КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа№ 910/1242/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від позивача: Касьяненко Д.Л. (дов. від 09.02.2017);

Числовська І.В. (дов. від 09.02.2017);

від відповідача: Жегун Ю.М. (дов. від 15.05.2017 № 27-10127/17);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери"

на рішення господарського суду міста Києва від 28.03.2017

у справі № 910/1242/17 (суддя: Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери"

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі № 910/1242/17 відмовлено у задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі № 910/1242/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, а саме: визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко та партнери" на недоторканість ділової репутації інформацію, розміщену на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у прес-релізі від 05 серпня 2016 року наступного змісту: "...Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заявляє, що дії Юридичної компанії "Касьяненко і партнери" не відповідають принципам добросовісного партнерства... ЮК "Касьяненко і партнери" використовує цей факт у цілях, які створили прямий конфлікт інтересів із Фондом гарантування. Компанія неодноразово розсилала листи (з підписом та печаткою) позичальникам неплатоспроможних банків з такою пропозицією "Просимо Вас терміново зв'язатися з нами за телефонами XXX для збереження майна у Вашій власності та погодження механізму списання кредитного боргу, зняття арештів та припинення судових процесів". Це може призвести до невиконання боржниками банків своїх зобов'язань та втрати банківських активів, за рахунок яких має відбуватись погашення кредиторських вимог у черговості, що передбачена Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". У листах вказувалось, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення про включення ЮК "Касьяненко і партнери" "до відповідного реєстру з юридичних питань..."; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше наступного дня після набрання рішення Господарського суду м. Києва законної сили спростувати поширену у прес-релізі від 05 серпня 2016 року інформацію шляхом поміщення на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наступного змісту: "Інформацію щодо невідповідності дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" принципам добросовісного партнерства, а також щодо створення діями Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК "Касьяненко і партнери" прямого конфлікту інтересів із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, викладену у прес-релізі від 05 серпня 2016 року на офіційному сайтів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, спростовуємо у зв'язку із її недостовірністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 апеляційну скаргу було прийнято до провадження та розгляд апеляційної скарги призначено на 24.05.2017.

24.05.2017 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.06.2017.

07.06.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2017 заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд задовольнити її в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" звернулося до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було поширено недостовірну інформацію щодо позивача та його діяльності, яка порочить його ділову репутацію.

Оскаржуваним рішенням суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з повним дослідженням матеріалів справи та є таким, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2016 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено прес-реліз із заголовком "Фонд гарантування заявляє, що дії ЮК "Касьяненко і партнери" не відповідають принципам добросовісного партнерства наступного змісту: "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заявляє, що дії Юридичної компанії "Касьяненко і партнери" не відповідають принципам добросовісного партнерства. У травні 2015 року вказана компанія була включена до переліку осіб за напрямком діяльності "Юридичні консультанти", які мають право надавати свої послуги уповноваженим особам Фонду гарантування при виведенні неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку. Тобто, такі компанії повинні відстоювати інтереси держави в особі Фонду гарантування, вкладників та кредиторів неплатоспроможних банків. ЮК "Касьяненко і партнери" використовує цей факт у цілях, які створили прямий конфлікт інтересів із Фондом гарантування. Компанія неодноразово розсилала листи (з підписом та печаткою) позичальникам неплатоспроможних банків з такою пропозицією "Просимо Вас терміново зв'язатися з нами за телефонами XXX для збереження майна у Вашій власності та погодження механізму списання кредитного боргу, зняття арештів та припинення судових процесів". Це може призвести до невиконання боржниками банків своїх зобов'язань та втрати банківських активів, за рахунок яких має відбуватись погашення кредиторських вимог у черговості, що передбачена Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". У листах вказувалось, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення про включення ЮК "Касьяненко і партнери" "до відповідного реєстру з юридичних питань". ФГВФО заявляє, що включення до вказаного переліку не надає компанії будь-яких переваг та преференцій ні у вирішенні спірних питань між Фондом гарантування та контрагентами неплатоспроможних банків, ні під час реалізації активів таких банків. До речі, вся інформація про активи, які виставлені на продаж, є у відкритому доступі, в т.ч. на інтернет-ресурсах Фонду гарантування: http://torgi.fg.gov.ua/. Фонд гарантування робить все можливе для збереження активів неплатоспроможних банків, і, в кінцевому результаті, для розрахунку з їхніми кредиторами. Саме для цього він залучає юридичні компанії, включаючи їх до переліку осіб, які мають право надавати юридичні послуги. Натомість, ЮК "Касьяненко і партнери" почала вчиняти дії, які не тільки не відповідають цілям і завданням, а, навпаки, суперечать інтересам Фонду гарантування, вкладників та кредиторів. В зв'язку з цим, ФГВФО припиняє співпрацю з вказаною фірмою. Крім того, зважаючи на репутаційні ризики та конфлікт інтересів, які виникли внаслідок дій компанії, вона не зможе пройти новий кваліфікаційний відбір серед юридичних консультантів, який буде оголошений найближчим часом. Потрібно відзначити, що у Положенні про порядок відбору осіб, які можуть виконувати роботи (надавати послуги) неплатоспроможним банкам або банкам, що ліквідуються (зареєстроване в Мінюсті 21 квітня 2016 року №612/28742) передбачені умови виключення з списку акредитованих фірм, в тому числі, з вищезазначених підстав.

