ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2017 р. Справа № 922/4285/16

вх. № 4285/16

Суддя господарського суду: Усатий В.О.

при секретарі судового засідання: Мазуренко А.О.

За участю:

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області- Величко А.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця

за позовом ФО ОСОБА_1, м. Харків

до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 27.02.2017 р. стягнуто з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (61184, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по виплаті заробітної плати за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року в розмірі 17704,30 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 16331,20 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів). 14.03.2017 р. видано наказ.

До суду від позивача надійшла скарга (вх. № 81 від 31.03.2017 р.), в якій він просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області Величка Анатолія Олександровича щодо ненакладання арешту на грошові кошти боржника негайно після відкриття виконавчого провадження № 53624605 незаконною та визнати бездіяльність начальника Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області Пересічанської О.М. щодо нездійснення контролю за діями державного виконавця у виконавчому провадженні 53624605 незаконними.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши надану скаргу, суд призначив її до розгляду на 17.05.2017 р. та зобов'язав державного виконавця надати суду відзив на скаргу з документальним його обґрунтуванням.

На виконання вимог суду від державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області Величка А.О. надійшли заперечення (вх.№ 15167 від 13.05.17) на скаргу ОСОБА_1, разом з додатками.

У зв'язку із відпусткою судді Усатого В.О. призначене засідання суду перенесено на 07.06.2017 р.

В судовому засіданні 07.06.17 р. представник ОСОБА_1 зазначив, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не наклав негайно арешт на рахунки боржника, які були йому відомі із заяви заявника. У зв'язку із зазначеним просив суд визнати бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області Величко А.О. незаконною, а також визнати незаконною бездіяльність начальника Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області Пересічанської О.М.

Присутній у засіданні суду державний виконавець Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Величко А.О. заперечував проти скарги, пояснивши, що не мав права накладати арешт на рахунки боржника, у зв'язку із забороною встановленою ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017 р. по справі №922/5397/13.. Просив суд відмовити стягувачу в задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані документи, судом встановлено наступне.

Рішенням суду від 27.02.2017 р. стягнуто з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (61184, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по виплаті заробітної плати за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року в розмірі 17704,30 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 16331,20 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

На виконання зазначеного рішення господарський суд Харківської області видав наказ від 14.03.2017 р.

21.03.2017 р. виконавчою службою отримано заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 14.03.2017 р., до якої було долучено перелік рахунків, відкритих боржником в установах банків, а також перелік рахунків, відкритих відокремленим підрозділом боржника - заводом "Тора" Харківського державного авіаційного виробничого підприємства.

22.03.2017 р. державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Величко А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53624605, яка отримана стягувачем 27.03.2017 р.

При примусовому виконанні виконавчого провадження № 53624605 державним виконавцем з'ясовано, що у відношенні Харківського державного авіаційного виробничого підприємства порушено справу про банкрутство №922/5397/13. А також, 08.02.2017 р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу, згідно п. 4 резолютивної частини якої - "Заборонено будь-яким особам накладати арешти на рахунки боржника".

29.03.2017 р. державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Величко А.О. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 53624605 з примусового виконання наказу від 14.03.2017 р. до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Харківській області.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на кошти боржника є одним із заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1. 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувана зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Так, стягувач ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, у якій просив державного виконавця накласти арешт на грошові кошти боржника, подав перелік відомих відкритих розрахункових рахунків боржника.

Однак, суд зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2015 р. порушено провадження у справі № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 399727,88 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна.

У зв'язку з тим, що накладені арешти перешкоджають господарській діяльності Харківського державного авіаційного виробничого підприємства та відновленню його платоспроможності, унеможливлюють виробничий процес та процедуру виплати поточної заробітної плати, страхових внесків та податків, розрахунків за тепло і енергоносії, ставлять під загрозу виконання замовлень та договорів, ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017 р. у справі про банкрутство, скасовано накладені арешти на конкретні рахунки Харківського державного авіаційного виробничого підприємства зазначені у клопотанні розпорядника майна; зобов'язано боржника та розпорядника майна здійснювати розподіл коштів за зазначеними рахунками Харківського державного авіаційного виробничого підприємства лише за погодженням з господарським судом; заборонено будь-яким особам накладати арешти на рахунки боржника.

Судом встановлено, що вказана ухвала набрала законної сили та на цей час є чинною.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Аналогічні за змістом норми закріплені у ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суд зазначає, що обов'язок виконувати судові рішення, що набрали законної сили і які є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України встановлений статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи все викладене, суд констатує, що дійсно у відповідності до частини 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Величко А.О. отримавши заяву стягувача ОСОБА_1, в якій були зазначені рахунки Харківського державного авіаційного виробничого підприємства у банках, повинен був негайно після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти боржника.

Проте, у зв'язку із винесенням господарським судом ухвали від 08.02.2017 р. по справі № 922/5397/13, згідно якої заборонено будь-яким особам накладати арешти на рахунки боржника, державний виконавець не мав права накладати такі арешти.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність в діях державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Величко А.О. та начальника Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Пересічанської О.М. ознак неправомірності заявлених у скарзі ОСОБА_1, у зв'язку з чим, вирішив відмовити стягувачу в задоволенні його скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.86, 121-2 ГПК України, Закону України "Про виконавче провадження", суд 1212 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 (вх. № 81 від 31.03.2017 р.) в повному обсязі.

Суддя Усатий В.О.