РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2017Справа №910/4643/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 15 724,68 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мостовик О.С., довіреність №02/669-66 від 03.01.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 15 724,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4643/17 та призначено розгляд на 21.04.2017.

10.04.2017 відділом діловодства суду від Моторно (транспортне) страхового бюро України отримано додаткові матеріали по справі.

20.04.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано додаткові документи на вимогу ухвали суду та клопотання про відкладення розгляду справи.

21.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 відкладено розгляд справи на 26.05.2017.

26.05.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути із відповідача страхове відшкодування у розмірі 6751,21 грн.

В судове засідання 26.05.2017 представник позивача не з'явився, в заяві про зменшення розміру позовних вимог просив суд розглядати справу без участі представника позивача.

В судове засідання 26.05.2017 представник відповідача з'явився, надав суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 26.05.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2016 між позивачем, як страховиком та ОСОБА_2, як страхувальником було укладено Договір страхування №310522482.15, відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля "Хонда" д.р.н. НОМЕР_2.

07.11.2016 в м. Києві на вул.. Січових Стрільців, 103 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хонда" д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.11.2016, гр. ОСОБА_4, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до страхового акту № 146151 від 21.11.2016 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у 15724,68 грн. (із вирахуванням франшизи).

Позивач зазначає, що на підставі вище зазначеного, ним було виплачене страхове відшкодування в розмірі 15724,68 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №9571 від 30.11.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застраховано у відповідача що підтверджується. полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9548024, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання по відшкодуванню збитків, завданих майну третіх осіб транспортним засобом автомобіль «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1, ліміт за шкоду майну - 100 000,00 грн., франшиза - 1000 грн.

Позивачем надано заяву про зменшення розміру позовних вимог до 6751,21 грн., в зв'язку із частковою оплатою відповідачем страхового відшкодування в розмірі 8973,47 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АЕ/9548024 складає 1000 грн. Позивачем не вирахувано розмір франшизи.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши що відповідно до чинного законодавства України у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до приписів ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Враховуючи заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог , станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача становить 6751,21грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

Таким чином, оскільки відповідачем сплачено частково суму заборгованості в розмірі 8973,47грн. в процесі розгляду даної справи, та відсутністю в цій частині позовних вимог предмету спору, суд припиняє провадження у справі № 910/4643/17 в частині стягнення з відповідача частини основної заборгованості в розмірі 8973,47грн.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню частково у розмірі 5751,21 грн. із врахуванням розміру франшизи встановленої полісом № АЕ/9548024.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторін пропорційно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33, ідентифікаційний код 16285602) страхове відшкодування в розмірі 5751 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп., судовий збір в розмірі 1504 (одна тисяча п'ятсот чотири) грн.

3. Припинити провадження у справі №910/4643/17 в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 8973,47 грн.

4. В іншій частині відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2017

Суддя В.І. Мельник