РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017Справа №911/1060/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Біля хати» стягнення заборгованості у розмірі 5 644 грн. 36 коп.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дочірнє підприємство "Савсервіс Столиця" (надалі також - «Позивач») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля хати" (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 5 644 грн. 36 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.07.2015 року між Дочірнім підприємством "Савсервіс Столиця" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біля хати" (покупець) укладено договір поставки № 7787, відповідно до якого постачальник передає у власність, а покупець приймає та оплачує товар на умовах, визначених у договорі. Як зазначає Позивач, ним на виконання умов договору було поставлено Відповідачу товар на загальну суму в розмірі 9 831 грн. 20 коп., проте Відповідач свої зобов'язання щодо оплати за поставлений товар у повному обсязі не виконав. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Дочірнім підприємством "Савсервіс Столиця" в розмірі 4 978 грн. 62 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля хати" пеню у розмірі 361 грн. 51 коп., 15 % річних у сумі 193 грн. 77 коп. та інфляційні у розмірі 110 грн. 46 коп.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2017 року позовну заяву Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця" та додані до неї матеріали передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу №911/1060/17 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року порушено провадження у справі № 911/1060/17, судове засідання призначено на 17.05.2017 року.

17.05.2017 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.04.2017 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) сторін надати докази на підтвердження здійснення часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Біля хати" за Договором №7787 від 02.07.2015 року;

2) Відповідача надати докази на підтвердження оплати заборгованості за Договором №7787 від 02.07.2015 року у розмірі 4 978,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року відкладено розгляд справи на 07.06.2017 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

В судове засідання 07 червня 2017 року представники Сторін не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 24.05.2017 року уповноваженій особі підприємства Позивача ухвали суду від 17.05.2017 року та відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року у справі № 911/1060/17, Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля хати" є 02081, м.Київ, ВУЛИЦЯ АХМАТОВОЇ АННИ, будинок 22, приміщення 2003.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 911/1060/17 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля хати", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Позивач та Відповідач про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Відповідач були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.06.2017 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 року між Дочірнім підприємством "Савсервіс Столиця" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біля хати" (покупець) укладено договір поставки № 7787, умовами якого передбачено, що постачальник передає у власність, а покупець приймає та оплачує товар на умовах, визначених у даному договорі.

Найменування, асортимент, кількість та звичайна ціна товару (ст. 39 ПКУ), що є предметом даного договору, визначаються у накладних, які оформлюються та підписуються сторонами при прийомі-передачі кожної партії товару. Усі накладні є складовими частинами цього договору в частині визначення ціни, асортименту, найменування та кількості товару. (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.3. договору загальна сума договору (у тому числі ПДВ) складає загальну вартість товару, поставленого відповідно до умов даного договору і визначається шляхом складання сум товарних партій визначених у накладних.

Згідно з п. 4.1. договору доставка товару проводиться окремими партіями протягом строку дії договору.

Датою передачі партії товару вважається дата прийому-передачі товару, зазначена у відповідній накладній (відповідному товаросупроводжувальному документі). Факт прийому-передачі товару, підтверджується покупцем шляхом проставлення підпису матеріально-відповідальної особи та печатки/штампу на накладній, зразки яких наведені у Додатку № 2 до даного договору (п. 4.4. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що покупець здійснює розрахунки за товар протягом 7 (семи) календарних днів з дати прийому-передачі товару, якщо інші умови не передбачені сторонами у додатках №1А (PG), № 1Б (МІХ) та інші, які стають невід'ємними частинами даного договору з моменту їх підписання. В разі здійснення покупцем часткової оплати, а також вчинення інших дій, які свідчать про схвалення факту отримання товару, як то підписання акту звірки взаєморозрахунків, надання замовлення на поставку товару, направлення письмового звернення, листа, телеграми, тощо, покупець в подальшому не може посилатись на неотримання товару з мотивів відсутності належних повноважень представника на отримання такого товару і покупець зобов'язується сплатити його вартість на умовах даного договору. Постачальник має право пред'явити вимогу здійснити повну оплату всього поставленого товару, незалежно від настання строку платежу, якщо покупець прострочив оплату будь-якої партії товару більше ніж 7 (сім) календарних днів.

Умовами п. 6.1. договору визначено, що прийом-передача товару здійснюється представниками сторін в пункті доставки в порядку, визначеному чинним законодавством України, та оформлюється шляхом підписання накладних. У питаннях прийому-передачі товару сторони керуються положеннями Інструкції про порядок прийом продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за кількістю, затвердженою Постановою Держарбітражу від 15.06.65 № П-6, та Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю, затвердженою Постановою Держарбітражу від 25.04.66 № П-7. Покупець зобов'язаний забезпечити прийом партій товару.

Відповідно до п. 7.1. договору у разі несвоєчасної оплати вартості товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочки виконання зобов'язання.

Згідно з п. 7.4. договору, у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов цього договору покупець сплачує постачальнику 15% (п'ятнадцять процентів) річних від простроченої суми вартості товару.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30.06.2017. Якщо по закінченні строку дії даного договору жодна з сторін не заявить про своє бажання розірвати даний договір, останній вважається кожен раз продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах. Договір може бути достроково розірваним за згодою сторін або за вимогою однієї з сторін, в такому разі сторона, яка вимагає розірвання договору, повинна попередити про це іншу сторону за 14 (чотирнадцять) календарних днів до розірвання договору та здійснити всі без виключення оплати за даним договором. Закінчення, розірвання, а також призупинення дії даного договору не звільняє покупця від зобов'язань по оплаті товару та виставлених постачальником штрафних санкцій (п. 10.1 договору).

Додатком № 1 (МІХ) до Договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року сторони погодили, що покупець здійснює розрахунки за товар, отриманий відповідно до договору, на наступних умовах:

Назва торгівельної марки, що поставляється:

1) Pringles, Lorenz, Tchibo, PrOKI, Food, Kraft Foods, Storck, Знамянка, Грона, Деліція, 7 Days, Майський чай; строк визначений в календарних днях, починаючи з дати прийому-передачі товару, протягом якого покупець зобов'язаний сплатити постачальнику ціну товару перерахувавши кошти на його поточний рахунок - 14 календарних днів;

2) Ферреро - 14 календарних днів, починаючи з дати прийому-передачі товару.

Додатком № 1 (PG) до Договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року сторони також погодили, що покупець здійснює розрахунки за товар, отриманий відповідно до договору, на наступних умовах:

Назва торгівельної марки, що поставляється:

1) Ariel, Bonux, Tide, Pampers, Ace, Comet, Fairy, Mr. Proper, Lenor, Myth, Pampers wipes, Pampers Sleep&Play, Dreft, Gala, Dax, Ocean; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

2) Head&Shoulders, Blend-a-med, Blend-a-dent, Pantene Quantum, Wash&go, Olay, Shamtu, Clairol, wella shampoo, londacolor emotion, wella design, wellaflex, wellaton, wellaton Soft color, londatrend, londeston gel, londeron, London shiny colors, londacolor single, naturella, londial, LC color cream, vivality, decore, safira, viva color, viva one night, lc natural, always, tampax, alldays, always classic, alldays discreet, shandy, only you, pretty ultra, oral-b; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

3) ТМ Gillette, camay, safeguard, old spice; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

4) Duracell; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

5) Braun; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару.

Додатком № 2 до договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року сторони визначили перелік відповідальних осіб, уповноважених покупцем приймати товарно-матеріальні цінності від постачальника, з зазначенням їх паспортних даних та із зразками їх підписів, а саме: ОСОБА_1.

Додатком № 3 до договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року сторони погодили адреси доставки товару продавцем за замовленнями покупця:

1) м. Київ, вул. Ахматової Анни, буд. 22;

2) м. Київ, вул. Чавдар Єлізавети, буд. 13;

3) м. Київ, вул. Григоренка, буд. 22.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року Позивач поставив, а Відповідач в свою чергу прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними № 83814132 від 28.12.2016 року на суму 2 647 грн. 60 коп., № 83440819 від 23.11.2016 року на суму 2 437 грн. 65 коп. та № 83560552 від 05.12.2016 року на суму 1 747 грн. 98 коп., які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками, а також товарно-транспортними накладними № 83566998 від 05.12.2016, № 83821903 від 28.12.2016.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач свої зобов'язання щодо оплати за поставлений товар у повному обсязі не виконав. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Дочірнім підприємством "Савсервіс Столиця" в розмірі 4 978 грн. 62 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля хати" пеню у розмірі 361 грн. 51 коп., 15 % річних у сумі 193 грн. 77 коп. та інфляційні у розмірі 110 грн. 46 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов на виконання умов Договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року Позивач поставив, а Відповідач в свою чергу прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними № 83814132 від 28.12.2016 року на суму 2 647 грн. 60 коп., № 83440819 від 23.11.2016 року на суму 2 437 грн. 65 коп. та № 83560552 від 05.12.2016 року на суму 1 747 грн. 98 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, а також товарно-транспортними накладними № 83566998 від 05.12.2016, № 83821903 від 28.12.2016 року, проте Відповідачем не була здійснена оплата за поставлений товар у повному обсязі.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що покупець здійснює розрахунки за товар протягом 7 (семи) календарних днів з дати прийому-передачі товару, якщо інші умови не передбачені сторонами у додатках №1А (PG), № 1Б (МІХ) та інші, які стають невід'ємними частинами даного договору з моменту їх підписання. В разі здійснення покупцем часткової оплати, а також вчинення інших дій, які свідчать про схвалення факту отримання товару, як то підписання акту звірки взаєморозрахунків, надання замовлення на поставку товару, направлення письмового звернення, листа, телеграми, тощо, покупець в подальшому не може посилатись на неотримання товару з мотивів відсутності належних повноважень представника на отримання такого товару і покупець зобов'язується сплатити його вартість на умовах даного договору. Постачальник має право пред'явити вимогу здійснити повну оплату всього поставленого товару, незалежно від настання строку платежу, якщо покупець прострочив оплату будь-якої партії товару більше ніж 7 (сім) календарних днів.

Додатком № 1 (МІХ) до договору поставки № 7787 від 02.07.2015 сторони погодили, що покупець здійснює розрахунки за товар, отриманий відповідно до договору, на наступних умовах:

Назва торгівельної марки, що поставляється:

1) Pringles, Lorenz, Tchibo, PrOKI, Food, Kraft Foods, Storck, Знамянка, Грона, Деліція, 7 Days, Майський чай; строк визначений в календарних днях, починаючи з дати прийому-передачі товару, протягом якого покупець зобов'язаний сплатити постачальнику ціну товару перерахувавши кошти на його поточний рахунок - 14 календарних днів;

2) Ферреро - 14 календарних днів, починаючи з дати прийому-передачі товару.

Додатком № 1 (PG) до договору поставки № 7787 від 02.07.2015 сторони також погодили, що покупець здійснює розрахунки за товар, отриманий відповідно до договору, на наступних умовах:

Назва торгівельної марки, що поставляється:

1) Ariel, Bonux, Tide, Pampers, Ace, Comet, Fairy, Mr. Proper, Lenor, Myth, Pampers wipes, Pampers Sleep&Play, Dreft, Gala, Dax, Ocean; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

2) Head&Shoulders, Blend-a-med, Blend-a-dent, Pantene Quantum, Wash&go, Olay, Shamtu, Clairol, wella shampoo, londacolor emotion, wella design, wellaflex, wellaton, wellaton Soft color, londatrend, londeston gel, londeron, London shiny colors, londacolor single, naturella, londial, LC color cream, vivality, decore, safira, viva color, viva one night, lc natural, always, tampax, alldays, always classic, alldays discreet, shandy, only you, pretty ultra, oral-b; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

3) ТМ Gillette, camay, safeguard, old spice; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

4) Duracell; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару;

5) Braun; строк оплати - 21 календарний день, починаючи з дати прийому-передачі товару.

Відповідно до видаткової накладної № 83814132 від 28.12.2016 року на суму 2 647 грн. 60 коп., Відповідач зобов'язаний здійснити оплату за поставлений товар у строк до 11.01.2017 року. Згідно з видатковою накладною № 83440819 від 23.11.2016 року на суму 2 925 грн. 18 коп., Відповідач зобов'язаний здійснити оплату за поставлений товар у строк до 07.12.2017 року. У відповідно до видаткової накладної № 83560552 від 05.12.2016 на суму 1 747 грн. 98 коп. строк оплати становить до 19.12.2016.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що строк виконання Відповідачем грошового зобов'язання щодо оплати поставленого товару відповідно до Додатку № 1 (PG) та Додатку № 2 (МІХ) до Договору поставки № 7787 від 02.07.2015 року та ст. 530 Цивільного кодексу України та умов Договору на момент розгляду справи судом настав.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Дочірньому підприємству "Савсервіс Столиця" в розмірі 4 978 грн. 62 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату поставленого та прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 4 978 грн. 62 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля хати" на користь Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця" підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4 978 грн. 62 коп.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 15% річних за загальний період прострочки з 08.12.2016 р. по 03.04.2017 р. у розмірі 193 грн. 77 коп. та інфляційні у розмірі 110 грн. 46 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.4. договору, у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов цього договору покупець сплачує постачальнику 15% (п'ятнадцять процентів) річних від простроченої суми вартості товару.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

У розумінні статті 625 ЦК України проценти є не відповідальністю, а платою за час користування грошима, що не були своєчасно сплачені боржником.

Зі змісту цієї статті випливає, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.07.2014 у справі № 3-31гс14 та від 01.07.2014 у справі № 3-32гс14.

Суд, перевіривши розрахунок 15% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за поставлений товар за Договором поставки № 7787 від 02.07.2015 року загальний період прострочки з 08.12.2016 р. по 03.04.2017 р. у розмірі 193 грн. 77 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають 15% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за загальний період прострочки з 08.12.2016 р. по 03.04.2017 р. у розмірі 192 грн. 68 коп., розраховані з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за періоди з 08.12.2016 по 03.04.2017, з 20.12.2016 по 03.04.2017 та з 12.01.2017 по 03.04.2017.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних у розмірі 110 грн. 46 коп. за загальний період прострочки з 08.12.2016 року по 03.04.2017 року підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до норм статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості самостійно виходити за межі заявлених позовних вимог.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню у розмірі 361 грн. 51 коп. за загальний період прострочки з 08.12.2016 р. по 03.04.2017 р.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань" №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 7.1. договору поставки № 7787 від 02.07.2015 передбачено, що у разі несвоєчасної оплати вартості товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочки виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок пені за несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленого товару у розмірі 361 грн. 51 коп. за період прострочення з 08.12.2016 року по 03.04.2017 року, нараховані на суму 583 грн. 04 коп., з 20.12.2016 року по 03.04.2017 року, нараховані на суму 1 747 грн. 98 коп. та з 12.01.2017 року по 03.04.2017 року, нараховані на суму 2 647 грн. 60 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біля хати» на користь Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4 978 грн. 62 коп., пеня у розмірі 361 грн. 51 коп., 15% річних у розмірі 192 грн. 68 коп. та інфляційні у розмірі 110 грн. 46 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біля хати» (02081, м.Київ, ВУЛИЦЯ АХМАТОВОЇ АННИ, будинок 22, приміщення 2003, Ідентифікаційний код юридичної особи 39778606) на користь Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» (03115, м.Київ, ВУЛ.МИКОЛИ КРАСНОВА, будинок 27, Ідентифікаційний код юридичної особи 31903537) заборгованість у розмірі 4 978 (чотири тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 62 (шістдесят дві) коп., пеню у розмірі 361 (триста шістдесят одна) грн. 51 (п'ятдесят одна) коп., 15% річних у розмірі 192 (сто дев'яносто дві) грн. 68 (шістдесят вісім) коп., інфляційні у розмірі 110 (сто десять) грн. 46 (сорок шість) коп. та судовий збір у розмірі 1 599 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 69 (шістдесят дев'ять) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 червня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин