ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа № 914/176/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Львівський Холодокомбінат (надалі ПАТ Львівський Холодокомбінат) б/н від 09.11.2016р. (вх. № ЛАГС 01-05/5391/16 від 17.11.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016р.

у справі № 914/176/16

за позовом: публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна (надалі ПАТ СК Країна), м. Київ

до відповідача: ПАТ Львівський Холодокомбінат, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: приватне акціонерне товариство Страхова компанія

Українська страхова група (надалі ПрАТ СК Українська страхова група), м. Київ

про стягнення 7 236,50 грн. збитків

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 530 від 10.08.2015р.)

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 4155 від 27.12.2016р.);

від третьої особи: не з'явився

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки передбачені ст.ст.20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.10.2016р. у справі №914/176/16 (суддя М. Синчук) позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ Львівський Холодокомбінат на користь ПАТ СК Країна 7 236,50 грн. заборгованості. Стягнуто з ПАТ Львівський Холодокомбінат на користь ПАТ СК Країна 1 218,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що у позивача після сплати страхового відшкодування в розмірі 22 080,00 грн. потерпілому виникло право зворотної вимоги до страхової компанії, в якій застраховано цивільно-правову відповідальність законного володільця транспортного засобу, яким заподіяно шкоду. Враховуючи, що дана страхова компанія сплатила страхове відшкодування лише у розмірі 14 843,50 грн., то оскільки винний у вчиненні ДТП ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ Львівський Холодокомбінат, то обовязок відшкодування завданої шкоди, а в даному випадку, різниці між сумою 22 080,00 грн. страхового відшкодування виплаченою страхувальнику ПАТ СК Країна і сумою 14 843,50 грн. відшкодованою ПрАТ СК Українська страхова група в порядку регресу, покладається на відповідача в розмірі 7 236,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ Львівський Холодокомбінат подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не враховано надані ним докази, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Зокрема, скаржник не згідний з розміром страхового відшкодування, оскільки вважає, що позивачем не надано відповідного експертного автотоварознавчого дослідження щодо розміру такого відшкодування. Крім того, сума яка наведене в рахунку № 76 від 15.04.2015р. перевищує дійсну вартість запчастин, деталей, матеріалів та послуг, які перераховані в ньому.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 17.11.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_5, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 06.12.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.01.2017р.

В судовому засіданні 17.01.2017р. оголошено перерву до 24.01.2017р., про що сторони повідомлені під розписку.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р. провадження у справі №914/176/16 зупинено в звязку з призначенням господарським судом судової експертизи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2017р. поновлено провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 28.02.2017р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.02.2017р. провадження у справі №914/176/16 зупинено в звязку з призначенням господарським судом судової експертизи.

18.04.2017р. на адресу суду надійшов супровідний лист з висновком автотоварознавчої експертизи № 128 від 14.04.2017р. (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/2692/17). Зокрема в даному висновку судовим експертом зазначено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Subaru державний номерний знак НОМЕР_1 станом на день проведення ремонту, згідно рахунку №76 від 15.04.2015р. становить 22 074,60 грн.; розмір матеріальної шкоди, яка заподіяна власнику транспортного засобу Subaru державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження 06.04.2015р. за цінами, які діяли на момент проведення ремонту згідно рахунку №76 від 15.04.2015р. становить 16 938,00 грн.; коефіцієнт фізичного зносу на деталі, що підлягали заміні в автомобілі НОМЕР_2 згідно акту огляду транспортного засобу від 09.04.2015р. станом на дату ДТП становить 0,42%.

В звязку з перебуванням членів колегії суддів по розгляду справи № 914/176/16 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відпустці, 20.04.2017р. здійснено автоматичну заміну складу колегії суддів, суддів Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г. замінено на суддів Матущак О.І. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2017р. поновлено провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 30.05.2017р.

30.05.2017р. в судовому засіданні оголошено перерву до 13.06.2017р., про що сторони повідомлені під розписку.

Скаржник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/339/17 від 17.01.2017р.), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа участі уповноваженого представника в судові засідання не забезпечила. У заяві № 03/6989 від 28.11.2016р. просить суд розглянути справу за відсутності представника ПАТ СК «Українська страхова група» (зареєстрована в канцелярії суду за № 01-04/8620/16 від 02.12.2016р.).

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

06.04.2015р. у місті Львові по вул. Виговського-Любінська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda Oktavia, ДНЗ ВС8086СЕ, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Subaru Outback, ДНЗ ВС0477СО, під керуванням ОСОБА_8, внаслідок чого, два автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 19-20 том І).

Постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/2454/15-п від 30.04.2015р. ОСОБА_4 визнано винним у вчинені правопорушення (а.с.21 том І).

Зважаючи на те, що пошкоджений автомобіль під керуванням ОСОБА_8- Subaru Outback, ДНЗ ВС0477СО, був застрахований у ПАТ СК Країна, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №03/ТП 41713/2.1.5.1 від 31.04.2014р., ОСОБА_8 звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування №3065 від 30.04.2015р. (а.с. 13-14, 33 том І).

Згідно акту огляду транспортного засобу у справі №33549 від 09.04.2015р., страхового акту №03/35549/2.1.5.1 від 19.05.2015р. та рахунку на оплату №76 від 15.04.2015р. було визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Subaru Outback, ДНЗ ВС0477СО у розмірі 22 080,00 грн. (а.с. 32, 34, 36 том І).

Вказана сума була відшкодована страхувальнику згідно платіжного доручення №5008 від 19.05.2015р. (а.с. 37 том І).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda Oktavia, ДНЗ ВС8086СЕ, - ОСОБА_4, на момент ДТП, була застрахована ПАТ Львівський Холодокомбінат на підставі полісу АВ/6863094 у ПрАТ СК Українська страхова група (а.с. 38 том І).

28.05.2015р. ПАТ СК Країна звернулась до ПрАТ СК Українська страхова група із претензією №3646 від про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 22 080,00 грн. (а.с. 39 том І).

Однак, ПрАТ СК Українська страхова група листом №03/5507 від 07.08.2015р. повідомило ПАТ СК Країна про виплату страхового відшкодування у розмірі 14 843,50 грн. (за вирахуванням франшизи та коефіцієнта фізичного зносу) (а.с. 40 том І).

Зокрема даний лист обґрунтований тим, що згідно з п.7.38, п. 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ФДМ України №142/5/2092 від 24.11.2003р. коефіцієнт фізичного зносу нараховується, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації. У поданому ж акті огляду транспортного засобу від 09.04.2015р. на автомобілі Subaru Outback, ДНЗ ВС0477СО, присутні пошкодження, які не відносяться до даної ДТП, а саме: деформація переднього крила та задньої лівої дверки. Враховуючи вищенаведене, згідно норм ОСОБА_4 коефіцієнт фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні, складає 55%, відповідно згідно рахунку №76 від 15.04.2015р. матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу Subaru Outback, ДНЗ ВС0477СО, з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні 55% - складає 15 353,50 грн.

07.08.2015р. ПрАТ СК Українська страхова група платіжним дорученням № 15126 перерахувала ПАТ СК Країна страхове відшкодування в розмірі 14 843,50 грн. (а.с. 102 том І).

Таким чином, у ПАТ СК Країна виникла різниця між фактичним розміром виплаченої шкоди та отриманої в порядку регресу від ПрАТ СК Українська страхова група страховою виплатою у розмірі 7 236,50 грн. (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 6 726,50 грн. та за мінусом франшизи у розмірі 510,00 грн.).

Оскільки, ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП був працівником ПАТ Львівський Холодокомбінат, позивач вважає, що обовязок відшкодування завданої шкоди, а вданому випадку, різницю між сумою страхового відшкодування виплаченою страхувальнику ПАТ СК Країна і сумою відшкодованою ПрАТ СК Українська страхова група, а саме 7 236,50 грн. покладено на ПАТ Львівський Холодокомбінат.

08.09.2015р. ПАТ СК Країна надіслало на адресу ПАТ Львівський Холодокомбінат вимогу № 6195 про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (а.с. 42 том І).

У відповідь на дану вимогу, ПАТ Львівський Холодокомбінат повідомило позивача про відмову у її задоволені в звязку із відсутністю експертного автотоварознавчого дослідження щодо розміру страхового відшкодування (а.с. 43 том І).

Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення відповідача 7 236,50 грн. заборгованості.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

За змістом статті 980 ЦК, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов'язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Як слідує з матеріалів справи, договір, укладений між ПАТ СК Країна із своїм страхувальником ОСОБА_8 за своєю правовою природою є договором добровільного страхування наземного транспорту, тобто правовідносини між вказаними особами регулюються Законом України "Про страхування".

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно страхового акту № 03/35549/2.1.5.1 від 19.05.2015р. розмір страхового відшкодуванням був визначений в розмірі 22 080,00 грн. (а.с. 36 том І). Вказана сума була відшкодована страхувальнику згідно платіжного доручення № 5008 від 19.05.2015р. (а.с. 37 том І).

Отже, у справі, що розглядається, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як зазначалося вище, на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, була застрахована відповідачем у ПрАТ СК Українська страхова група на підставі договору (полісу) АВ/6863094 (а.с. 38 том І). Даний поліс за своєю правовою природою є договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, правовідносини сторін регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, ПрАТ СК Українська страхова група, як страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до приписів Закону має обов'язок в межах своєї відповідальності відшкодувати завдану його страхувальником шкоду, обраховану відповідно до приписів Закону, тобто з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), за мінусом франшизи. Покладення на страховика обов'язку сплатити збитки в сумі більшій, ніж визначена Законом, не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Таким чином, ПрАТ СК Українська страхова група у межах, встановлених цим Законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) АВ/6863094 відшкодувала виплату страхового відшкодування лише у розмірі 14 843,50 грн. (за вирахуванням франшизи та коефіцієнта фізичного зносу) (а.с. 40-41 том І).

Водночас відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи приписи Закону та положення ст. 1194 ЦК України, різницю між реальними збитками, на стягнення яких має право страховик згідно з Законом України "Про страхування", і вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно з Законом, має відшкодувати особа, яка завдала збитків.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що ПрАТ СК Українська страхова група за наслідками спірної ДТП правомірно відшкодував позивачу як особі, яка виплатила страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту та, відповідно, набула прав щодо стягнення виплаченої суми у повному обсязі, шкоду, обраховану відповідно до приписів Закону, тобто з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, за мінусом франшизи, в той час як стягнути решту виплаченого страхового відшкодування, яке становить суму франшизи та суму зносу, розраховану у порядку, встановленому законодавством, позивач має право з особи, винної у спірній ДТП.

Про право страховика, який виплатив страхове відшкодування, заявляти вимоги не лише до страховика, який застрахував відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, а й до самої винної особи, йдеться у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015р. № 6-2587цс15, де зазначено, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як зазначалося вище, постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/2454/15-п від 30.04.2015р. ОСОБА_4 визнано винним у вчинені правопорушення (а.с.21 том І). Який, як встановлено місцевим господарським судом, на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ Львівський Холодокомбінат.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (зі змінами та доповненнями) передбачено, що відповідальність юридичної особи настає у випадку, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходилась з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійними, сезонними, тимчасовими за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Оскільки ПрАТ СК Українська страхова група відшкодувала виплату страхового відшкодування лише у розмірі 14 843,50 грн. (за вирахуванням франшизи та коефіцієнта фізичного зносу) (а.с. 40-41 том І), то колегія суддів вважає, що ПАТ СК Країна правомірно звернулося до ПАТ Львівський Холодокомбінат як до юридичної особи, яка має відшкодувати шкоду, завдану своїм працівником, а саме відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 7 236,50 грн. (з яких 510,00 грн. франшизи та 6 726,50 грн. фізичного зносу).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що виносячи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016р. у справі № 914/176/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу № 914/176/16 передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.І. Матущак

ОСОБА_1