РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017Справа №910/7470/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України"

про стягнення 100 000,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Потапова Н.А. (довіреність № 1155 від 09.09.2016)

від відповідача: Дмитрієв С.О. (довіреність № 1 від 23.03.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (відповідач) 100000,00 грн. наданої фінансової допомоги згідно договору №25-05 від 25.05.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 25.05.2015 щодо обов'язку повернення суми позики у розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 11.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7470/17, розгляд справи призначено на 30.05.2017.

30.05.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав заявлену до стягнення заборгованість за договором №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 27.05.2015 у сумі 100000,00 грн., однак просив розстрочити заборгованість відповідно до графіку, наведеного у відзиві до 31.12.2019 рівними частинами по 20000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 30.05.2017 розгляд справи №910/7470/17 відкладено на 13.06.2017.

13.06.2017 через відділ діловодства від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач надав пояснення щодо особи, якою було отримано лист-вимогу вих. №1939 від 27.12.2016 та не заперечив щодо розстрочення виконання рішення суду, однак запропонував розстрочити виконання рішення до вересня 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 13.06.2017 надав суду довілдку про стяан заборгованості відповідача, пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду довідку, в якій відповідач визнав заборргованість за договором №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 25.05.2015 у сумі 100000,00 грн., визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розстрочити виконання рішення.

В судовому засіданні 13.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (позивач, сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (відповідач, сторона 2) укладений договір №25-05 надання поворотної фінансової допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого, сторона 1 надає стороні 2 поворотну фінансову допомогу, а сторона 2 зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах визначених цим договором.

Згідно із п. 2.1 договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 100 000,00 грн.

Допомога надається стороні 2 на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.2. договору).

Позивач на виконання умов договору №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 25.05.2015 перерахував відповідачу кошти у сумі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1646 від 25.05.2015.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що допомога надається строком на три роки і підлягає поверненню до 25.05.2018.

Повернення грошових коштів здійснюється шляхом внесення грошових коштів в касу сторони 1 або зарахування відповідної грошової суми на рахунок сторони 1 у банківській установі (п. 3.2. договору).

Термін, на який надається допомога може бути збільшений за домовленістю сторін, про що сторони укладають додаткову угоду (п. 3.3. договору).

У відповідності до п. 7.1. договору, сторона 1 має право вимагати дострокового повернення наданої допомоги, направивши стороні 2 письмову вимогу про повернення грошових коштів. В такому випадку сторона 2 зобов'язується повернути грошові кошти не пізніше, ніж на 30-й календарний день після отримання відповідної вимоги.

Позивач звернувся до відповідача із листом-вимогою вих. №1939 від 27.12.2016 про повернення фінансової допомоги у сумі 100000,00 грн., що отримана уповноваженою особою відповідача 30.12.2016.

Оскільки, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, суму допомоги у розмірі 100000,00 грн. позивачу не повернув, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 100000,00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом між сторонами укладено договір №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 25.05.2015, згідно із яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 100000,00 грн. (суму позики).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Надання позики у сумі 100000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №1646 від 25.05.2015.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що допомога надається строком на три роки і підлягає поверненню до 25.05.2018.

Згідно із п. 7.1. договору, позивач має право вимагати дострокового повернення наданої допомоги, направивши відповідачу письмову вимогу про повернення грошових коштів, та відповідач зобов'язується повернути грошові кошти не пізніше, ніж на 30-й календарний день після отримання відповідної вимоги.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із листом-вимогою вих. №1939 від 27.12.2016 про повернення фінансової допомоги у сумі 100000,00 грн., що отримана 30.12.2016 уповноваженою особою відповідача (згідно із відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом ТОВ "Комунальні системи України" Сарнацький В.О.).

Оскільки, вимога отримана відповідачем 30.12.2016, то повернення фінансової допомоги мало бути здійснене 30.01.2017 (29.01.2017 вихідний день).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на те, що відповідач умови договору №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 27.05.2015, не виконав, суму фінансової допомоги у розмірі 100000,00 грн. не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стягнення з відповідача суми фінансової допомоги у розмірі 100000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач факт невиконання зобов'язання по договору №25-05 надання поворотної фінансової допомоги від 25.05.2015 та існування заявленої до стягнення суми заборгованості не заперечує, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, про що вказує у поданому суду відзиві на позовну заяву.

З огляду на встановлені вище обставини, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" про стягнення 100000,00 грн. наданої фінансової допомоги згідно договору №25-05 від 25.05.2015.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Водночас, відповідачем заявлено про розстрочення суму заборгованості перед позивачем і виконання рішення суду згідно із наступним графіком: до 31.12.2017 - 20000,00 грн., до 30.06.2018 - 20000,00 грн., до 31.12.2018 - 20000,00 грн., до 30.06.2019 - 20000,00 грн., до 31.12.2019 - 20000,00 грн.

Пунктом 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи наведені відповідачем обґрунтування щодо розстрочення рішення, з огляд на майновий стан відповідача, зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача, у межах наданих законодавством прав, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду у даній справі.

Суд приймає до уваги і ту обставину, що при розстрочці виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що відповідач здійснить заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Разом з тим, приймаючи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, запропоновані сторонами графіки розстрочення, а також суму заявлених та задоволених вимог, суд задовольняє заяву відповідача частково, та вважає за необхідне розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 у справі №910/7470/17 (борг у сумі 100000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору 1600,00 грн.) згідно із наступним графіком сплати: до 30.09.2017 - 20000,00 грн.; до 31.12.2017 - 20000,00 грн., до 31.03.2018 - 20000,00 грн., до 30.06.2018 - 20000,00 грн., до 30.09.2018 - 21600,00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, суд задовольняє повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" про стягнення 100000,00 грн. наданої фінансової допомоги згідно договору №25-05 від 25.05.2015 з розстроченням рішення суду згідно із вищенаведеним графіком.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (01011, м. Київ, вулиця Печерський узвіз, будинок 19, ідентифікаційний код 37100715) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вулиця Судилківська, будинок 9, офіс 203, ідентифікаційний код 37587657) заборгованість у сумі 100000,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 у справі №910/7470/17 з наступним графіком сплати:

до 30.09.2017 - 20000,00 грн.;

до 31.12.2017 - 20000,00 грн.;

до 31.03.2018 - 20000,00 грн.;

до 30.06.2018 - 20000,00 грн.;

до 30.09.2018 - 21600,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2017.

Суддя С.О. Турчин