ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017р. Справа № 914/480/17

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок», м. Львів

про стягнення 792 981, 27 грн.

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 представник

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» про стягнення 792 981,27 грн.

Ухвалою суду від 14.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 27.03.2017 р.

Судовий розгляд справи відкладався з підстав зазначених в ухвалах та протоколах суду.

На адресу суду 07.06.2017 р. відповідачем подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи (вх. 2499/17) та клопотання (вх. 20119/17) про зменшення суми неустойки, однак, суд у їх задоволенні відмовляє за не обгрунтованість та безпідставністю.

Відповідачем 07.06.2017 р. подано клопотання (вх. 20119/17) про зменшення суми неустойки у звязку з скрутним фінансовим становищем та заяву про розстрочку виконання рішення суду (вх. 20166/17) шляхом розтермінування сплати боргу рівними частинами в період з липня 2017 р. по грудень 2018 р.

В судовому засіданні 12.06.2017 р. оголошено перерву до 13.06.2017 р.

В продовженому судовому засіданні 13.06.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених в позовній заяві та наданих поясненнях. Свої позовні вимоги обґрунтовував не виконанням відповідачем своїх договірних зобовязань в частині оплати за орендоване приміщення.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.06.2017 р. проти основної заборгованості заперечує частково та визнає лише заборгованість в сумі 5 277,65 грн. (довідка розрахунок долучена до матеріалів справи), однак, що стосується неустойки то просить задоволити клопотання (вх. 20119/17) про зменшення її суми у звязку з скрутним фінансовим становищем та розтермінувати сплату боргу рівними частинами в період з липня 2017 р. по грудень 2018 р.

В судовому засіданні 13.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

21.05.2012 р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» (надалі Орендар), було укладено договір оренди № Г-8282-12 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень).

Відповідно до п. 1.1 договору, Орендодавець, відповідно до умов договору зобовязується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 419,3 кв.м., а саме: приміщення підвалу, що позначенні в технічній документації під літерами 7-1, 7-2, 7-4, 7-5, 7-6, 7-7, 7-9, 7-10, 7-11, площею 196,6 кв.м. та приміщення першого поверху, що позначенні в технічній документації під літерами 7-12, 7-13, 7-14, 7-15, 7-16, 7-17, 7-18, 7-19, площею 222,4 кв.м., які розташовані в будівлі (літ. А-4) за адресою: м. Львів, пл. Ринок, буд. 20, (надалі обєкт оренди), що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства «Старий Львів», надалі балансоутримувач і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності.

За приписами розділу 5 договору, загальна сума річної орендної плати на момент укладення цього договору без врахування індексу інфляції становить 184 286,40 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 5.2 договору, орендна плата перераховується Орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів Орендар сплачує пеню в розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Термін дії договору оренди становить 5 років з 21.05.2012 р. до 21.05.2017 р. включно (п.4.1 договору).

Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, Відповідач взяті на себе зобовязання в повному обсязі не виконував.

13.04.2016 р. Вищим Господарським судом України було прийнято постанову у справі № 914/3210/15, якою розірвано договір оренди № Г-8282-12 нерухомого майна (будівлі, споруди,приміщення) загальною площею 419,3 кв.м., а саме: приміщення підвалу, що позначенні в технічній документації під літерами 7-6, 7-7, 7-8, 7-9, 7-10, 7-11, площею 196,9 кв.м. та приміщення першого поверху, що позначенні в технічній документації під літерами 7-12, 7-13, 7-14, 7-15, 7-16, 7-17, 7-18, 7-19, площею 222,4 кв.м., які розташовані в будівлі (літ. А-4) за адресою: м. Львів, пл. Ринок, буд. 20 позначенні в технічному паспорті ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 19.03.2001 р. інвентарний № 870, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» та зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» звільнити і повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 20 за актом прийому-передачі. Дана постанова набрала сили з дня її прийняття.

Проте відповідач це рішення суду не виконав, обєкт оренди не повернув.

Як стверджує позивач, відповідач взяті на себе зобовязання стосовно сплати орендних платежів не виконував, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 112 942,64 грн. за період з 01.01.2016 р. до 12.04.2016 р., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також, позивачем відповідно до зазначеного заявлено до стягнення з відповідача також 680 038,63 грн. неустойки за період з 13.04.2016 р. до 31.01.2017 р. в звязку з порушенням строку повернення обєкту оренди.

