ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.06.2017 Справа № 904/4870/17
За позовом Широківської районної державної адміністрації, смт. Широке, Дніпропетровська область

до Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, с. Новолатівка, Широківський район, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, м. Дніпро

про скасування та визнання недійсним державного акта

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 22.05.17;

ОСОБА_2 - довіреність від 23.02.17;

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 47 від 15.05.17;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Широківська районна державна адміністрація звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області скасування та визнання недійсним державного акта.

Ухвалою суду від 27.04.17 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 16.05.17.

Ухвалою суду від 16.05.17 розгляд справи відкладений на 24.05.17.

Ухвалою суду від 24.05.17 задоволено клопотання Широківської районної державної адміністрації:

витребувано у Широківського районного суду Дніпропетровської області (53700, Дніпропетровська область, смт. Широке, вул. Соборна, 86) належним чином оформлену копію вироку від 28.09.2001 у кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.364 ч.2 та ст.366 ч.2 КК України;

витребувано у Широківського районного суду Дніпропетровської області (53700, Дніпропетровська область, смт. Широке, вул. Соборна, 86) оригінал або належним чином оформлену копію Державного акта на право приватної власності на землю площею 6,110 га виданого 20.01.2000 на ім'я ОСОБА_5

Розгляд справи відкладений на 06.06.17.

Ухвалою суду від 06.06.17 розгляд справи відкладений на 14.06.17.

У судовому засіданні, 14.06.17 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить: визнати недійсним рішення Новоселівської сільської ради Широківського району №54-8/ХХІІІ від 03.12.1999 в частині ОСОБА_5, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 20.01.2000 на імя ОСОБА_5, визнати недійсною державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на імя ОСОБА_5 у Книзі реєстрації державних актів на землю та перевести земельну ділянку до земель запасу державної власності.

Ухвалою суду розгляд справи відкладений на 19.06.17.

Представники позивача у судове засідання зявилися, підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, надали пояснення по справі, відповіли на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання зявився, проти позовних вимог заперечував, надав додаткові пояснення, відповів на поставлені питання.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився надав письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без його участі.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України).

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 19.06.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Широківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, 11.07.16 було прийнято розпорядження №Р-266/0/392-16 Про викуп земельних ділянок (паїв) приватної форми власності (колишніх земель колективного сільськогосподарського підприємства Латівка) вільних від забудови, що розташовані на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області для таких суспільних потреб, як розміщення та обслуговування обєктів, повязаних із видобуванням корисних копалин, а саме: для реконструкції (будівництва), розміщення та обслуговування хвостосховища Обєднане (ІІ карта). Ініціатором викупу вищезазначених земельних ділянок є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ.

До складу земельних ділянок, які підлягають викупу або примусовому відчуженню з мотивів суспільної необхідності відповідно до зазначеного Розпорядження відноситься земельна ділянка площею 0,9000 га, кадастровий номер - б/н, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, угіддя: рілля, яка знаходиться на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області (далі - земельна ділянка), що належить ОСОБА_5, на підставі державного акту про право приватної власності на землю, виданого Новоселівської сільською радою народних депутатів 20.01.2000.

Новоселівською (на теперішній час Новолатівська) сільською радою Широківського району Дніпропетровської області 03.12.1999 за № 54-8/ХХІІІ було прийнято рішення Про затвердження схеми розпаювання колективних земель КСП Латівка Широківського району Дніпропетровської області. Даним рішенням затверджені схема розпаювання колективних земель КСП Латівка та результати жеребкування колективних земель КСП Латівка, а також надано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва членам КСП Латівка згідно Додатку №1.

У даному Додатку під № 525 рахується прізвище ОСОБА_5, номер паю 152, площа земельної ділянки 6,11 га. Також її прізвище рахується у Списку громадян КСП Латівка Широківського району Дніпропетровської області до встановлення межі земельних ділянок (паїв) та висновки жеребкування під № 516, пай №152.

Пунктом 2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8.08.1995 за № 720/95, встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Вироком місцевого суду Широківського району Дніпропетровської області від 28.09.2001 було визнано вину громадянина ОСОБА_4 - голови КСП Латівка Широківського району Дніпропетровської області за ст.364 ч.2 та ст.366 ч.2 Кримінального кодексу України у редакції на 28.09.2001р., так як останній безпідставно включив ОСОБА_5 до списку членів КСП Латівка, які мають право на земельну частку (пай), затвердив її прізвище та імя у списку жеребкування, у результаті чого на її імя був виданий державний акт на право приватної власності на землю розміром 6,110 га, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді збитків державі та встановлено такі факти:

1. Громадянка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою, всі документи видані на прізвище ХОНАЗ, вважати таким, що видані на прізвище ХАНАС.

2. Громадянка ОСОБА_6 ніколи не працювала у КСП Латівка Широківського району Дніпропетровської області, не була пенсіонеркою даного КСП, а тому і не мала права на отримання земельної частки (паю) із земель КСП Латівка.

3. Державний акт виданий на імя ОСОБА_6 20.01.2000 на право приватної власності на землю у розмірі 6,110 га зберігався у гр. ОСОБА_4 Особисто гр. ОСОБА_6 його не отримувала, про його існування не знала.

4. Два екземпляри Державного акта виданого на імя ОСОБА_6 20.01.2000 на право приватної власності на землю у розмірі 6,110 га зберігаються у матеріалах кримінальної справи відкритої щодо ОСОБА_4 у 2001 році, як речові докази.

Статтею 35 ГПК України встановлено, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

Згідно з ст.21 ЦК України визначається загальний порядок визнання судом незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії, а також нормативно-правових актів, виданих органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову. Така ж правова позиція у Розясненні Президії ВАСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" № 02-5/35 від 26.01.2000р.

За таких обставин, позовні вимоги, щодо визнання недійсним рішення Новоселівської сільської ради Широківського району №54-8/ХХІІІ від 03.12.1999 в частині ОСОБА_5, та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого Новоселівської сільською радою народних депутатів 20.01.2000 імя ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 та ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до пояснень наданих представником Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області у спірної земельної ділянки відсутній кадастровий номер та документація із землеустрою не розроблялась, жодних даних щодо неї не було внесено до Державного земельного кадастру. Відомості щодо земельної ділянки площею 6,110 га, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту, у Державному земельному кадастрі відсутні.

За інформацією відділу у Широківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області від 09.03.2017 №14-423-994-880/2-17 державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5, не скасований, рахується у Книзі реєстрації державних актів на землю. Земельна ділянка в свою чергу перебуває у пайовому фонді і згідно з статистичною формою 6-зем, відноситься до земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За таких обставин, позовні вимоги, щодо визнання недійсної Державної реєстрації державного акту у Книзі реєстрації державних актів на землю є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо повернення земельної ділянки ОСОБА_5 до земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності слід зазначити таке.

На момент видачі державного акта гр. ОСОБА_5 діяли норми Земельного кодексу України від 18.12.1990р. №561-ХІІ (далі - ЗКУ 1990р.)

Власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. (ст.3 ЗКУ 1990р.)

У державній власності перебували усі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. (ст.4 ЗКУ 1990р.).

Користування землею могло бути постійним або тимчасовим. Постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надавалася Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності. (ст.7 ЗКУ 1990р.)

Право постійного користування землею посвідчувалось державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими районними Радами народних депутатів. (ст.23 ЗКУ 1990р.)

Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у користуванні інших громадян чи юридичних осіб, проводилася Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього кодексу. (ст.17 ЗКУ 1990р.)

Припинення права користування землею відбувалося у разі вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього кодексу. (ст.27 ЗКУ 1990р.)

Вилучення земельних ділянок з метою передачі їх у власність громадянам проводилося за згодою власників і землекористувачів на підставі рішення Рад народних депутатів. (ст.31 ЗКУ 1990р.)

Враховуючи вищезазначені норми ЗКУ 1990р., КСП «Латівка» користувалося земельною ділянкою колективної власності на праві постійного користування, посвідченого Державним актом на право колективної власності на землю виданого 10.10.1996р. Новоселівською сільською Радою народних депутатів за рахунок земель державної власності. З моменту, коли земельна ділянка була передана у приватну власність гр. ОСОБА_7 (20.01.2000), право постійного користування КСП «Латівка» припинилося відповідно до вимог, визначених ст.27 ЗКУ 1990р.

Відповідно до ст.78 діючого Земельного кодексу України існує три форми власності на землю в Україні: приватна, комунальна, державна.

Частиною 1 ст. 83 ЗКУ визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч. 2 ст. 83 ЗКУ).

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч. 1 ст. 84 ЗКУ).

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч.2 ст. 84 ЗКУ).

Порядок розпорядження землями комунальної та державної власності визначений ст.122 ЗКУ.

Згідно з ч.4 ст. 122 ЗКУ центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи уподовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28 листопада 1999 року наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд», гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів".

"Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні «Брумереску проти Румунії» визначив, що принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Для того щоб судове тлумачення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), як зазначає Європейський суд з прав людини, необхідно, щоб судові рішення були розумно передбачуваними. Цей висновок Європейський суд з прав людини зробив, наприклад, у рішенні «Коккінакіс проти Греції» від 25 травня 1993 року та в рішенні «S.W. проти Обєднаного Королівства» від 22 листопада 1995 року.

За таких обставин, позовні вимоги, щодо повернення спірної земельної ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності підлягають задоволенню, тому, що рішення суду повинно відповідати принципу правової визначеності, відповідно до якого рішення суду має бути розумно передбачуваним та не породжувати новий спір.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення Новоселівської сільської ради Широківського району №54-8/ХХІІІ від 03.12.1999 «Про затвердження схеми розпаювання колективних земель КСП «Латівка» Широківського району Дніпропетровської області в частині щодо ОСОБА_5, прізвище якої рахується під № 516 (номер паю 152) у Списку громадян КСП «Латівка» Широківського району Дніпропетровської області до встановлення межі земельних ділянок (паїв) та висновки жеребкування та в Додатку №1 до Рішення під номером 525 (номер паю 152, площа 6,11).

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю площею 6,110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий Новоселівською сільською радою народних депутатів 20.01.2000р. на імя ОСОБА_5.

Визнати недійсною Державну реєстрацію державного акту на право приватної власності, виданого Новоселівською сільською радою народних депутатів на імя ОСОБА_5 20.01.2000 у Книзі реєстрації державних актів на землю та перевести земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,110 га (номер паю 152), розташовану на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області поза межами населеного пункту, до земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності в порядку, визначеному законодавством України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 21.06.2017

Суддя М.О.Ніколенко