ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"14" червня 2017 р.Справа № 922/1980/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Максим", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів 30 278,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максим" , м.Харків (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків (відповідач) про стягненння з останнього заборгованості 30 278,85 грн за договором №11 від 24.12.2012 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх недостатніми для порушення провадження у справі, з наступних підстав.

При зверненні з позовною заявою до суду позивач порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, який встановлює необхідність надання суду доказів, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно до пунктів 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт, наданий в оригіналі або належним чином завірений.

Суд інформує позивача, що належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з відповідними додатками є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою кореспонденцією копії позовної заяви з доданими до неї документами, яка додається до позову.

Як свідчать матеріали позову, позивачем надано до суду поштову квитанцію ПН 55 та повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення від 31.05.2017р , проте за відсутністю опису вкладення до цінного листа з наданих документів суд не може дослідити, які саме документи були направлені на адресу відповідача.

Таким чином, позивач допустив порушення вимог ст. 56, 57 ГПК України, якими передбачено обов'язок надавати суду докази, що підтверджують відправлення іншій стороні, як копії позовної заяви, так і всіх доданих до неї документів.

П.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Максим", м. Харків без розгляду.

Суддя С.Ч. Жельне

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).