Як зазначив представник позивача станом на момент винесення рішення відповідач заборгованості не погасив.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що відповідачем визнається лише заборгованість в сумі 5 277,65 грн., у звязку з не врахуванням позивачем ряду оплат за орендоване ним приміщення, що підтверджується доказами долученими до матеріалів справи.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Аналогічний обовязок відповідача закріплений в розділі 5 Договору.

Як встановлено судом, в результаті проведеного перерахунку оплат за орендоване приміщення на момент винесення рішення заборгованість відповідача по орендних платежах становить 5 277,65 грн. і ним визнається. Позивачем вище зазначене належними доказами не спростовано.

З долученої позивачем в обґрунтування розміру позовних вимог Довідки не вбачається чітко періоду нарахування, не враховано ряд платежів, які проведені відповідачем у спірному періоді (докази яких долучені до матеріалів справи), не враховано обставин, встановлених Постановою ВГС України у справі № 914/3210/15 від 13.04.2016 р (а.с.14) щодо сплати 87 000,00 грн. листопад-грудень 2015 р. та січень 2016 року. Таким чином, в долученій до позовної заяви Довідки позивачем невірно відображено всі проплати орендних платежів з врахуванням здійснених авансових платежів, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість із сплати орендних платежів, в розмірі 5 277,65 грн., яка виникла у спірному періоді січень-квітень 2016р.

Згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до довідки про заборгованість № 4-3202-226 від 21.02.2017 р. станом на 16.02.2017 р. позивачем нараховано 680 038,63 грн. неустойки за користування приміщенням після припинення Договору з 13.04.2016 р. до 31.01.2017 р., яку просить стягнути з відповідача. Дана позовна вимога судом визнана такою, що підлягає до задоволення в межах заявлених вимог.

Також, суд розглянувши подану 07.06.2017 р. відповідачем заяву про розстрочку виконання рішення суду (вх. 20166/17) з вимогою розтермінувати сплату боргу рівними частинами з липня 2017 по грудень 2018 р. зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 121 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Право суду при прийнятті рішення відстрочити або розстрочити його виконання передбачене також пунктом 6 статті 83 ГПК України.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Аналогічною є позиція ВГС України, відображена в п.2 Розяснення ВГС України № 02-5/333 від 12.09.96 р. «Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України» із змінами і доповненнями .

Враховуючи ті обставини, що частина приміщення, за неповернення якого позивачем нарахована неустойка, є спільним (не роздільним) із частиною приміщення, на яке у відповідача укладений інший договір оренди (який є чинним на даний час) і вхід до даних приміщень є лише один (спільний), у відповідача фактично відсутня можливість оформити актом повернення орендованого майна частину якого він займає на законних підставах.

Враховуючи вище наведені обставини, суд прийшов до висновку, що дана заява обґрунтована належним чином та підтверджена належними доказами, що свідчать про скрутне фінансове становище відповідача і відсутність вини у неповерненні приміщення та вирішив задоволити частково дану заяву та розтермінувати сплату боргу рівними частинами терміном на 1 рік, з 13 липня 2017 р. по 13 червня 2018 р.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» (79007, м.Львів, вул. Базарна, 11, ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл.Галицька, 15, ) 5 277,65 грн. основної заборгованості, 680 038,63грн. - неустойки та 10 279,75 грн. судового збору.

3. Розстрочити сплату заборгованості в суму 685 316,28 грн. рівними частина терміном на 1 рік, а саме:

- 57 109,69 грн. - 13.07.2017 р.

- 57 109,69 грн. - 13.08.2017 р.

- 57 109,69 грн. - 13.09.2017 р.

- 57 109,69 грн. - 13.10.2017 р.

- 57 109,69 грн. - 13.11.2017 р.

- 57 109,69 грн. - 13.12.2017 р.

- 57 109,69 грн. - 13.01.2018 р.

- 57 109,69 грн. - 13.02.2018 р.

- 57 109,69 грн. - 13.03.2018 р.

- 57 109,69 грн. - 13.04.2018 р.

- 57 109,69 грн. - 13.05.2018 р.

- 57 109,69 грн. - 13.06.2018 р.

4. В решта частині позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19.06.2017 року.

Суддя Березяк Н.Є.