ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р.Справа № 923/1273/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання - Бендерук Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

на рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2017 року

у справі № 923/1273/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 46 676 грн. 42 коп.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон, в якій просило суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м.Херсон суму основного боргу 27918 грн. 03 коп., суму нормативних втрат теплової енергії - 8861 грн. 70 коп., суму 3% річних - 1045 грн. 47 коп., пені - 2520 грн. 85 коп., суму інфляційних втрат - 6330 грн. 37 коп. на розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в АТ «Державний ощадний банк України», МФО 352457, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.02.2017 року у справі №923/1273/16 (суддя Ярошенко В.П.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", м.Херсон з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2017 року у справі №923/1273/16 повністю і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон про стягнення 46 676 грн. 42 коп. і стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон суму основного боргу 27918 грн. 03 коп., суму нормативних втрат теплової енергії - 8861 грн. 70 коп., суму 3% річних - 1045 грн. 47 коп., пені - 2520 грн. 85 коп., суму інфляційних втрат - 6330 грн. 37 коп. на розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в АТ «Державний ощадний банк України», МФО 352457, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року у справі №923/1273/16 апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Принцевської Н.М., Лисенко В.А.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді-учасника колегії ОСОБА_3, було здійснено повторний розподіл справи, внаслідок якого для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

04.05.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення, які судовою колегією долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 року у справі №923/1273/16 за клопотанням позивача було замінено найменування позивача Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон на Приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон.

09.06.2017 року від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон надійшов відзив на апеляційну скаргу, до якого додано копію робочого проекту від 2002 року з супровідним листом і копію ситуаційного плану та генплану. Судова колегія залучає відзив до матеріалів справи, тоді як додані до відзиву документи повертаються Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, м. Херсон без долучення до матеріалів справи, оскільки відповідачем не заявлено клопотання в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України з наданням обґрунтування неможливості надання цих документів у суді першої інстанції.

13.03.2017 року від позивача надійшло клопотання, в якому Приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон просило суд розглянути апеляційну скаргу без участі представника. Судовою колегією дане клопотання задоволено.

В судове засідання 14.06.2017 року представники сторін не з'явились, проте в попередніх судових засіданнях підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з'ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 923/1273/16 та наданих представниками сторін пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль" (Виконавець) і Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 26.07.2010 року № 43, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

У пункті 2 договору визначено, що суб'єктом користування послуг є власник (наймач, орендар) приміщення за АДРЕСА_1

Пунктом 6 договору визначено, що розмір щомісячної плати за надані послуги розраховується відповідно до фактичного споживання теплової енергії згідно з нормативами (нормами) та тарифами, діючими на момент споживання та затвердженими (погодженими) Рішенням виконкому Херсонської міської ради.

За умовами пункту 8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до додатку № 1 до договору на балансі відповідача знаходяться в двотрубному виконанні 22 м тепломережі діаметром 57 мм.

Пунктом 30 договору сторони узгодили строк його дії до 15.04.2011 року з дня його укладення та зазначили, що договір вважається щороку продовженим якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Згідно з пунктом 31 договору договір може бути розірвано достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови Споживача від користування послугами Виконавця.

Предметом спору у даній справі є обов'язок відповідача оплатити надані позивачем послуги за договором.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено статтею 175 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підтвердження виконання умов договору позивач надав суду першої інстанції довідки про наявність опалення у абонентів Херсонської ТЕЦ, в тому числі у приміщенні відповідача за листопад 2014 року, за грудень 2014 року, за січень 2015 року, за лютий 2015 року, за березень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року.

У позовній заяві Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" посилається на те, що позивач належним чином виконував свої обов'язки за договором, надавав відповідачу послуги централізованого опалення в період з 01.11.2014 року по 15.09.2016 року, але відповідач несвоєчасно розраховувався за отримане тепло, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 27918 грн. 03 коп. основного боргу, 8861 грн. 70 коп. суму нормативних втрат теплової енергії, 1045 грн. 47 коп. 3% річних, 2520 грн. 85 коп. пені, 6330 грн. 37 коп. втрат від інфляції.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, мотивуючи це тим, що з 24.10.2014 року не отримував послуги від позивача з теплопостачання через відключення приміщення за адресою: АДРЕСА_7 від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення в силу нібито припинення договірних правовідносин між сторонами в зв'язку з достроковим розірванням договору від 26.07.2010 року № 43 на думку відповідача, на підтвердження чого місцевому господарському суду надано акт від 24.10.2014 року про відключення приміщення зоомагазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_2, від мереж ЦО і ГВП шляхом видимого розриву. Акт складено орендарем приміщення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та свідками в односторонньому порядку без присутності уповноважених представників позивача, причому в акті просто зазначено, що представник виконавця послуг ЦО і ГВП не з'явився.

Судова колегія вважає, що Господарський суд Херсонської області дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат визначено статтею 15 цього ж Закону одним із основних завданнь державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України, Законом «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що в Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим державним органом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було перевірено на наявність технічних умов при підключенні приміщення відповідача та встановлено, що на приміщення було видано Технічні умови №29 ПТ на теплопостачання павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_3 з тепловим навантаженням 3000 Гкал/час від 16.08.1979 року за р/№721 Вказані технічні умови було виконано на підставі листа від 10.08.1979 року ісх/№139 Виконкому Херсонського міської ради з доданої експлікації з плану міста.

У пункті 1 зазначених технічних умов №29 ПТ вказано, що необхідно теплопостачання здійснити від теплового пункту житлового будинку № 126 після елеваторного вузла.

Позивач посилається на те, що якщо б підключення централізованого опалення до приміщення відповідача здійснювалось би до елеваторного вузла житлового будинку НОМЕР_3, то відключення відповідача мало би незалежність від системи централізованого опалення житлового будинку НОМЕР_3. Тобто, видані технічні умови на приміщення відповідача підтверджують що система централізованого опалення житлового будинку НОМЕР_3 та приміщення відповідача є єдиною системою централізованого опалення та відключення будь-якого з приміщень тягне до розбалансування централізованої системи опалення.

З креслень у вказаній схемі в Додатку № 1 до договору вбачається, що межею балансової належності (відповідальності) є місце врізки у житловому будинку по АДРЕСА_4

В матеріалах справи наявні Акти готовності внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання в опалювальні періоди 2014-2015 та 2015-2016, які також підтверджують надання позивачем послуг з теплопостачання у житловому будинку по АДРЕСА_4

Враховуючи те, що на момент прийняття судом першої інстанції рішення по справі, відповідач, відповідно до вимог статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, не надав письмових належних та допустимих доказів оплати позивачу за фактично надані послуги за договором - підставою позову, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду вважає, що позовні вимоги про стягнення 27918 грн. 03 коп. основного боргу і 8861 грн. 70 коп. нормативних втрат теплової енергії є обґрунтованими та правомірними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Посилання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Херсон на те, що у неї не виникло обов'язку сплати послуг з теплопостачання через відключення приміщення за адресою: АДРЕСА_5 від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, судовою колегією розглянуті і відхилені, виходячи з наступного.

За приписами статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункти 24-26 Правил).

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункти 2.1, 2.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 "Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 №4").

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання у суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту у частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Мінбуду, архітектури та ЖКГ України від 22.11.2005 №4, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади (пункт 1.2 порядку).

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169 "Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 №4" було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку у цілому.

З метою забезпечення реалізації прав споживачів на відмову від отримання послуг із центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення та на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, виконавчий комітет Херсонської міської ради рішенням від 19.08.2014 року № 212 утворив постійно діючу міжвідомчу комісію з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення. Цим же рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.08.2014 року № 212 було затверджено Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від цих мереж та встановлення індивідуального джерела опалення.

Пунктом 2.1. Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води визначено, що для вирішення питання відключення об'єкта відокремлення власники, наймачі (орендарі) квартир і нежитлових приміщень звертаються до Комісії з письмовою заявою про відключення об'єкта відокремлення із зазначенням причини відключення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Херсон зверталась до теплопостачальної організації із заявою про відключення її від мереж ЦО і ГВП.

Рішенням міжвідомчої комісії від 26.09.2014 року було визначено: «Надати дозвіл заявникам в окремо розташованих будинках, на відключення від мереж централізованого опалення та встановлення індивідуального (газового) опалення, зобов'язати громадян виготовити проектну документацію та виконання робіт тільки у виконавця, який має відповідну ліцензію».

Згідно з пунктом 2.4 Правил відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води закріплено, що при позитивному рішенні Комісії для отримання технічних умов з метою розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання об'єкта відокремлення ініціативна група звертається до балансоутримувача будинку, теплопостачальної, газопостачальної, водопостачальної та електропостачальної організацій.

Наявність технічних умов, в тому числі проектів вищезазначених організацій, є обов'язковою для виготовлення проектної документації.

Відповідно до пункту 3.2. Правил відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води проект індивідуального (автономного) теплопостачання об'єкта відокремлення виконує проектна або проектно-монтажна організація, яка має відповідну ліцензію на виконання таких робіт, на підставі договору із замовником.

Пунктом 3.4. Правил відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води закріплено, що проект погоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення об'єкта відокремлення до зовнішніх мереж.

Роботи з відключення об'єкта відокремлення виконуються в міжопалювальний період.

У пункті 3.6. Правил відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води закріплено, що після закінчення робіт складається акт відключення об'єкта відокремлення (додаток 2), який в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Після затвердження акта про відключення об'єкта відокремлення на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг із централізованого теплопостачання. Теплопостачальна організація припиняє нарахування споживачу(-ам) за центральне опалення тільки після отримання затвердженого(-их) акта(-ів) про відключення об'єкта відокремлення (пункти 3.8, 3.9 Правил відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення із умовою виготовлення проектної документації та виконання робіт тільки у виконавця, який має відповідну ліцензію на виконання таких робіт.

Проте подальших дій, встановлених Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води, для відключення об'єкту у житловому будинку по АДРЕСА_3, 126 від мереж теплопостачання у порядку, встановленому чинним законодавством України та органом місцевого самоврядування, відповідач не здійснив, тому судова колегія вважає фактичне відключення відповідача від даних мереж, причому в опалювальний період, самовільним.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11.11.2015 року у справі №6-1706цс15, який є обов'язковим для застосування судами при вирішенні таких справ в силу приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов'язання боржника до моменту його припинення згідно норм матеріального права України.

У позовній заяві Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" просило суд стягнути з відповідача суму інфляційних втрат - 6330 грн. 37 коп. за період січень 2015 року - жовтень 2016 року.

Інфляційні нарахування - це збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов'язання з причини девальвації грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, який розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; сума, що внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання може мати місце як збільшення суми основного боргу (інфляція), так і зменшення суми основного боргу (дефляція) і для застосування до боржника судом цього виду виключної відповідальності, встановленої законом в зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання, необхідні умови існування у боржника простроченого грошового зобов'язання протягом місяця. Причому саме визначена сума боргу повинна не змінюватись протягом місяця. Якщо відповідачем здійснювались часткові оплати боргу, то застосовується відповідальність у вигляді інфляційних тільки до тієї суми боргу, що не була сплачена та існувала певний час протягом місяця.

Судова колегія, перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань за січень 2015 року - жовтень 2016 року, наданий позивачем, дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 6330 грн. 37 коп. підлягають задоволенню, оскільки розрахунок є вірним.

Також у позовній заяві Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" просило суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1045 грн. 47 коп. за період з 21.12.2014 року по 23.11.2016 року.

За своєю правовою природою 3% річних є мірою виключної відповідальності за прострочку виконання грошового зобов'язання у вигляді плати боржника за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання ним грошового зобов'язання перед кредитором.

Перевіривши розрахунок позивача 3 % річних за період прострочки виконання відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 21.12.2014 року по 23.11.2016 року у сумі 1045 грн. 47 коп., колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в цій частині також відповідають вимогам чинного законодавства, їх розрахунок здійснений позивачем належним чином, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені за сукупний період з 21.12.2015 року по 18.09.2016 року у сумі 2520 грн. 85 коп. по кожному з прострочених платежів, судова колегія зазначає наступне.

У розумінні статті 230 Господарського кодексу України пеня є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено умовами договору.

Місцевий господарський суд помилково вказав про те, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 26.07.2010 року № 43 є розірваним, оскільки одностороння відмова від договору суперечить вимогам чинного законодавства. У встановленому законом порядку даний договір не було розірвано, тому він є чинним.

У пункті 18 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 26.07.2010 року № 43 визначено, що Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором, зокрема, за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за кожним простроченим платежем, судова колегія дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених до суду позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 2520 грн. 85 коп.

За таких обставин позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон про стягнення 46 676 грн. 42 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права і висновок господарського суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі є таким, що не відповідає обставинам справи.

У відповідності до приписів пунктів 3, 4 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду України є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що викладені в рішенні висновки не ґрунтуються на повному і всебічному з'ясуванні господарським судом фактичних обставин справи, що призвело до неправильного висновку по справі. А рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України. Тому судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2017 року у справі №923/1273/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі та витрати по сплаті судового збору за розгляд справи місцевим господарським судом покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2017 року у справі №923/1273/16 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2017 року у справі №923/1273/16 - скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон про стягнення 46 676 грн. 42 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_6, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", 73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, основний борг у 27918 грн. 03 коп., нормативні втрати теплової енергії у сумі - 8861 грн. 70 коп., 3% річних у сумі - 1045 грн. 47 коп., пеню у сумі - 2520 грн. 85 коп., інфляційні втрати у сумі - 6330 грн. 37 коп., судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1378 грн. 00 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1515 грн. 80 коп. на розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в АТ «Державний ощадний банк України», МФО 352457.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош