ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.20176 р. Справа № 917/784/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюндай Центр Полтава" ( вул. Харківське шосе, буд. 13, м. Полтава, 36038)

до Приватного підприємства "Полтава Люкс" (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034)

про стягнення 10 708, 73 грн.

Суддя Безрук Т.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 10 708,73 грн., у т.ч. 8000,00 грн. основного боргу за роботи згідно акту від 07.07.2017р. № ХЦ-ZN-02336, 464,00 грн. - 3% річних, 2244,73 грн. інфляційних.

Відповідач правом на подання відзиву згідно ст. 59 ГПК України не скористався, заперечень по суті спору суду не надав.

Ухвала суду від 29.05.2017р., надіслана відповідачу на адресу вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, повернулася до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання (а.с.44-46).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 23.05.2017р. відповідач Приватне підприємство "Полтава Люкс" зареєстроване як юридична особа за адресою: вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034. На дану адресу судом направлялася ухвала про порушення провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін судом обовязковою не визнавалася, наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін, тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.06.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі усної угоди між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хюндай Центр Полтава"(позивачем) та Приватним підприємством "Полтава Люкс" (відповідачем), позивач виконав роботи (технічне обслуговування авто) на загальну суму 13138,00 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаним актом виконаних робіт № ХЦ-ZN-02336 від 07.07.2015 p. та довіреністію відповідача № 2160 від 07.07.2015р. (а.с.20-21).

На оплату вказаного товару позивач виписав відповідачу рахунок-фактуру № ХЦ-С-01541 від 03.07.2015р. (а.с.22).

За виконані роботи відповідач розрахувався частково, сплативши 5138,00 грн. Зазначене підтверджується платіжними дорученнями № 1687 від 12.05.2016р. на суму 1000,00 грн., № 1979 від 27.10.2016р. на суму 1000,00 грн., № 976 від 10.05.2016р. на суму 1000,00 грн., № 2047 від 04.11.2016р. на суму 1000,00 грн, № 1744 від 15.12.2016. на суму 1138,00 грн. (а.с.15-19).

Заборгованість в сумі 8000,00 грн. відповідачем не сплачена.

Позивач направив відповідачу вимогу за № 91 від 18.11.2015 року про сплату боргу в сумі 13138,00 грн. (а.с.24).

Позивач повторно направляв відповідачу вимоги від 10.10.2016р., від 09.12.2016р., від 19.01.2017р., від 14.02.2017р. про сплати боргу, які повертались за закінченням терміну зберігання (а.с.25-40).

Відповідач заборгованості не сплатив.

Відповідно до ч.2 ст.509, ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України).

Згідно ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Разом з тим, за ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Тобто, недодержання простої письмової форми, якщо такий наслідок прямо не передбачений законом, не тягне за собою недійсність правочину, а лише позбавляє сторони права у разі виникнення спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

Надані в матеріали справи рахунок позивача з зазначенням кількості, ціни та загальної вартості робіт, двостороннє підписаний акт виконаних робіт, видана відповідачем довіреність своєму представнику на прийняття робіт від позивача, свідчать про те, що між сторонами в даному випадку склалися правовідносини з підряду.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або активів цивільного законодавства.

Відповідач в порушення вимог ст. 530 ЦК України заборгованість в сумі 8000,00 грн. не сплатив.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 8000,00 грн. основного боргу підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (розрахунок додається).

Позивач, керуючись ст.625 ЦК України, просить стягнути з відповідача 464,00 грн. - 3% річних та 2244,73 грн. інфляційних.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Після проведення перерахунку суд встановив суму інфляційних, які підлягають стягненню з відповідача в сумі 1438,59 грн. за період з 01.01.2016р. по 30.04.2017р.

Після перевірки розрахунку судом встановлено, що заявлена до стягнення сума річних в розмірі 464,00 грн. не перевищує розрахункову суму.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 1438,59 грн. - інфляційних та 464,00 грн.- 3% річних підлягають задоволенню.

В іншій частині щодо стягнення інфляційних - у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Полтава Люкс" (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, ідентифікаційний код 36324194) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюндай Центр Полтава" (вул. Харківське шосе, буд. 13, м. Полтава, 36038, ідентифікаційний код 38937520) 8000грн. 00 коп. основного боргу, 1438грн. 59 коп. інфляційних, 464грн. 00 коп. річних, 1472грн. 00 коп. відшкодування витра з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 19.06.2017р.

Суддя Т.М. Безрук