ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Справа № 921/609/15-г/10

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Удовиченка О.С.,
суддів :Катеринчук Л.Й., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТАРАСТАНДАРТ"
на постанову та на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016 (щодо зобов'язань перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв")
у справі№ 921/609/15-г/10
за заявою доФермерського господарства "Агрофірма "Базис" Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт"
про арбітражний керуючийбанкрутство Кучак Ю.Ф.
в судовому засіданні взяли участь представники :

ТОВ "УКРТАРАСТАНДАРТ"Плесюк О.С.
ПАТ "Дельта Банк" ліквідатора ТОВ "Славпродукт" Кучака Ю.Ф.Потапенко С.Ю. Демчан О.І.
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03.07.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" (далі - ТОВ "Славпродукт").

Постановою господарського суду Тернопільської області від 16.10.2015 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

ТОВ "Дістас" звернулося до суду з заявою в порядку ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій просило спростувати майнові дії ТОВ "Славпродукт", які полягають в прийнятті на себе неіснуючих зобов'язань перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" на суму 1899960,00 грн. без відповідних майнових дій іншої сторони.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016 (суддя Півторак М.Є.) відмовлено приватному підприємству "Дістас" у задоволенні заяви про спростування майнових дій ТОВ "Славпродукт", які полягають в прийнятті на себе неіснуючих зобов'язань перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" на суму 1899960,00 грн. без відповідних майнових дій іншої сторони.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 (колегія суддів: Мирутенко О.Л., Бойко С.М., Давид Л.Л.) ухвалу господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТАРАСТАНДАРТ" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2016, справу передати на новий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні", ст.ст. 41, 43 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав, зокрема, боржник прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду від 08.09.2015 ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" визнано кредитором ТОВ "Славпродукт" на загальну суму на суму 1899960,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015 включено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв", з грошовими вимогами в сумі 1899960,00 грн.

ТОВ "Дістас" звернулося до суду з заявою в порядку ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій просило спростувати майнові дії ТОВ "Славпродукт", які полягають в прийнятті на себе неіснуючих зобов'язань перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" на суму 1899960,00 грн. без відповідних майнових дій іншої сторони.

В обґрунтування заяви ТОВ "Дістас" посилалося на те, що розпорядником майна Кучаком Ю.Ф. без належного дослідження касових книг визнано грошові вимоги ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв". На думку заявника, надані ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" документи не можуть бути належними та допустимими доказами наявності ТОВ "Славпродукт" перед кредитором, між зазначеними особами існували зовсім інші правовідносини, а документи виготовлені для збільшення суми кредиторських вимог банкрута, що є підставою для спростування майнових дій боржника.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2015 між ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" (продавець) та ТОВ "Славпродукт" (покупець) укладено договір №31/03, згідно умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію в кількості та по цінах виписаних продавцем у видаткових накладних і оплатити його вартість згідно з умовами цього договору на розрахунковий рахунок продавця. Договір підписано уповноваженими представниками сторін, його недійсність не встановлена рішенням суду.

На виконання умов договору купівлі-продажу товарів №31/03 від 31.03.2015 ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" поставлено ТОВ "Славпродукт" (боржнику) товар (м'ясо яловиче) на загальну суму 4 329 960,00 грн.

Судами встановлено, що факт поставки зазначеного товару підтверджується видатковими накладними (т.14 а.с. 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 83, 85, 87, 89, 91), та товарно-транспортними накладними (т.14 а.с. 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 84, 86, 88, 90, 92). Зазначені документи оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і Положення "Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, містять всі обов'язкові реквізити (підписані представником ТОВ "Славпродукт" та відтиском мокрої печатки товариства), а відтак є первинними документами, що підтверджують здійснення господарських операцій. Відповідні господарські операції відображені у податковому обліку ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв".

Судами встановлено, що за отриману продукцію ТОВ "Славпродукт" сплатило 2 430 000,00 грн., у зв'язку з чим перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" станом на 31.07.2015 рахується заборгованість у розмірі 1899960,00 грн. В подальшому 31.07.2015 ТОВ "Славпродукт" та ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" підписали акт звірки взаєморозрахунків та підтвердили, що заборгованість ТОВ "Славпродукт" по договору №31/03 від 31.03.2015 перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" становить 1899960,00 грн. Доказів сплати заборгованості перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" в сумі 1899960,00 грн. ТОВ "Славпродукт" суду не надав.

Оскільки наданими ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" документами підтверджується здійснення господарських операцій між ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" та ТОВ "Славпродукт"; грошові вимоги ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" в сумі 1899960,00 грн. обґрунтовані та підтвердженні первинними бухгалтерськими документами, судовим рішенням (чинним на момент розгляду касаційної скарги) встановлено наявність заборгованості ТОВ "Славпродукт" перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв", місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку що заява ПП "Дістас" про спростування майнових дій ТОВ "Славпродукт", які полягають в прийнятті на себе неіснуючих зобов'язань перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" на суму 1899960,00 грн. без відповідних майнових дій іншої сторони, є безпідставною.

Доводи заявника касаційної скарги зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції доказів та надання правової оцінки діям суду першої інстанції щодо незупинення розгляду заяви ПП "Дістас" про спростування майнових дій ТОВ "Славпродукт" до закінчення судово-економічної експертизи.

В силу приписів ст.1117 ГПК України суд касаційної інстанції не може здійснювати переоцінку доказам, встановлювати нові обставини справи, а тому заявлені доводи не приймаються до уваги колегією суддів.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана постанова Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 та ухвала господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016 є законними та обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТАРАСТАНДАРТ" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 та ухвалу господарського суду Тернопільської області від 29.06.2016 (щодо зобов'язань перед ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв") у справі №921/609/15-г/10 залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Ю. Поліщук