РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017Справа №910/6500/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Борей»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд інвест»
простягнення 100945,10 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача - Шкварко А.В., Щербань Н.Ю. (представники за довіреністю);
від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Борей» (далі - Позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд інвест» (далі - Відповідач) 100945,10 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідачем прострочено оплату наданих у грудні 2016 року охоронних послуг, у зв'язку із чим Позивачем на підставі пункту 7.2 укладеного між сторонами договору нарахована до стягнення пеня в розмірі 10% від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

Відповідач підтвердив факт прострочення ним на 19 календарних днів оплати за надані Позивачем у грудні 2016 року охоронні послуги, проте заперечив проти суми нарахованої Позивачем пені. У наданих письмових поясненнях провів свій контррозрахунок пені, проведений із врахуванням обмеження подвійним розміром облікової ставки НБУ, відповідно до якого розмір пені за спірний період склав 774,37 грн.

У судовому засіданні 29.05.2017 оголошувалась перерва до 12.06.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 15.04.2016 між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) договору № 15/04/16 про надання послуг з охорони на будівництві житлових будинків із вбудовано-прибудованим дитячим дошкільним закладом по вул. Обухівській, 135-А у Святошинському районі м. Києва (далі - Договір) Позивачем у грудні 2016 року були надані Відповідачу послуги з охорони на загальну суму 53129,02 грн., що підтверджується підписаним 31.12.2016 між сторонами актом № БР-0000218 здачі-приймання робіт (надання послуг), копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 8.1.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 03.06.2016) оплата за Договором здійснюється Відповідачем на користь Позивача не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Проте, зазначені охоронні послуги Відповідач оплатив 30.01.2017, тобто із простроченням у 19 календарних днів, що не заперечується останнім та підтверджується копією банківської довідки про надходження коштів від 09.03.2017 № Д1-В63/416, яка міститься у матеріалах справи.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати наданих послуг, Відповідач сплачує на користь Позивача пеню в розмірі 10% від суми заборгованості, за кожен календарний день прострочення платежу.

Позивачем на підставі зазначеного пункту Договору, виходячи із встановленого в ньому розміру, нараховано Відповідачу заявлену до стягнення пеню.

За таких обставин справи позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов'язання є підставою для застосування до правопорушника правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічні положення закріплені й у частині 2 статті 343 ГК України, відповідно до якої платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З матеріалів справи вбачається, що умовами Договору встановлена відповідальність у вигляді пені за порушення зобов'язання в частині оплати наданих послуг у розмірі 10% від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення платежу.

Проте зазначений розмір пені має бути обрахований з урахуванням обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України згідно із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», незважаючи на встановлений у договорі спосіб обчислення пені.

Судом враховано, що абзацом другим частини 2 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Суд зауважує, що вказана норма передбачає право збільшення саме законної неустойки. Для того, щоб неустойка вважалася законною необхідно, щоб законом або іншим актом ци вільного законодавства було визначено її конкретний розмір, а також підстави стягнення (вид порушення, за яке неустойка встановлюється). Тому неможна вважати визначенням законної неустойки положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» яким встановлено граничний розмір саме договірної неустойки.

Враховуючи зазначене, суд не бере до уваги посилання Позивача на вищевказане положення статті 551 ЦК України, як на підставу правомірності нарахування ним заявленої до стягнення суми пені виходячи із розміру 10% за кожний день прострочення оплати передбаченого пунктом 7.2 Договору.

Відтак, суд погоджується із запереченнями Відповідача щодо необхідності обмежити нарахований Позивачем розмір пені, виходячи із граничного розміру відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання встановлений в Законі України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Судом перевірено наданий Відповідачем розрахунок пені, і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 774,37 грн.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд інвест» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 14-А, офіс 42, ідентифікаційний код 39534785) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Борей» (03056, м. Київ, вул. Польова, буд. 21, ідентифікаційний код 35426695) 774,37 грн. (сімсот сімдесят чотири гривні 37 копійок) пені, а також 12,27 грн. (дванадцять гривень 27 копійок) судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.06.2017

СуддяСташків Р.Б.