ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Справа № 910/13775/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Картере В.І.,

Плюшка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року у справі № 910/13775/15 господарського суду міста Києва за позовом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ", треті особи: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору недійсним,

за участю представників:

Позивача: Фрідман Д.А., директор,

Відповідача: не з'явився,

Третіх осіб: ОСОБА_6, дов. № 100/296 від 10.01.2017 року.

В с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (далі - ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", Позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" (далі - ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ", Відповідач) про визнання договору поруки № 1 від 30.08.2011 року недійсним.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 02.06.2015 року та від 28.01.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору було залучено, відповідно: на стороні Позивача - Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку (далі - Національна комісія, Третя особа 1), на стороні Відповідача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, Третя особа 2), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, Третя особа 3) та ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, Третя особа 4).

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року, у задоволенні позову ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", у поданій ним касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 42, 47, 27, 43, 82, 84, 105 Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати прийняті у справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

До початку розгляду касаційної скарги по суті від представника ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" до суду касаційної інстанції надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду даної справи для підготовки додаткових письмових пояснень до касаційної скарги, яке було підтримано цим же представником і в судовому засіданні, і яке колегією суддів було розглянуто та відхилено, як безпідставне, з огляду на те, що представник Позивача у повній мірі реалізував своє право на касаційне оскарження судових рішень у даній справі шляхом подачі касаційної скарги, яка була прийнята до розгляду судом касаційної інстанції без будь-яких на те зауважень, та мав можливість з часу прийняття такої скарги до провадження суду, у випадку такої необхідності, підготувати до касаційної скарги свої додаткові письмові пояснення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 30.08.2011 року між Закритим акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" (Поручитель), правонаступником якого є ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", та ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" (Емітент) було укладено договір поруки № 1 (далі - Договір поруки), за умовами якого (п.3.1.) Поручитель зобов'язався перед власниками облігацій солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Емітентом Основного зобов'язання у розмірі 100000000,00 грн. відповідно до Проспекту емісії облігацій, а саме: ризиків непогашення основної суми боргу та/або невиплати доходу за облігаціями (надалі - Основне зобов'язання), у разі невиконання, часткового виконання або виконання неналежним чином Емітентом зобов'язань за Основним зобов'язанням.

Відповідно до п. 4.2. Договору поруки параметри Основного зобов'язання встановлюється реєстрацією Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску облігацій Емітента згідно Проспекту емісії облігацій у розмірі 100000000,00 грн.

При цьому, як вбачається із змісту Договору поруки, дану угоду від імені ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" (Поручитель) було підписано Фрідманом Д.А., який діяв на підставі довіреності від 07.06.2011 року, скріпленої печаткою ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій".

Водночас, згідно п.п. 2.1. - 2.1.2., 2.1.5. Договору поруки, Поручитель підтверджував, що: він є юридичною особою, яка утворена згідно з чинним законодавством України і має право укладати угоди та відповідати за своїми зобов'язаннями; ним виконано всі дії, необхідні для підписання цього договору, і цей договір не суперечить обмеженням, що є обов'язковими для Поручителя; він має всі дозволи, що необхідні для виконання цього договору, та ці документи є чинними.

Вимогами ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" у даній справі, з посиланням на ст.ст. 16, 92, 207, 215, 388 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 8, 30, Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", ст. 1 Закону України "Про депозитарну систему України", п.п. 7.3., 7.33. - 7.35., 7.4. Статуту ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", і на те, що Договір поруки, який було підписано з боку ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" не його керівником - Фрідман Д.А., а іншим представником, без відповідних на те повноважень, передбачених Статутом товариства та необхідного обсягу цивільної дієздатності для здійснення такого правочину, що потягло за собою збільшення Відповідачем обсягу відповідальності Позивача без згоди останнього та забезпечувались зобов'язання Відповідача, які не існували на момент укладення вказаного договору, є визнання договору поруки № 1 від 30.08.2011 року, укладеного між ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" та ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ", недійсним.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, з урахуванням положень ст.ст. 11, 202, 203, 215, 237, 238, 241, 244, 509, 525, 526, 626, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 207 Господарського кодексу України, умов договору поруки № 1 від 30.08.2011 року, та представлених доказів у справі, встановивши, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що підпис на оспорюваному договорі від імені ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" було підписано не Фрідманом Д.А., а іншою особою, тоді як судовими рішеннями у справах: № 490/8212/15-ц від 16.12.2015 року і № 765/8921/14-ц від 11.02.2015 року ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" вже було відмовлено у припиненні договору поруки, що виникла з оспорюваного правочину, у тому числі - у зв'язку із збільшенням обсягу відповідальності за основним зобов'язанням та, фактично, підтверджувалось про схвалення вказаного правочину самим Товариством, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог відсутність правових підстав для їх задоволення, відмовивши в даному позові.

На думку колегії суддів касаційної інстанції, висновки суду апеляційної інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування його постанови, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року у справі №910/13775/15 - без змін.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Картере В.І.

Плюшко І.А.