ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.06.2017 Справа № 904/6703/17

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Дніпро

до відповідача - 1- Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", м. Дніпро

до відповідача - 2 - Фермерського господарства "ВІКОНТ", с. Староласпна Бойківський район Донецька область

про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у розмірі

14 222, 12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (надалі - відповідач-1) Фермерське господарство "ВІКОНТ" (надалі - відповідач-2) про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування №б/н від 28.02.2011 року у розмірі 14 222, 12 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем пред'явлено позов, зокрема, до Фермерського господарства "ВІКОНТ", юридичною адресою якого є: вул. Федякова, буд. б/н, с. Староласпна, Бойківський район, Донецька область.

Позивачем зазначено в позовній заяві про те, що з 22.07.2014 року УДППЗ "УКРПОШТА" тимчасово припинило приймання до пересилання поштових відправлень на адресу де-яких населених пунктів Донецької та Луганської області, в тому числі й до с. Староласпа, Донецька обл., Бойківський р-н, направити претензію на адресу відповідача та виконати вимоги ст. 56, п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України щодо направлення копії позову разом з додатками відповідачу й, відповідно, надати документи, які це підтверджують об'єктивно не було та не є можливим.

На підтвердження неможливості направлення Фермерському господарству "ВІКОНТ" копії позовної заяви разом із додатками позивач надає лист УДППЗ "Укрпошта" від 30.07.2015 року та інформацію з офіційної веб-сторінки УДППЗ "Укрпошта", де міститься актуальний перелік населених пунктів до яких не здійснюється пересилання пошти.

Всупереч викладеному, вказаний перелік населених пунктів Донецької та Луганської області, до яких не здійснюється пересилання пошти, не містить населеного пункту - с. Староласпа Бойківського району Донецької області.

За викладених обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності доказів неможливості направлення на адресу Фермерського господарства "ВІКОНТ" копії позовної заяви з додатками, що свідчить про порушення позивачем приписів ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України стосовно його обов'язку надіслати відповідачу копію позовної заяви та всіх доданих до неї документів та надання відповідних доказів відправлення позовних матеріалів суду.

Згідно п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача та третіх осіб на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками, в тому числі оригінал платіжного доручення №BOJ63B18LD від 13.03.2017р. про сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Суддя ОСОБА_1