ТОВ "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" вважає інформацію, викладену у зазначеному вище прес-релізі Фонду гарантування, такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача з причин її недостовірності.

Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.03.2016 № 434, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 квітня 2016 р. за № 612/28742, було затверджено "Положення про порядок відбору осіб, які можуть виконувати роботи (надавати послуги) неплатоспроможним банкам або банкам, що ліквідуються, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - положення).

Згідно з розділом 1 Положення зазначено, що це Положення визначає умови та порядок відбору осіб, які можуть виконувати роботи (надавати послуги) неплатоспроможним банкам або банкам, що ліквідуються, в т.ч. за напрямом: "Юридичні консультанти" (у тому числі "Робота з активами").

Відповідно до ч. 1 Розділу 2 Положення участь у плановому та додатковому кваліфікаційному відборі за певним(и) напрямом(ами) можуть брати усі особи. Відбір учасників проводиться за критеріями, визначеними Положенням.

Відповідно до цілей регулювання цього Положення діловою репутацією є відомості, зібрані Фондом, про відповідність діяльності юридичної, фізичної особи - підприємця або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи.

Згідно з ч. 4 Розділу 2 Положення учасники планових та додаткових кваліфікаційних відборів повинні відповідати усім критеріям, встановленим цим Положенням.

У відповідності до ч. 19 Розділу 2 Положення закупівлі робіт (послуг) для неплатоспроможних банків або банків, що ліквідуються, здійснюються шляхом проведення конкурсного відбору серед осіб з Переліку з подальшим укладенням цивільно-правового(их) договору(ів) з переможцем(ями).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.05.2015 №105/15 за результатами конкурсного відбору відповідно до Положення про порядок залучення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб радників, аудиторів, юристів та інших осіб до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.07.2012 №12, було проведено конкурсний відбір за напрямом діяльності "Юридичні консультанти" та включено Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" до переліку юридичних консультантів Фонду.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що у прес-релізі від 5 серпня 2016 року, розміщеному на офіційному сайті Фонду гарантування, відповідачем було розміщено недостовірну інформацію, що завдає шкоди діловій репутації ТОВ "ЮК "Касьяненко і партнери" наступного змісту:

"Фонд гарантування вкладів Фізичних осіб заявляє, що дії Юридичної компанії "Касьяненко і партнери" не відповідають приниипам добросовісного партнерства. ЮК "Касьяненко і партнери" використовує цей факт у цілях, які створили прямий конфлікт інтересів із Фондом гарантування. Компанія неодноразово розсилала листи (з підписом та печаткою) позичальникам неплатоспроможних банків з такою пропозицією "Просимо Вас терміново зв'язатися з нами за телефонами XXX для збереження майна у Вашій власності та погодження механізму списання кредитного боргу, зняття арештів та припинення судових процесів". Це може призвести до невиконання боржниками банків своїх зобов'язань та втрати банківських активів, за рахунок яких має відбуватись погашення кредиторських вимог у черговості, що передбачена Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". У листах вказувалось, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення про включення ЮК "Касьяненко і партнери" "до відповідного реєстру з юридичних питань".

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно з частиною 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно зі статтею 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною 1 статті 94 ЦК України передбачено право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.

У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Відповідно до ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Як встановлено в ст. 277 Цивільного кодексу України, якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що у серпні 2016 року Фонд гарантування отримав відомості про те, що ЮК "Касьяненко і партнери" використовує своє включення до переліку осіб за напрямом діяльності "Юридичні консультанти", які мають право надавати свої послуги Уповноваженим особам Фонду при виведенні неплатоспроможного банку з ринку, у цілях, які створили прямий конфлікт інтересів із Фондом гарантування, а саме компанія розсилала листи позичальникам неплатоспроможних банків з такою пропозицією "Просимо Вас терміново зв'язатися з нами за телефонами XXX для збереження майна у Вашій власності та погодження механізму списання кредитного боргу, зняття арештів та припинення судових процесів". Даний факт відповідачем було підтверджено доданою до відзиву засвідченою копією листа ЮК "Касьяненко і партнери" до ТОВ "Лубенське Шляхово-Будівельне управління №9". На думку Фонду гарантування це може призвести до невиконання боржниками банків своїх зобов'язань та втрати банківських активів, за рахунок яких має відбуватись погашення кредиторських вимог у черговості, що передбачена Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. 7 Розділу 3 Положення у разі прийняття виконавчою дирекцією Фонду рішення щодо виключення особи з Переліку відповідальний структурний підрозділ не пізніше 2 робочих днів розміщує інформацію на офіційному веб-сайті Фонду шляхом виключення даних про особу з Переліку та письмово повідомляє таку особу й уповноважених осіб Фонду.

З огляду на вищевикладене, Фонд гарантування припинив співпрацю з вказаним товариством та здійснив відповідне опублікування на офіційній веб-сторінці. Таким чином, Фонд гарантування діяв у відповідності до умов Положення, яке регулює відбір осіб за напрямами діяльності за результатами проведеного планового кваліфікаційного відбору.

В ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 № 1 роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" встановлено, що відповідно до частини другої статті 47 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Для вирішення спору та прийняття правильного рішення необхідно встановити:

- чи мало місце поширення відповідачем інформації;

- чи стосувалася поширена інформація позивача;

- чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, що не відповідає дійсності;

- чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку, як вже зазначалось вище.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Враховуючи викладене, доказів, що наведена у спірному прес-релізі відповідача інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, не було надано як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, тоді як відповідно до ст. 33 ГПК України саме на позивача покладено обов'язок доведення цього, як на особу, яка посилається на певну обставину.

Судова колегія дослідивши матеріали справи та заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, погоджується з висновком суду першої інстанції, яка зазначила, що позивачем із наведених ним обґрунтувань не доведено поширення відповідачем саме недостовірної інформації чи що наведені відповідачем оціночні судження принижують гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права.

За таких обставин місцевий господарський суд, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дав необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням у рішенні зі справи необхідного мотивування, дійшов обґрунтованих висновків стосовно того, що позивачем не доведено факту поширення відповідачем недостовірної інформації стосовно позивача, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, і відсутні усі обставини в сукупності, що становлять юридичний склад правопорушення, на яке посилається позивач, а тому й правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставини, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі № 910/1242/17. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Касьяненко і партнери" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі № 910/1242/17 - без змін.

2. Справу № 910/1242/17 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 12.06.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець