ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа № 911/1193/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ

до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 428 811 грн. 85 коп.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 1205 від 12.12.2016 року);

відповідача ОСОБА_2 (дов. № 02-31/181 від 23.05.2017 року);

ОСОБА_3 (дов. № 02-31/182 від 23.05.2017 року).

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в сумі 428 811 грн. 85 коп.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідача заперечили проти позовних вимог, посилаючись на те, що даний позов не підсудний господарському суду, а має розглядатись в порядку адміністративного судочинства, тому в судовому засіданні оголошувалась перерва з 24.05.2017 року по 31.05.2017 року для визначення підсудності по справі.

В судовому засіданні після оголошеної перерви суд зазначив наступне:

Частиною 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Як вбачається із матеріалів справи позивач, який є публічним акціонерним товариством і має цивільні права та обов'язки, надав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям абонентів, а в силу вимог чинного законодавства відповідач зобов'язаний компенсувати ці послуги, тому спір стосується належного виконання відповідачем своїх зобов'язань і жодна із сторін не здійснює владні управлінські функції, спір не є публічно-правовим та має вирішуватись господарським судом за правилами ГПК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд відхиляє заперечення відповідача в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

До господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» з позовом про стягнення з Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради боргу по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в сумі 428 811 грн. 85 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на наступне:

Згідно ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 11.04.2012 № 295 оператори телекомунікацій повинні надавати споживачам, які мають установлені законодавством пільги, телекомунікаційні послуги з урахуванням цих пільг, відповідно до законодавства України.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 № 1584-ІІІ, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008, № 203/98-ВР, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII та Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ встановлені пільги з оплати за послуги звязку для окремих категорій осіб.

Київська міська філія Позивача надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, на яких поширюється дія вищеперелічених законів, при цьому механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв'язку визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (далі - Порядок № 256). Зокрема, п. 3 Порядку № 256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів; на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином обовязок по відшкодуванню витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, здійснюється за рахунок державних субвенцій головним розпорядником коштів, яким є Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради.

Відповідно до п. 11 Порядку про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 щомісяця між сторонами здійснюється звірка розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства - форма № 3-пільга, за спірний період.

Позивачем, на виконання вимог законодавчих норм, в період з 01.01.2015 до 01.01.2016 надано телекомунікаційних послуг на пільгових умовах на суму 1 962 146,84 грн., що підтверджується Актами звіряння розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства - форма № 3-пільга, за спірний період, проте відповідачем обовязок по відшкодуванню пільг виконано частково в сумі 1 533 334,99 грн., в звязку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 428 811,85 грн.

Статтею 174 ГК України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно ч. І ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. І ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 19 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже, цивільні права та обовязки між позивачем та відповідачем виникли безпосередньо із Законів України. Заперечення відповідача щодо відсутності коштів спростовується наступним:

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Боржник, як юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому зобовязання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Про наявність заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах Відповідач повідомляється щомісячно, про що зазначається в кожному акті звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги - форма № 3-пільга.

28.12.16 листом № 11/435 відповідачу направлено претензію № 51 щодо відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, на пільгових умовах в сумі 428 811,85 грн., проте відповідач листом № 134 від 12.01.2017 року повідомив про неможливість задовольнити претензію через відсутність видатків, на компенсацію витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про телекомунікації» № 1280-ІV від 18.11.2003р. телекомунікації є складовою частиною галузі звязку України і невідємною частиною виробничої та соціальної інфраструктури України і призначені для задоволення потреб фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах, а заборгованість по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, заважає ефективно надавати вказані послуги та за рахунок недоврахувань прибутку може спричинити уповільнення розвитку телекомунікаційної мережі ПАТ «Укртелеком».

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 428 811 грн. 85 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача на те, що останній звільнений від сплати судового збору, то суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Отже, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, буд. 2, код 03193643) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01033, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 40, код 01189910) 428 811 (чотириста двадцять вісім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 85 коп. боргу, 6 432 (шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 18 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована