ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р.Справа № 922/1064/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ", м. Харків
до Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3", м. Харків
про стягнення 26050,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 2-567 від 28.12.2016 року

відповідача - ОСОБА_2, дов. № 11 від 04.01.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 25350,00 грн. вартості ремонту пошкодженого автомобіля та 700,00 грн. вартості проведених робіт з незалежної оцінки збитків.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих додаткових письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

03 серпня 2016 року в м. Харкові на перехресті вулиць Маяковського та Сумської сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок обриву контактного дроту Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" невстановленим тролейбусом, був пошкоджений автомобіль Tayota Camry державний номер АХ 003 АС, який належить Публічному акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ".

ОСОБА_3 розслідування випадку, що трапився 03 серпня 2016 року на перехресті вулиць Маяковського та Сумської, що складений представниками Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс", встановлено, що причиною даного випадку стало перебиті вихідні планки на перехресті невстановленим тролейбусом, в результаті чого перебиті планки впали з контактним дротом, який провис до проїжджої частини дороги, що і стало причиною ДТП.

Враховуючи те, що через вказане перехрестя пролягає лише маршрут тролейбусу № 2, який обслуговується Комунальним підприємством "Тролейбусне депо №3", позивач вважає, що невстановлений тролейбус є тролейбусом маршруту № 2, що обслуговується Комунальним підприємством "Тролейбусне депо №3".

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що дана ДТП сталася внаслідок обриву контактного дроту тролейбусом Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3", позивач вважає, що завдані в результаті ДТП збитки підлягають відшкодуванню Комунальним підприємством "Тролейбусне депо №3", як підприємства, що здійснює експлуатацію тролейбусів на маршруті № 2, в результаті дій якого і була скоєна дана ДТП.

Матеріали справи свідчать про те, що з метою визначення суми матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, позивач звернувся до суб*єкта оціночної діляності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

12 серпня 2016 року експертом було проведено огляд завданих пошкоджень транспортного засобу, в результаті якого було складено протокол огляду колісного транспортного засобу № 21/08/16 від 12 серпня 2016 року. Огляд транспортного засобу проводився в присутності представника позивача та в присутності представника Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" ОСОБА_5 Під час огляду будь-яких зауважень та заперечень від представника Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" не надходило.

Відповідно до звіту № 21/08/16 від 15 серпня 2016 року вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 25373,31 грн. Вартість проведення робіт з оцінки завданих збитків складає 700,00 грн., відповідно до ОСОБА_3 прийому-передачі робіт з незалежної оцінки від 05 жовтня 2016 року.

ОСОБА_3 з ОСОБА_3 прийняття-здачі виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОПРОЕКТ" № 5050 від 26 вересня 2016 року фактична вартість ремонту автомобіля Tayota Camry державний номер АХ 003 АС становить 25350,00 грн., що підтверджується відповідним актом, наряд-замовленням та платіжним дорученням про перерахування позивачем коштів за ремонт зазначеного автомобіля.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 Цивільного кодексу України).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо) (пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 8 липня 1994 року N 7, від 30 вересня 1994 року N 11,від 25 травня 1998 року N 15,від 24 жовтня 2003 року N 9).

Як вбачається з матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода 03 серпня 2016 року в м. Харкові на перехресті вулиць Маяковського та Сумської сталась внаслідок обриву контактного дроту.

Слід зазначити, що пошкоджена контактна тролейбусна електромережа є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, а тому така особа зобов'язана підтримувати цю мережу у належному технічному стані.

Відповідно до абзаца 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про міський електричний транспорт" перевізник зобов'язаний утримувати рухомий склад та інші об'єкти міського електричного транспорту у належному стані. До об'єктів міського електричного транспорту відносяться, зокрема, контактні мережі (абзац 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про міський електричний транспорт").

Технічний і санітарний стан рухомого складу, який працює на маршрутах (лініях), та інших об'єктів міського електричного транспорту повинен відповідати вимогам Правил дорожнього руху, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, Правил технічної експлуатації метрополітену, а також нормам та стандартам у цій сфері (частина 1 статті 17 Закону України "Про міський електричний транспорт").

ОСОБА_3 пункту 1.1 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10 грудня 1996 року № 103, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 березня 1997 року за № 66/1870 (з наступними змінами та доповненнями) (далі Правила) контактна мережа - це сукупність струмопровідних, ізолюючих, підтримуючих та опорних елементів, призначених для підведення електроенергії до струмоприймачів рухомого складу. До системи електропостачання трамвая та тролейбуса належать кабельні та повітряні лінії первинного електропостачання, тягові підстанції, які приймають змінний струм і перетворюють його на постійний, кабельні та повітряні лінії постійного струму й контактні мережі (підпункт 2.7.1.1. Правил). Контактна мережа трамвая та тролейбуса складається з таких основних елементів: опор; підтримуючих тросових систем (дротових або сталевих канатів) та кронштейнів; підвісної арматури спеціальних частин; контактних та підсилювальних проводів (підпункт 2.7.3.1.3. Правил).

Пунктом 2.1.1. Правил визначено, що споруди та обладнання міського ектротранспорту повинні забезпечувати безпечну роботу рухомого складу за умов дотримання встановленої швидкості руху.

На підприємства, які здійснюють експлуатацію технічних засобів міського електротранспорту, покладаються, зокрема, наступні функції: забезпечення експлуатації технічних засобів відповідно до вимог чинних державних стандартів, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса та інших нормативно-технічних документів; вивчення умов безпеки руху на маршрутах міського електротранспорту та в межах своєї компетенції вжиття заходів щодо усунення недоліків та перешкод для руху (підпункт 1.6.1. Правил). Експлуатацію, технічне обслуговування, планово-попереджувальні та непланові ремонти, реконструкцію та розвиток системи електропостачання здійснює електротехнічний і допоміжний персонал електрогосподарства. Повне управління здійснює керівництво відповідного структурного підрозділу підприємства міського електротранспорту (підп.2.7.1.2. Правил).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності відповідача відноситься: надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.; вантажний автомобільний транспорт; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання в оренду вантажних автомобілів.

ОСОБА_3 листа від 07 грудня 2016 року Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" за фактом пошкодження контактної мережі за адресою: м. Харків, перехрестя вулиць Маяковського та Сумської повідомило, що причиною даного випадку стало перебиті вихідні планки на перехресті невстановленим тролейбусом, який залишив місце пригоди.

Враховуючи, що відповідач не є особою, на утриманні, обслуговуванні та контролі якої знаходиться пошкоджена контактна тролейбусна електромережа, що є джерелом підвищеної небезпеки, то у даному випадку слід застосовувати загальні умови відшкодування шкоди визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому, для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв'язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття. До таких спеціальних умов відносяться: перебування заподіювача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"); завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Як вбачається з листа Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" від 07 грудня 2016 року встановлено, що причиною даного випадку стало перебиті вихідні планки на перехресті невстановленим тролейбусом, який залишив місце пригоди.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних відомостей про особу водія, який перебуває у трудових відносинах з відповідачем та винний у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, також відсутня докази притягнення такої особи до відповідальності.

ОСОБА_3 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Аналогічні за змістом положення щодо відшкодування збитків містить стаття 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ОСОБА_3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначені правові норми та аналізу наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить висновку, що позов позивача є таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1172, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 08.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_6