КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа№ 911/3622/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача : не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вікторія-Трейдінг Компані" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017р. у справі №911/3622/16 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

до Приватного підприємства "Вікторія-Трейдінг Компані"

третя особа Бу Шдід Фарес

про стягнення 1164635,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Відповідача (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.01.2017р.) про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії №CrL-SME004/007/2008 від 15.01.2008р. на загальну суму 1164635,42 грн, з яких: залишок заборгованості за кредитом у сумі 1045635,42 грн, пеня за прострочення виконання зобов'язань у сумі 119000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.01.2017р. у справі №911/3622/16 позов задоволено повністю.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується виконання Позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором та надання Третій особі обумовлених кредитним договором коштів, та підтверджується невиконання Третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином та в повному обсязі, що призвело до накопичення заборгованості та порушення Третьою особою ст.525, 526, 530, 629 та 1054 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим у Позивача на підставі договору поруки CR-SME004/007/2008 від 15.01.2008р. виникло право на стягнення з Відповідача заборгованості Третьої особи за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017р. у справі №911/3622/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач порушив норми Господарського процесуального кодексу щодо врегулювання спору в досудовому порядку, не надіславши повідомлення про наявність заборгованості у Третьої особи, та пропустив строк пред'явлення вимоги до Відповідача, визначений ст.559 Цивільного кодексу України. Також Відповідач зазначає, що у договорі поруки не визначено строк дії останнього, та звертає увагу на те, що не отримував документів від суду та Позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 16.05.2017р.

Наказом голови Київського апеляційного господарського суду №50-а від 12.05.2017р. суддя Власов Ю.Л. направлений 16.05.2017р. у відрядження, у зв'язку з чим судове засідання, призначене на 16.05.2017р. не відбулось.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017р. розгляд апеляційної скарги Відповідача призначено на 01.06.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

15.01.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та Третьою особою було укладено договір про надання кредитної лінії №CrL-SME004/007/2008, відповідно до п.1.1 частини №2 якого ЗАТ «ОТП Банк» надає Третій особі кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії у розмірі, що не перевищує ліміт кредитної лінії, визначений у частині №1 цього договору, а Третя особа приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути ЗАТ «ОТП Банк» суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату з користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі.

Відповідно до п.2. 3 договору ЗАТ «ОТП Банк» встановлює Третій особі кредитну лінію, а Третя особа використовує її на наступних умовах: розмір кредиту, валюта кредиту - 135000,00 дол. США; цільове використання кредиту - споживчі цілі; річна база нарахування процентів - 360 календарних днів у році; строк дії кредитної лінії - 16.01.2017р.; строк дії ліміту кредитної лінії - 17.01.2011р.; дата сплати процентів - 20 числа кожного календарного місяця; плаваюча процентна ставка, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 5,4 % річних та FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Відповідно до п.1.10.1 частини №2 договору незважаючи на інші положення цього договору, ЗАТ «ОТП Банк» має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній в цілому або у визначеній ЗАТ «ОТП Банк» частині у випадку невиконання Третьою особою за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3 та ст.3 цього договору), а також невиконання Третьою особою чи/та майновим поручителем, чи/та поручителем, будь - яких умов документів забезпечення, а також у випадку пред'явлення третіми особами будь - яких претензій відносно предмету застави, а також у випадку втрати дійсності установчими документами позичальника та/чи майнового поручителя, та/чи поручителя. При цьому виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено Третьою особою протягом 30 календарних днів з дати одержання Третьою особою відповідної вимоги.

На виконання договору ЗАТ «ОТП Банк» надало Третій особі кредитні кошти за кредитними заявками останньої від 15.01.2008р., 18.01.2008р., 28.01.2008р., 01.02.2008р., 12.03.2008р., що підтверджується банківськими виписками.

15.01.2008р. на забезпечення виконання кредитного договору між ЗАТ «ОТП Банк» та Відповідачем укладено договір поруки від №SR-SME004/007/2008.

Згідно п.1.1 договору Відповідач зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Третьою особою його боргових зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань.

Відповідно до п.1.2 договору Відповідач та Третя особа відповідають як солідарні боржники, що означає, що Позивач може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Третьої особи, так і до Відповідача, чи до обох одночасно.

Відповідно до п.2.1 договору порукою за цим договором забезпечується вимоги Позивача щодо сплати Третьою особою кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються такі вимоги Позивача щодо:

а) Повернення основної суми кредиту, наданого Третій особі. Третя особа зобов'язана повернути Позивачу повну суму отриманих Третьою особою кредитних коштів не пізніше 16.01.2017р. Сума отриманого кредиту може скласти 135000,00 дол. США.

б) Сплата процентів за користування кредитом. Третя особа зобов'язана сплатити проценти за користування отриманими нею кредитними коштами, наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в термін і порядку, що передбачені в кредитному договорі. Проценти сплачуються щомісяця. Якщо дата повернення нарахованих процентів припадає на не банківський день - платежі здійснюються боржником в банківський день, наступний за таким не банківським днем, але не пізніше передостаннього дня поточного місяця. При повному поверненні кредиту, проценти сплачуються одночасно з поверненням. Проценти на прострочений кредит сплачуються одночасно з поверненням кредиту.

в) Сплата пені за прострочення повернення кредиту та процентів, а також сплата штрафу за нецільове використання кредиту. За порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені згідно кредитного договору строки, Третя особа зобов'язана сплатити Позивачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно кредитного договору.

Згідно з п.3.1 договору у випадку невиконання Третьою особою боргових зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, Позивач має право звернутися до Відповідача з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині.

Відповідно до п.3.2 договору Відповідач приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання Третьою особою боргових зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Позивачем, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Позивача. Погашення здійснюється Відповідачем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Позивача, який буде повідомлено Відповідачу додатково.

Згідно з п.3.4 договору обов'язок Відповідача виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від Позивача відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Відповідачем, якщо Позивач надіслав її поштою за адресою, вказаною у цьому договорі. Для дійсності вимоги Позивач не зобов'язаний надавати Відповідачу підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником.

06.08.2009р. між ЗАТ «ОТП Банк» та Третьою особою укладено додатковий договір №1 до договору про надання кредитної лінії №CrL-SME 004/007/2008.

Згідно з п.2.1.2. додаткового договору Третій особі надано 1089450,00 грн (мільйон вісімдесят дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят грн) на погашення поточної заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п.2.1.3 додаткового договору сторони погодили, що за користування кредитом у національній валюті України (гривні) буде використовуватись плаваюча процентна ставка у наступному розмірі: фіксований відсоток 1, 9% річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

На виконання додаткового договору ЗАТ «ОТП Банк» надало Третій особі кредитні кошти у розмірі 1089450,00 грн за кредитною заявкою останньої від 06.08.2009р., що підтверджується банківськими виписками.

06.08.2009р. між ЗАТ «ОТП Банк» та Відповідачем укладено додатковий договір №1 до договору поруки від 15.01.2008р. №SR-SME004/007/2008.

Згідно п.2 додаткового договору п/п.(а) п.2.1 договору поруки викладено в наступній редакції: Третя особа зобов'язана повернути Позивачу повну суму отриманих останньою кредитних коштів не пізніше 16 січня 2017 року. Сума отриманого кредиту може скласти 1089450,00 грн.

03.06.2016р. Позивач засобами поштового зв'язку направив на адресу Третьої особи досудову вимогу за вих.№200740917 від 30.05.2016р. про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги, що підтверджується описом вкладення та квитанцією. Вказана вимога отримана Третьою особою 09.06.2016р., що підтверджується роздруківкою з сайту УДППЗ «Укрпошта».

03.06.2016р. Позивач засобами поштового зв'язку направив Відповідачу, на адресу зазначену в договорі поруки, досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих. №200740918 від 30.05.2016р., що підтверджується описом вкладення та квитанцією.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст.1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» від 24.11.2014р. №1 у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого. У силу частини другої статті 1054 ЦК України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

Згідно з ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно з ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

З встановлених судом обставин вбачається, що 15.01.2008р. між Позивачем та Третьою особою був укладений договір про надання кредитної лінії №CrL-SME004/007/2008 (з врахування додаткового договору №1), відповідно до умов якого Позивач надав Третій особі кредит у сумі 135000,00 дол. США та 1089450,00 грн, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі. Строк дії кредитної лінії - 16.01.2017р.

Як підтверджується матеріалами справи, у порядку та у строки, визначені договором, Третя особа не сплачувала кредит та відсотки за ним, у зв'язку з чим Позивач звернувся до Третьої особи в порядку, визначеному п.1.10.1 частини №2 кредитного договору та ст.1052 Цивільного кодексу України, з вимогою щодо дострокового повернення кредиту протягом 30 днів з моменту отримання вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, докази повернення Третьою особою Позивачу суми кредиту в матеріалах справи відсутні, отже у Третьої особи перед Позивачем виникла заборгованість у сумі 1045635,42 грн.

Разом з тим, на забезпечення виконання Третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та Відповідачем укладено договір поруки, за яким Відповідач та Третя особа відповідають як солідарні боржники за кредитним договором, а Позивач може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Третьої особи, так і до Відповідача, чи до обох одночасно.

На підставі п.1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 3.2 договору поруки 03.06.2016р. Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо виконання боргових зобов'язань Третьої особи за кредитним договором.

Таким чином, апеляційним судом не приймається твердження Відповідача, що Позивач порушив норми Господарського процесуального кодексу щодо врегулювання спору в досудовому порядку, не надіславши повідомлення про наявність заборгованості у Третьої особи, оскільки вказану вимогу Позивач надіслав Відповідачу за адресою: 03035, м. Київ, вул. Механізаторів, 2, у відповідності до умов п.3.4 договору.

Також апеляційним судом не приймаються доводи Відповідача про те, що Позивач пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до Відповідача, визначений ст.559 Цивільного кодексу України. На думку Відповідача такий строк розпочався з дати виникнення у Третьої особи прострочки по поверненню кредиту, тобто з 03.08.2015р.

Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як підтверджується матеріалами справи, сторони у кредитному договорі та договорі поруки продовжили строк повернення кредитних коштів до 16 січня 2017 року. У зв'язку з порушенням Третьою особою виконання умов кредитного договору, Позивач 03.06.2016р. засобами поштового зв'язку звернувся до Третьої особи з вимогами щодо виконання кредитного договору протягом 30 календарних днів з моменту отримання такої вимоги. Вказана вимога отримана Третьою особою 09.06.2016р., а тому останнім днем строку, наданого для виконання основного зобов'язання за кредитним договором, є 11.07.2016р., оскільки 09.07.2016р. - вихідний день. При цьому, Позивач направив Відповідачу вимогу 03.06.2016р. Таким чином, Позивачем не пропущено строк визначений ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України для звернення до Відповідача як поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, докази виконання Відповідачем кредитних зобов'язань Третьої особи перед Позивачем в матеріалах справи відсутні. За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з Відповідача заборгованості по кредиту у сумі 1045635,42 грн. обґрунтовано задоволена місцевим судом.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як підтверджується матеріалами справи, Третя особа допускала прострочення зі сплати коштів за кредитним договором з 03.08.2015р., у зв'язку з чим Позивач заявив вимогу про стягнення з Відповідача 119000,00 грн пені.

Враховуючи вимоги закону та абз. в) п.2.1 договору поруки, апеляційний суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 119000,00 грн у період з 03.08.2015р. по 03.08.2016р.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вікторія-Трейдінг Компані" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017р. у справі №911/3622/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017р. у справі №911/3622/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко