ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.2017 Справа № 904/3135/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "РЕКОРД", с. Селець, Дубровицький район, Рівненська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ДНІПРОПЛАСТАВТОМАТ", м. Дніпро

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1 від 05.12.16р.

ОСОБА_2, дов. №1 від 05.12.16р.

від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 19.12.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "РЕКОРД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ДНІПРОПЛАСТАВТОМАТ", в якому просить зобовязати останнього повернути Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "РЕКОРД" полімерні друкарські форми (кліше) з малюнками: плівка «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка «Субстрат універсальний, 10 л.»; плівка «Субстрат універсальний, 20 л.»; плівка «Субстрат для квітучих рослин, 5 л.»; плівка «Субстрат для квітучих рослин, 20 л.»; плівка «Субстрат для декоративно-листяних рослин, 5 л.»; плівка «Субстрат для декоративно-листяних рослин, 20 л.»; плівка «Субстрат для пальм, 5 л.»; плівка «Субстрат для пальм, 20 л.»; плівка «Субстрат для орхідей, 5 л.»; плівка «Субстрат для балконних рослин, 10 л.»; плівка «Субстрат для кімнатних рослин, 5 л.»; плівка «Субстрат для кімнатних рослин, 10 л.»; плівка «Субстрат для фіалок, 5 л.»; плівка «Субстрат висіву, 10 л.»; плівка «Субстрат висіву, 20 л.»; плівка з малюнком №1 «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка з малюнком №1 «Субстрат універсальний, 10 л.»; плівка з малюнком ОСОБА_3 «Суміш грунтова універсальна, 5 л.»; плівка з малюнком ОСОБА_3 «Суміш грунтова універсальна, 8 л.»; плівка з малюнком ОСОБА_3 «Суміш грунтова універсальна, 10 л.»; плівка з малюнком ОСОБА_3 «Суміш грунтова для кімнатних рослин, 10 л.»; плівка з малюнком Секретні технології «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка з малюнком Секретні технології «Субстрат універсальний, 10 л.»; плівка з малюнком Флоріо «Субстрат для азалій та хвойних рослин, 10 л.»; плівка з малюнком Флоріо «Субстрат для азалій та хвойних рослин, 20 л.»; плівка з малюнком «Субстрат для розсади, 10 л.»; плівка з малюнком Есто перша ціна «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка з малюнком Діолсем «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка з малюнком Діолсем «Субстрат універсальний, 10 л.»; плівка з малюнком Діолсем «Субстрат універсальний, 20 л.»; плівка з малюнком Діолсем «Субстрат для фіалок, 5 л.»; плівка з малюнком Вигідна ціна завжди «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка з малюнком Зелена країна «Субстрат універсальний, 5 л.»; плівка з малюнком Зелена країна «Субстрат універсальний, 10 л.»; плівка з малюнком Зелена країна «Субстрат для квітучих рослин, 5 л.»; плівка з малюнком Зелена країна «Субстрат для орхідей, 5 л.» у належному, придатному до використання стані.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач виготовив 37 полімерних друкарських форм (кліше), які з моменту виготовлення перебували у останнього на відповідальному зберіганні та використовувались виключно для нанесення флексодруку на замовлені позивачем вироби (плівку) під час виконання умов договору поставки №197 від 10.08.2011р. Позивач стверджує, що є власником цих полімерних друкарських форм (кліше), оскільки оплатив їх у повному обсязі. Однак відповідач прийняті на зберігання полімерні друкарські форми (кліше) позивачу не повернув, що й стало підставою звернення з позовом до суду.

Відповідач позов не визнає, вважає, що позивач не довів належними доказами набуття ним права власності на 37 полімерних друкарських форм (кліше), оскільки не надав доказів оплати кліше та документів, які б підтверджували прийняття ним товару. Полімерні друкарські форми (кліше) у кількості 37 штук на зберіганні у відповідача не перебувають та ніколи не перебували. До того ж, згідно актів приймання-передачі від 05.01.2012р. та від 09.02.2012р. відповідачу передано на зберігання 9 полімерних друкарських форм, а позивач просить повернути зовсім інші 37 полімерних друкарських форм, які ніби-то перебувають на зберіганні у відповідача. Відповідач зазначає, що ані умовами договору поставки №197 від 10.08.2011р., ані умовами Специфікацій не передбачено перебування у нього зазначених кліше на відповідальному зберіганні. Відповідач стверджує, що між сторонами ніколи не укладався договір зберігання. Крім того, відповідач просив застосувати позовну давність до вимог позивача, оскільки обставини, на які посилається позивач, виникли більше ніж три роки тому, а підстави для зупинення або переривання позовної давності відсутні.

У судовому засіданні оголошувалась перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

06.06.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ДНІПРОПЛАСТАВТОМАТ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "РЕКОРД" (покупець) укладено договір поставки №197.

Згідно п.1.1. договору постачальник взяв на себе зобовязання виготовити та поставити покупцю вироби з поліетилену, поліпропілену, поліетилентерефталату (далі - вироби). Найменування, специфічні особливості та кількість виробів вказуються у Специфікаціях - додатках, які є невідємною частиною договору.

За п.1.2. договору оригінал-макети виробів затверджуються та посвідчуються печаткою та підписом покупця та є невідємною частиною договору.

Згідно п.1.4. договору вироби поставляються у відповідності до Специфікацій. Кожна наступна поставка здійснюється у відповідності до окремої Специфікації.

Відповідно до п.2.1. договору ціна виробів встановлюється у гривнях та вказується у Специфікаціях. Загальна сума договору при цьому збільшується на суму, вказану у кожній наступній Специфікації.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що строк оплати за виконання кожної поставки виробів вказується у Специфікаціях. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

Поставка виробів здійснюється протягом строку, вказаного у Специфікації (п.4.1. договору).

Згідно п.п.4.3., 4.4. договору датою передачі виробу вважається дата підписання видаткової накладної у місці поставки - м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 122.

За п.4.5. договору передача виробів здійснюється згідно умов договору. Перехід права власності на вироби відбувається в момент підписання покупцем видаткової накладної.

Відповідно до п.5.1. договору якість виробів повинна відповідати ТУ У 25.2-1:2006 та/або вимогам, викладеним у Специфікації.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що постачальник зобовязаний:

- передати покупцю вироби відповідно до умов договору;

- забезпечити покупця документами на придбані вироби (копією гігієнічного висновку, сертифікатом якості постачальника, видатковими накладним, податковими накладним);

- нести всі витрати та ризики до моменту передачі виробів покупцю.

Відповідно до розділу 10 договору: будь-які зміни умов договору дійсні, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані та скріплені печатками сторін (п.10.1.); після підписання договору усі попередні переговори та листування за ним втрачають юридичну силу (п.10.2.); сторони визнають доказову силу факсимільного листування та листування електронною поштою (п.10.3.).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р., а в частині виконання зобовязань - до повного їх виконання (п.11.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №5 від 11.11.2015р.).

Специфікаціями до договору сторони визначили вартість виробів (плівки), в яку входить і вартість полімерних друкарських форм (кліше).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач на виконання умов договору виготовив та поставив позивачу вироби (плівку), що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами без будь-яких зауважень.

Договором поставки №197 від 10.08.2011р. не передбачено, що у позивача виникає будь-яке право власності на полімерні друкарські форми (кліше) або право на передачу йому відповідачем кліше, використаних для виготовлення виробів (плівки).

Позивач просить суд зобовязати відповідача повернути йому полімерні друкарські форми (кліше), посилаючись на акти приймання-передачі полімерних друкарських форм від 05.01.2012р. та від 09.02.2012р., оскільки позивач відповідно до договору та Специфікацій оплатив їх і вважає себе власником.

Позивач стверджує, що відповідач виготовив 37 полімерних друкарських форм (кліше), які з моменту виготовлення перебували у останнього на відповідальному зберіганні та використовувались виключно для нанесення флексодруку на замовлені позивачем вироби (плівку) під час виконання умов договору поставки №197 від 10.08.2011р.

Згідно ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.937 Цивільного кодексу України письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

Суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки договором поставки №197 від 10.08.2011р. не передбачено повернення полімерних друкарських форм (кліше) після виготовлення виробів (плівки).

Щодо актів приймання-передачі полімерних друкарських форм від 05.01.2012р. та від 09.02.2012р. суд зазначає, що передані на зберігання кліше повернуті відповідачем позивачу, що підтверджується видатковими накладними.

Клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає розгляду, оскільки суд відмовляє в позові з підстав його недоведеності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 12.06.2017р.

Суддя ОСОБА_4