КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 925/9/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 14.06.2017

розглядаючи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Імперіал плюс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі № 925/9/17 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Приватного підприємства "Імперіал плюс"

про стягнення 54400,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі № 925/9/17 позов задоволено повністю, стягнуто з ПП "Імперіал плюс" штраф у розмірі 27200, 00 грн. та пеню у розмірі 27200,00 грн., стягнуто з ПП "Імперіал плюс" на користь Антимонопольного комітету України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 378, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПП "Імперіал плюс" повторно звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі №925/9/17 та в позові Антимонопольного комітету України про стягнення штрафу та пені - відмовити в повному обсязі.

В своїх доводах апелянт посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Коротун О.М. прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №925/9/17 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.05.2017, у зв'язку з перебуванням 17.05.2017 судді Гаврилюка О.М. у відпустці, для розгляду справи №925/9/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Коротун О.М., Сулім В.В., вказана судова колегія розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку і прийняла постанову у даній справі.

Представником позивача на підставі ст. 96 ГПК України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому Антимонопольний комітет України просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі №925/9/17 - без змін.

Представник позивача приймав участь у судових засіданнях, в яких надавав свої пояснення, заперечував проти доводів, що викладені в апеляційній скарзі та просили апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі №925/9/17 - без змін.

Представники відповідача участь в судових засіданнях апеляційної інстанції не приймали, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 22 ГПК України не скористались. Про день та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Однак, вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки учасники судового процесу, які не з'явились в судове засідання, були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 127-26.4/24-15 про порушення приватним підприємством "Імперіал плюс" законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, прийняв рішення від 22.12.2015 № 646-р, яким визнано, що ПП "Імперіал плюс" вчинило порушення, передбачене ст. 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді використання оформлення упаковки масла солодковершкового селянського, екстра, шоколадного торговельної марки "СЛАДОСВІТ" виробництва Приватного підприємства "Імперіал Плюс", яке є схожим з оформленням упаковки масла солодковершкового селянського, екстра, шоколадного торговельної марки "Ферма", без дозволу (згоди) виробника - товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" та компанії "ТЕРРА ФУД МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ ЛІМІТЕД", що може призвести до змішування діяльності приватного підприємства "Імперіал Плюс" з діяльністю товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД".

Так, 22.12.2015 за результатами розгляду справи № 127-26.4/24-15 Антимонопольним комітетом України, винесено рішення № 646-р, яким накладено на відповідача штраф у розмірі 27200 грн.

У січні 2017 року Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до ПП «Імперіал плюс» про стягнення з відповідача 27200 грн. штрафу за порушення, передбачені статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", накладеного Антимонопольним комітетом України № 646-р від 22.12.15 у справі № 127-26.4/24-15, а також пені у розмірі 27200,00 грн. за прострочення сплати штрафу.

При прийняті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Антимонопольного комітету України підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ПП "Імперіал плюс" повторно звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі №925/9/17 та в позові Антимонопольного комітету України про стягнення штрафу та пені - відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПП "Імперіал плюс" зверталося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від № 646-р від 22.12.15 у справі № 127-26.4/24-15 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу".

Так, рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі №910/4616/16 у задоволенні даного позову було відмовлено повністю.

Рішення у справі №910/4616/16 набрало законної сили 23.06.2016.

Зокрема, вказаним вище рішенням встановлено, такі обставини: наявність у ПП «Імперіал плюс» зареєстрованого належним чином промислового зразка (патент України № 28923 на промисловий зразок «Упаковка для масла», клас МКЗП 09-05), не є підставою для звільнення від відповідальності за законодавством про захист від недобросовісної конкуренції за використання зовнішнього вигляду упаковки, яке ТОВ «Терра Фуд» почало використовувати у своїй господарській діяльності значно раніше за Підприємство; ТОВ «Терра Фуд» і Компанія не надавали дозволу (згоди) Підприємству на використання оформлення упаковок масла, виробництва ПП «Імперіал плюс», яке є схожим з оформленням упаковок масла, виробництва ТОВ «Терра Фуд», що може призвести до змішування діяльності названих підприємств; ТОВ «Терра Фуд» раніше за ПП «Імперіал плюс» почало виробляти масло, використовуючи упаковку на підставі патенту України № 27608 на промисловий зразок; використання Підприємством упаковки масла, схожої на упаковку, яку використовує ТОВ «Терра Фуд», може створити у невизначеного кола осіб враження взаємопов'язаності конкурентів або навіть призвести до ототожнення ними продукції ПП «Імперіал плюс» та ТОВ «Терра Фуд», що, в свою, чергу може призвести до змішування з діяльністю вказаних юридичних осіб; Компанія отримала патент України № 27608 на промисловий зразок, раніше ніж Підприємство подало заявку № s201402247 та отримало патент України № 28923 на промисловий зразок.

На підставі чого, господарський суд міста Києва у справі №910/4616/16 прийшов до висновку, що ПП «Імперіал плюс» не подав суду докази на підтвердження наявності підстав для визнання недійсним рішення № 646-р у розумінні статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», натомість Антимонопольним комітетом України підтверджено обставини, наведені в рішенні № 646-р, а тому зазначене рішення АМК є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини встановлені рішенням господарського суду у справі, в якій брали участь ті самі особи, що і у справі №910/4616/16, а тому не доказуються повторно.

Таким чином, твердження апелянта про те, що використання упаковки масла солодко вершкового є правомірним, а рішення АМК - не відповідає чинному законодавству, судом апеляційної інстанції відхиляється.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішення АМК відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" є обов'язковим до виконання відповідачем.

Статтею 5 Закону "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вже зазначалось вище, відповідно до статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" накладено на ПП «Імперіал плюс» штраф у розмірі 27200,00 грн.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Згідно з приписами частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, як встановлено судом першої інстанції, копія рішення АМК була надіслана відповідачу із супровідним листом позивача від 30.12.2015 №127-26.4/09-13193 та отримана 05.01.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 235.

Таким чином, двохмісячний строк для сплати штрафу закінчився 07.03.2016, оскільки 05.03.2016 та 06.03.2016 припадають на неробочі дні.

Відповідач у встановлений законом строк штраф не сплатив.

Так, відповідно до ч. 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома вказаної статті).

Як зазначено у п. 20.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" (2210-14) передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Штрафні санкції за порушення конкурентного законодавства відповідачем не сплачено.

Здійснивши арифметичний перерахунок пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до стягнення з відповідача підлягає стягнення у розмірі 27200 грн.

Так, період нарахування пені станом на дату подання позовної заяви до господарського суду складає 166 календарних днів. Таким чином, розмір пені складає: 67728,00 грн. : 27200 грн (100% ) х 1,5 х 166 дн. = 67728,00 грн. Проте, враховуючи вимоги частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» згідно з якою розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, тому сплаті підлягає пеня в розмірі 27200 грн.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення 27200 грн. штрафу та 27200 грн. пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі № 925/9/17 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи скаржника законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі № 925/9/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Імперіал плюс" - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Імперіал плюс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі № 925/9/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року у справі № 925/9/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/9/17 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім