РІШЕННЯ

14.06.2017Справа №910/15634/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15634/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоряна», с. Грабки,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг», м. Хмельницький, та товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп Фінанс Груп», м. Київ,

про визнання договору недійсним,

за участю представників:

позивача - Паперняк О.В. (довіреність від 29.12.2016 № б/н);

відповідача-1 - не з'явилися;

відповідача-2 - Пасічна Н.В. (довіреність від 10.10.2016 № 18);

вільний слухач: ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоряна» (далі - ТОВ «Агрофірма «Зоряна») звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» (далі - ТОВ «Євро Лізинг») та товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Олімп Фінанс Груп») про визнання недійсним договору факторингу від 23.07.2013 № 03-ф/07 (далі - Договір), укладеного ТОВ «Євро Лізинг» і ТОВ «Олімп Фінанс Груп».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 20.09.2016.

14.09.2016 відповідач-2 подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки жодна з вимог статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не була порушена.

Представники відповідача-1 у судове засідання 20.09.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 20.09.2016 подав суду клопотання про призначення судової технічної експертизи Договору та клопотання про долучення документів до матеріалів справи; представник відповідача-2 заперечив проти задоволення клопотання про призначення судової технічної експертизи Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 розгляд справи відкладено на 04.10.2016.

04.10.2016 позивач подав суду клопотання про призначення судової технічної експертизи Договору; відповідач-2 подав суду клопотання про продовження строку вирішення спору.

Судове засідання призначене на 04.10.2016 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2016 строк розгляду спору продовжено на 15 днів та призначено розгляд справи на 01.11.2016.

Судове засідання призначене на 07.11.2016 не відбулося.

07.11.2016 відповідач-1 подав суду клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника та відзив на позовну заяв, в якому просив передати дану справу до Господарського суду Хмельницької області для розгляду по суті в межах справи про банкрутство № 924/1282/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 розгляд справи призначено на 08.11.2016.

Представники відповідача-1 у судове засідання 08.11.2016 не з'явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 08.11.2016 представник позивача підтримав раніше подані клопотання про призначення судової технічної експертизи Договору; представник відповідача-2 заперечив проти задоволення клопотання.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 призначено у справі судову технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту Міністерства юстиції України (далі - КНДІСЕ) та зупинено провадження у справі.

10.11.2016 відповідач-1 подав суду клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника та відзив на позовну заяв, в якому просив передати дану справу до Господарського суду Хмельницької області для розгляду по суті в межах справи про банкрутство № 924/1282/13.

20.12.2016 від КНДІСЕ надійшли матеріали справи № 910/15634/16 та клопотання судових експертів про надання оригіналу Договору.

Розпорядженням від 27.12.2016 № 04-23/2757 В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва Латко І.О. було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15634/16 у зв'язку із звільненням судді Домнічевої І.О.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справу № 910/15634/16 було передано судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 справу прийнято до провадження суддею Селівоном А.М., поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 01.02.2017.

01.02.2017 відповідач-2 подав письмові пояснення по справі.

Представники відповідача-1 у судове засідання 08.11.2016 не з'явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 провадження у справі зупинено для направлення матеріалів справи до КНДІСЕ для проведення судової експертизи.

06.02.2017 позивач подав суду клопотання про витребування у відповідачів оригіналу Договору.

13.04.2017 від КНДІСЕ до суду надійшли: повідомлення про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів від 03.04.2017 № 21836/16-34/21837/16-33; матеріали справи № 910/15634/16.

У повідомленні про неможливість надання висновку експертизи КНДІСЕ зазначає, що станом на 31.03.2017 клопотання експертів не виконано - досліджуваний документ до КНДІСЕ не надходив, умови проведення експертизи не погоджено.

Розпорядженням від 13.04.2017 № 05-23/1406 Керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15634/16 у зв'язку із закінченням терміну повноважень у судді Селівона А.М.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справу № 910/15634/16 було передано судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 справу прийнято до провадження, поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 23.05.2017.

17.05.2017 позивач подав суду додаткові письмові пояснення по справі

23.05.2017 відповідач-2 подав суду письмові пояснення по справі.

Представники відповідача-1 у судове засідання 23.05.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 23.05.2017 суд перейшов до вирішення спору по суті; представник позивача позов підтримав та просив задовольнити; представник відповідача-2 проти позову заперечив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 розгляд справи відкладено на 14.06.2017.

14.06.2017 відповідач-2 подав суду документи для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 14.06.2017 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні надав пояснення по суті спору; проти позову заперечив.

Представники відповідача-1 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвал, які повернулися поштовим відділенням з адреси відповідача-1 з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, який долучений до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача-2, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2011 у справі № 5005/4759/2011 стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Зоряна» на користь ТОВ «Євро Лізинг» грошові кошти.

На виконання вказаного рішення було видано відповідний судовий наказ, який перебуває на виконанні у Магдалинівському районному Відділі державної виконавчої служби (далі - ВДВС).

14.05.2016 ТОВ «Євро Лізинг» подано до ВДВС заяву з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «Агрофірма «Зоряна» на користь ТОВ «Олімп Фінанс Груп» за Договором.

Так, 23.07.2013 ТОВ «Агрофірма «Зоряна» (фактор) та ТОВ «Євро Лізинг» (клієнт) було укладено Договір, за умовами якого:

- фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (далі - сума фінансування) за плату (далі - винагорода), а клієнт зобов`язується відступити факторові право вимоги, визначене в реєстрі прав вимог. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що операція факторингу за Договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права вимоги (пункт 2.1 Договору);

- сума фінансування, належна до сплати клієнту становить 406 384,12 грн. і сплачується фактором траншами у відповідності до умов додаткової угоди (додаток № 1) (підпункт 3.1.1 пункт 3.1 Договору);

- право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного додатку з реєстром прав вимог. Реєстр прав вимог має бути підписаний сторонами у 30 робочих днів після підписання Договору (пункт 4.1 Договору);

- Договір вступає в дію з моменту підписання відповідного додатку з реєстром прав вимог (пункт 8.1 Договору);

- Договір діє до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором (пункт 8.2 Договору).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Отже, укладений відповідачами Договір за своєю правовою природою є договором факторингу.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2013 у справі № 924/1282/13 було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Євро Лізинг».

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 23.07.2015 у справі № 924/1282/13 ТОВ «Євро Лізинг» було визнано банкрутом.

Слід зазначити, що на день судового розгляду даного господарського спору справа про банкрутство не завершена.

Враховуючи, що у названій справі про банкрутство та справі 910/15634/16, що є в провадженні Господарського суду міста Києва різний склад учасників, та у справі про банкруство провадження не завершене, тому Господарський суд міста Києва позбавлений правової можливості враховувати судові акти, на які є посилання ТОВ «Олімп Фінанс Груп», в порядку статті 35 ГПК України.

За приписами частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Крім того, згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як на підставу для визнання недійсним Договору позивач вказує на те, що такий правочин був укладений не 23.07.2013, як зазначено в його тексті, а безпосередньо перед його поданням у ВДВС (тобто заднім числом).

На підтвердження своєї правової позиції позивач зазначає, що:

- відповідачами не було жодним чином повідомлено позивача про відступлення права вимоги; про підписання Договору позивач дізнався від державного виконавця у травні 2016 року, коли ТОВ «Олімп Фінанс Груп» подало до ВДВС заяву;

- ТОВ «Євро Лізинг» протягом 2014-2015 років подавалися різноманітні заяви до ВДВС спрямовані на стягнення з ТОВ «Агрофірма «Зоряна» заборгованості на користь відповідача-1;

- ТОВ «Євро Лізинг» не мало права укладати будь-які договори після винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до частини першої статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Разом з тим, ТОВ «Агрофірма «Зоряна» не було повідомлено про відступлення права грошової вимоги факторові; належних доказів протилежного суду не подано.

Відповідачі вказують на надсилання повідомлення від 30.09.2013 № 1657 на адресу позивача, проте жодного документального підтвердження не подають суду.

З метою встановлення фактичної дати укладення Договору судом було призначено відповідну судову експертизу, яка не була проведена саме з вини відповідачів, оскільки останні не подали судовому експерту оригінали оспорюваного правочину.

Що ж до проведення фактичної оплати Договору, то слід вказати, що відповідачем-2 подано лише копії платіжного доручення від 30.07.21013 № 3 на суму 406 384,12 грн.

Матеріали справи не містять жодного документального підтвердження того, що вказана банківська операція дійсно мала місце саме 30.07.2013 (довідка банку, банківські виписки тощо).

Отже, представлені ТОВ «Олімп Фінанс Груп» копії - Платіжного доручення №3 від 30.07.13, Списку рекомендованих поштових відправлень по Україні від 30.09.13 та Повідомлення №1657 від 30.09.13 не підтверджені відповідними оригіналами, що виключає визнання їх належними.

Крім того, відповідачі не подали суду жодного пояснення чому саме у 2016 (після спливу майже трьох років) була подана заява в ВДВС щодо зміни стягувача у зв'язку із укладенням Договору; чому відповідачі не подали суду оригінали оспорюваного правочину для проведення судової експертизи.

З огляду на викладене господарський суд з урахванням положень ст.43 ГПК України дійшов висновку, що Договір було укладено після порушення провадження у справі про банкрутство, і зі сторони ТОВ "Євро Лізинг" підписаний неповноважною особою та бе- , а тому є підстави для визнання правочину недійсним.

За таких обставин, позов визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідачі не подали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідачів.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати договір факторингу від 23.07.2013 № 03-ф/07, укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 23/1, кв. 2; ідентифікаційний код: 32774741) та товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп Фінанс Груп» (03113, м. Київ, пров. Артилерійський, 7-Б; ідентифікаційний код: 38545471), недійсним.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 23/1, кв. 2; ідентифікаційний код: 32774741) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоряна» (51142, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Грабки, вул. Центральна, 15; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, пр. Карла Маркса, 60, оф. 501; ідентифікаційний код: 25011453) 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) грн. судового збору.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп Фінанс Груп» (03113, м. Київ, пров. Артилерійський, 7-Б; ідентифікаційний код: 38545471) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоряна» (51142, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Грабки, вул. Центральна, 15; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, пр. Карла Маркса, 60, оф. 501; ідентифікаційний код: 25011453) 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) грн. судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.06.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук