ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 червня 2017 року Справа № 910/15320/16

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Малетича М.М.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Геркулес"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 (суддя
у справі№ 910/15320/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"
до1. Приватного акціонерного товариства "Геркулес", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Провінція Плюс",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1
Приватний нотаріус Погорєлов Броніслав Сергійович,
проспонукання припинити дії шляхом визнання недійсним з моменту вчинення договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 припинено провадження у справі №910/15320/16 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПУ України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 у справі №910/15320/16, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Не погодившись з вказаною постановою апеляційного господарського суду відповідач-1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 24.03.2017 б/н, в якій просить зазначену постанову апеляційного суду скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду про припинення провадження у справі залишити в силі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши касаційну скаргу та додані до неї документи, встановила наступне.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 31.01.2017 та від 15.03.2017 у даній справі повернуто Приватному акціонерному товариству "Геркулес" касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі № 910/15320/16 та додані до неї документи без розгляду на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України через ненадання доказів на підтвердження повноважень представника на підписання скарги, відсутність доказів надсилання копії скарги позивачу, відповідачу-2 та третій особі у справі, неподання доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Скаржник втретє звернувся 27.03.2016 з касаційною скаргою без номера від 24.04.2017, однак за змістом подана Приватним акціонерним товариством "Геркулес" скарга є ідентичною попередньо поданим скаргам.

Подану скаржником касаційну скаргу складено представником ПрАТ "Геркулес" Міхайловим О.О, але повноваження зазначеної особи на її підписання не мають підтвердження, оскільки до скарги не додано довіреності або її копії, чи будь-яких документів на підтвердження відповідних повноважень. Не міститься належним чином засвідченої довіреності на вказану особу і в матеріалах справи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як встановлено колегією суддів, матеріали касаційної скарги не містять належних доказів, які підтверджували б направлення її копії позивачу та відповідачу-2 та третій особі у справі, що є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Додані скаржником копії фіскального чеку від 12.04.2016 та опису вкладення в цінний лист від 12.04.2016 про надіслання апеляційної скарги № 03-2200/16 від 11.04.2016 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 у справі № 904/2200/16 не можуть слугувати належними доказами надіслання касаційної скарги сторонам у справі, оскільки не підтверджують надіслання саме касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі № 910/15320/16. При цьому, додані до касаційної скарги ксерокопії фіскального чеку та опису вкладення датовані 12.04.2016, тоді як оскаржується постанова Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2016, тобто дата фіскального чеку передує даті прийняття оскаржуваного судового акта.

Також належних доказів сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали суду заявником до касаційної скарги заявником не додано.

Відповідно до п. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Колегія суддів суду касаційної інстанції встановила, що скаржником до касаційної скарги додано копію квитанції від 09.03.2017 про сплату 1600,00 грн., яка не може бути належним доказом сплати судового збору та не підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 до Вищого господарського суду України за визначеними наступними реквізитами:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030104 (змінено відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13, яким затверджено Зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 15.01.2007 №5),

символ звітності банку 254 (відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012).

Відтак додану до касаційної скарги копію квитанції від 09.03.2017 із іншими реквізитами для зарахування коштів, де отримувачем значиться УДКСУ у м. Харкові, кодом банку отримувача 851011, 22030101, кодом отримувача - 37999649, банком отримувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, з призначенням платежу: "25117467 суд. збір за подання скарги " на ухвалу від 06.03.2017 у справі 908/10449/15-г Дон.апел. госп. суд" не можна вважати належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі № 910/15320/16.

Згідно з довідкою Вищого господарського суду України № 09.03-02/1710/17 від 07.06.2017 кошти, сплачені квитанцією від 09.03.2017 до спеціального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України,070)" не зараховано.

Отже, скаржник не виконав обов'язкових (на підставі ст. 45 ГПК України) вимог ухвал Вищого господарського суду України від 31.08.2015 та від 15.03.2017 та не усунув обставин, зазначених у п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

При цьому чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості прийняття до розгляду тієї самої касаційної скарги, яка вже була повернута через невідповідність її змісту вимогам цього законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята та набрала законної сили 29.11.2016.

Згідно з ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Таким чином, строк подання касаційної скарги на вказану постанову закінчувався 19.12.2016.

Скаржник звернувся з даною касаційною скаргою, що датована ним 24.03.2017, через Київський апеляційний господарський суд 27.03.2017, що підтверджується відміткою поштового штемпеля на конверті, в якому надійшла скарга, тобто з пропуском двадцятиденного строку.

Клопотання про відновлення процесуального строку скаржником не заявлено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання про відновлення цього строку відхилено.

За таких обставин подана касаційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції наголошує, що чергове звернення з касаційною скаргою без усунення недоліків, які стали підставою для повернення касаційної скарги, свідчить про те, що скаржник зловживає правами, наданими йому нормами ГПК України, чим порушує вимоги ч. 3 ст. 22 ГПК України, яка встановлює, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Повернути Приватному акціонерному товариству "Геркулес" касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №910/15320/16 та додані до неї документи без розгляду.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
М.М. Малетич