідно з яким розділ 1 було доповнено наступним змістом: "Також до складу цілісного майнового комплексу Комунального підприємства "Аеропорт Маріуполь" входить майно, склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки, протоколу інвентаризації, складеного на 29.02.2012, балансова та залишкова вартість якого становить без ПДВ 4 111 566,56 грн.".

Відповідно до додаткового договору № 1 орендна плата за базовий місяць становить 723 240,15 грн. без ПДВ.

10.07.2014 Маріупольською міською радою прийнято рішення "Про дострокове розірвання договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 цілісного майнового комплексу "Комунальне комерційне підприємство "Аеропорт Маріуполь" № 6/40-4449, яким погоджено дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди.

Вказаним рішенням, серед іншого, позивачу було доручено забезпечити підписання орендодавцем та орендарем додаткового договору до договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 про дострокове розірвання договору за згодою сторін; забезпечити прийняття від орендаря за актом приймання - передачі цілісного майнового комплексу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2016 порушено провадження у справі № 910/3262/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш".

У травні 2016 року позивач направив до суду заяву з грошовим вимогами до боржника у справі № 910/3262/16.

20.05.2016 позивач склав на ім'я відповідача та розпорядника його майна вимогу кредитора на суму 94 165 453,88 грн.

У матеріалах справи міститься лист позивача від 08.07.2016 № 0511/2670, в якому відповідач повідомляється про прийняття Маріупольською міською радою рішення від 10.07.2016 № 6/40-4449 про дострокове розірвання договору, вказується, що станом на 01.07.2016 Департаментом міського майна Маріупольської міської ради та відповідачем проводиться робота по достроковому розірванню договору, зазначається, що з травня 2012 року по липень 2016 року заборгованість орендаря за договором складає 31 235 480,86 грн., пеня - 9 176 721,44 грн., борг з повернення залишку амортизаційного фонду - 34 268 174,00 грн., збитки за користування об'єктом оренди - 22 098 892,40 грн.

Цим листом позивач просив відповідача сплатити суму заборгованості, яка складає 96 779 268,70 грн. станом на 01.07.2016 з метою закінчення процедури дострокового розірвання договору.

23.09.2016 позивач звернувся до відповідача з листом від 22.09.2016 № 03-и/3842, в якому вказував про погодження Маріупольською міською радою розірвання договору за згодою сторін та просив погасити заборгованість у загальній сумі 102 462 945,02 грн.

29.09.2016 відповідач направив позивачеві лист № А14/2134, який складено як відповідь на лист Департаменту міського майна Маріупольської міської ради від 22.09.2016 № 03-и/3842 щодо сплати заборгованості в сумі 102 462 945,02 грн. за спірним договором. У своєму листі відповідач вказує про порушення провадження у справі про своє банкрутство, про направлення розпорядникові майна повідомлення про розгляд вимог кредитора та їх визнання на суму 34 268 174,00 грн., яка відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства. Також, у листі відповідачем зроблено висновок про те, що вимога Департаменту міського майна Маріупольської міської ради про стягнення заборгованості з орендної плати за договором є предметом розгляду у Господарському суді міста Києва, а тому саме судом має бути вирішена по суті. Крім того, відповідач зазначив, що у разі незгоди Департаменту з наведеними обставинами, він має право звернутися до суду з вимогою про розірвання договору оренди.

Згідно з наявним в матеріалах справи повідомленням від 31.10.2016 № 02-09/1504 арбітражного керуючого Шистопала Петра Миколайовича як розпорядника майна відповідача, грошові вимоги позивача визнано в сумі 71 001 191,07 грн.

Звертаючись до суду з позовом, Департамент міського майна Маріупольської міської ради зазначає, що за час користування об'єктом оренди орендар не сплачував орендну плату, не виконав взяті на себе зобов'язання щодо страхування об'єкту оренди, після прийняття рішення Маріупольською міською радою про погодження дострокового розірвання договору оренди, відповідач орендоване майно не повернув, продовжує його використовувати, та при цьому повідомив, що розірвання договору може бути проведене в судовому порядку. Позивач вважає, що договір підлягає розірванню в судовому порядку, оскільки між сторонами відсутня угода про його розірвання за взаємною згодою сторін, яка б була оформлена так, як оформлений сам договір (посвідчений нотаріально).

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що договір оренди від 27.01.2012 № 1-12 розірвано за взаємною згодою сторін 10.07.2014 з моменту погодження Маріупольською міською радою ініціативи орендаря на дострокове розірвання договору. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивач невірно обрав спосіб захисту порушеного права орендодавця на повернення майна від орендаря.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується та виходить з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до п. 10.3. договору оренди зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій стороні.

Згідно з п.10.4 договору за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, Маріупольська міська рада розглянувши звернення відповідача від 08.04.2014 № 913/231 про дострокове розірвання договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 прийняла рішення від 10.07.2014 № 6/40-4449 "Про дострокове розірвання договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 цілісного майнового комплексу "Комунальне комерційне підприємство "Аеропорт Маріуполь", яким погоджено дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що договір оренди від 27.01.2012 № 1-12 розірвано за взаємною згодою сторін 10.07.2014 з моменту погодження Маріупольською міською радою ініціативи орендаря на дострокове розірвання договору.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, оскільки вказане рішення Маріупольської міської ради лише надавало згоду власника майна на дострокове розірвання договору за згодою сторін.

У ст. 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п.п. 7.1., 7.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за N 282/20595 ( в редакції, чинній на дату прийняття рішення Маріупольською міською радою) договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. Договір про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну або розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну або розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою.

З матеріалів справи вбачається, що додатковий договір про розірвання договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 в такій самій формі, що і договір, між сторонами не укладався.

Таким чином, договір оренди від 27.01.2012 № 1-12 розірваний за згодою сторін не був, а відтак є чинним на час звернення позивача з позовом до суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 284 Господарського кодексу України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно п. 3.3. договору орендна плата перераховується щоквартально не пізніше останнього дня місяця, наступного за квартальним (на підставі виставленого орендодавцем рахунку).

Як вбачається з наданої позивачем суду першої інстанції таблиці нарахування та зарахування орендної плати, залученої до матеріалів справи (а.с. 137-138), заборгованість відповідача по орендній платі визначена позивачем за період з січня 2012 року по 16.05.2016 року.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII він звільнений від сплати орендної плати за користування майном з 14.04.2014 року.

Відповідно до преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 1 названого Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30.10.2014 року №1053-р та розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" від 02.12.2015 № 1275-р місто Маріуполь включено до переліку таких населених пунктів.

Стаття 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" у вказаній вище редакції діяла до 08.06.2016, дати набуття чинності Законом України від 17.05.2016 № 1365-VIII, яким були внесені зміни до ст. 7 названого Закону.

Як зазначалось вище, заборгованість відповідача по орендній платі визначена позивачем за період з січня 2012 року по 16.05.2016 року.

З огляду на зазначене, враховуючи, що орендоване комунальне майно розташовано на території м. Маріуполь, на території якого здійснювалась антитерористична операція, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не мав сплачувати оренду плату за користуванням майном з 15.10.2014 (дата набрання чинності Законом) по 16.05.2016, оскільки вона була скасована.

Що стосується заборгованості за період з січня 2012 по 15.10.2014 то, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачем частково здійснювалась оплата по орендній платі за 2012 - 2013 роки, після 11.09.2013 та до 15.10.2014 орендна плата відповідачем не сплачувалась взагалі. Вказані обставини відповідачем не спростовані, доказів оплати орендної плати за вказаний період не надано.

Істотне порушення орендарем такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку.

Крім того, ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що істотними умовами договору оренди є, зокрема, страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Пунктом 5.5 договору оренди від 27.01.2012 № 1-12 встановлено, що протягом місяця після укладання цього Договору орендар зобов'язується застрахувати орендоване майно Комплексу на суму не менше за його балансову вартість на користь Орендодавця, в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідачем не надано суду доказів страхування майна, переданого в оренду.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем були порушені істотні умови договору оренди від 27.01.2012 № 1-12, що є достатньою правовою підставою для його дострокового розірвання.

З огляду на зазначене, рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі № 910/20407/16 підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі № 910/20407/16 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі № 910/20407/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Розірвати договір оренди цілісного майнового комплексу Комунального комерційного підприємства "Аеропорт Маріуполь" від 27.01.2012 № 1-12 укладений між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш», посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Горелік К.О. та зареєстрований в реєстрі за № 89.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 4, нежиле приміщення 63, ідентифікаційний код юридичної особи 13504334) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Металургів, будинок 25, ідентифікаційний код юридичної особи 23599040) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 4, нежиле приміщення 63, ідентифікаційний код юридичної особи 13504334) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Металургів, будинок 25, ідентифікаційний код юридичної особи 23599040) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп.

6. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/20407/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Л. Власов

І.М. Скрипка