Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

13 червня 2017 р. Справа № 927/446/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут»

юр. Адреса: 14021, м. Чернігів, вул.. Любецька,68

факт. Адреса: 14005, м. Чернігів, пр-т Миру,53

До відповідача: Комунальний заклад «Ніжинський районний центр первинної медико санітарної допомоги» Ніжинської районної ради Чернігівської області

16663, Ніжинський р-н, смт. Лосинівка,вул.Троїцька,90

про стягнення 197259,81 грн.

Суддя Скорик Н.О.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1 дов. № 10-Др-1-0916 представник

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача основного боргу 189443,32 грн. за поставку природного газу для потреб не побутових споживачів за договором № 114112NWFIEB017 від 31.01.2017 року, 5452,91 грн. пені, 1755,19 грн. інфляційних, 3% річних у розмірі 608,39 грн.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 090.

Від відповідача 08.06.2017 р. на електронну адресу суду та 12.06.2017 р. по пошті надійшов лист № 191 від 08.06.2017 р. в якому відповідач повідомляє, що борг, який склався станом на 01.05.2017р. в сумі 189443,32 грн. сплачений повністю.

В судовому засіданні представник позивач заявила клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення 189443,32 грн. боргу у звязку з відсутністю предмету спору. Суд клопотання прийняв.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2017 р. між постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (позивач по справі) та споживачем - Комунальним закладом «Ніжинський районний центр первинної медико санітарної допомоги» Ніжинської районної ради Чернігівської області було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114112NWFIEB017 (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що постачальник зобовязується передати у власність споживачу, що є бюджетною установою або організацією та є кінцевим споживачем ДК 016:2010 код 06.20.1 природний газ, скраплений або в газоподібному стані (ДК 021:2015 код 09123000-7 природний газ) (далі - газ),а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з п. 11.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Пунктом 11.2. договору сторони передбачили, що дія договору продовжується на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.2. договору (в редакції додаткової угоди щодо зміни ціни від 27.02.2017 р.) визначений річний плановий обсяг постачання газу до 88,652 тис. куб.м природного газу. Пунктом 1.3. договору (в редакції додаткової угоди щодо зміни ціни від 27.02.2017 р.) плановий обсяг постачання газу по місяцях: січень 9,598; лютий 18,077;березень 15,000; квітень 8,000; листопад = 17,000; грудень 20,950 тис.м.куб.

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п.4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві приєднання до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбаченим Кодексом ГРМ (п. 2.3. договору).

Розділом ІІ, зокрема п.2.9., п.п.2.9.1.,2.9.2.,2.9.3. договору сторони передбачили, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимоги Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акту приймання передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання передачі газу.

Ціна за 1000 куб.м природного газу визначена п.3.2. договору (з врахуванням укладених додаткових угод щодо зміни ціни від 02.02.2017 р., від 27.02.2017р. та від 04.04.2017 р.) та з врахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становила: з 01.01.2017 р. 8926,24 грн. , в т.ч. ПДВ 20%; з 01.02.2017 р. 10267,44 грн., в т.ч. ПДВ 20%., з 01.03.2017р. 9865,44 грн., в т.ч. ПДВ.

На виконання умов договору позивачем було здійснено поставку природного газу для потреб відповідача в період січня березня 2017 р. в обсязі 54,052 тис. куб.м природного газу на загальну суму 530630,38 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу № ЧР300000502 за січень 2017 р., № ЧР300002369 за лютий з 01.02.2017 р. по 03.02.2017 р., № ЧР 300002370 за лютий з 04.02.2017 р. по 28.02.2017 р., № ЧР300004599 за березень 2017 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2.1. договору сторони визначили, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу, заявленого на наступний розрахунковий період. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3. договору).

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач частково оплатив вартість газу в сумі 341187,06 грн. до подачі позову до суду, що підтверджується випискою з банку та розрахунком позивача. Заборгованість відповідача перед позивачем на день подачі позову склала 189443,32 грн.

На день винесення рішення судом відповідач сплатив суму боргу 189443,32 грн. в повному обсязі, що підтверджується випискою банку.

Таким чином, клопотання позивача про припинення провадження у справі підлягає задоволенню, провадження у справі в частині стягнення 189443,32 грн. боргу підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкції може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товару (робіт, послуг).

У п. 6.2.1 договору сторони встановили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 5452,91 грн. пені за прострочення виконання грошового зобовязання в період щ 10.02.2017 р. по 03.05.2017 р.

Відповідно до ст. 3 та ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Статтею 233 Господарського кодексу України, передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому береться до уваги ступінь виконання зобовязання, майновий стан боржника та інші інтереси, які заслуговують на увагу.

Таким чином, керуючись ст.. 233 Господарського кодексу України, ст.. 551 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та приймаючи до уваги те, що відповідач є бюджетною установою, борг сплатив повністю до винесення судового рішення, сплата пені в повному обсязі може спричинити суттєве ускладнення фінансового стану відповідача, судом зменшено розмір пені, належний до стягнення, на 90%. Таким чином, стягненню підлягає 545,29 грн. пені.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 1755,19 грн. інфляційних за прострочку оплати боргу за лютий 2017 р. за період з 01.03.2017 р. по 31.03.2017 р. та 608,39 грн. 3% річних за період з 10.02.2017 р. по 03.05.2017 р.

Відповідач не надав доказів оплати даних сум нарахувань.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 1755,19 грн. інфляційних та 608,39 грн. 3% річних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що спір виник з вини відповідача та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в повному обсязі у сумі 2958,90 грн.

Керуючись ст. 216,230,231,233,265 Господарського кодексу України, ст.ст. 509,526,551,625,627, 629, 692,712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, п.1-1 ч.1 ст.80,ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 189443,32 грн. боргу за відсутності предмету спору.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «НІЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» НІЖИНСЬКОЇ ОСОБА_2 ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, Ніжинський р-н, смт. Лосинівка, вул..Троїцька,90, код 38860558 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ»,вул.. Любецька,68, м. Чернігів, код 39576385, 545,29 грн. пені, 1755,19 грн. інфляційних, 608,39 грн. річних, 2958,90 грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

.

Повний текст рішення складено 13.06.2017 р.

Суддя Н.О.Скорик