КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа№ 910/15730/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 року

у справі № 910/15730/16 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 17 775, 17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 17 775, 17 грн. вартості втраченого вантажу, перевезення якого здійснювалося за договором перевезення, оформленого залізничною накладною №52185907.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 року у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач належними доказами не підтвердив наявність вини відповідача не відповідає обставинам справи. Крім того, в даному випадку саме відповідач повинен довести відсутність своєї вини у втраті вантажу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю. та призначено до розгляду на 17.01.2017 року.

У судове засідання 17.01.2017 року представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.01.2017 року заперечував доводи апеляційної скарги, просив суд відмовити у її задаволенні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 року розгляд справи відкладено до 07.02.2017 року.

У судове засідання 07.02.2017 року представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.02.2017 року надав додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року відкладено розгляд справи до 23.02.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року враховуючи перебування у відпустці суддів Пономаренка Є. Ю. та Руденко М. А., які не є головуючими суддями, справу № 910/15730/16 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 23.02.2017 року, справу № 910/15730/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л. Г., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л. Г., Кропивна Л. В.

У судове засідання 23.02.2017 року представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено до 04.04.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року враховуючи перебування на лікарняному судді Смірнової Л. Г., яка не є головуючою суддею, справу № 910/15730/16 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 04.04.2017 року, справу № 910/15730/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Руденко М. А.

У судове засідання 04.04.2017 року представники сторін не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року відкладено розгляд справи до 23.05.2017 року.

У судовому засіданні 23.05.2017 року представник позивача підтримав доводи апеляціної скарги, просив суд її задовольнити.

Представником відповідача у судовому засіданні 23.05.2017 року надані заперечення на апеляційну скаргу.

Крім того, представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання сторін про продовження строку розгляду спору.

У судовому засіданні 23.05.2017 року оголошено перерву до 13.06.2017 року.

Представники сторін у судове засідання 13.06.2017 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 01.04.2014 між ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (продавец) та Компанією "Metinvest International S.A." (Швейцарія) (покупець) був укладений контракт купівлі-продажу №12EXP/01-14, відповідно до якого продавець зобов'язується продати і передати, а покупець прийняти та оплатити продукцію металургійного виробництва, на умовах, зазначених в контракті, спеціфикаціях та інших документах, які є невід'ємною частиною контракту (п.п. 1.1, 2.1 контракту).

Згідно з п. 4.1, 4.3 контракту, поставка товару здійснюється на умовах, зазначених в спеціфикаціях, у відповідності з правилами "Інкотермс", в редакції 2000 року; вид транспорту - залізничний та /або автомобільний, морський.

На виконання умов контракту ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", як продавець та вантажовідправник за накладною №52185907, відправив, з подальшим експортом до Іорданії, на станцію Одесса-Порт 400305, зокрема, вагон №59953695 з вантажем (сталь тонколистову).

Залізнична накладна містить відомості, що вантаж - сталь тонколистова у кількості 12 пачок розміщений й закріплений згідно із п. 4.2.2 гл. 3 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу бригадир Басараб Микола Миколайович. Маса вантажу визначена за трафаретом та становить 64 970 кг.

В процесі перевезення вантажу, 27.02.2016 року на проміжній станції Нижньодніпровськ-вузол Придн. здійснено контрольне зважування вагону № 59953695, на електро-тензометричних вагах, що пройшли держповірку 15.01.2016 року виявилось: вага брутто- 85750 кг, тара за документом 23 600 кг, маса нетто - 62150 кг, що менше ваги вказаної в документі на 2820 кг.

27.02.2016 року станцією Нижньодніпровськ-вузол Придн. складено акт загальної форми № 184.

На підставі акту загальної форми № 184 від 27.02.2016 станцією Нижньодніпровськ-вузол Придн. 27.02.2016 складено комерційний акт РА № 013052/54, відповідно до якого зазначено, що при переважуванні вагону № 59953695 на справних вагонних 150 т. електро-тензометричних вагах ст.. Нижньодніпровськ вузол, що пройши держповірку 15.01.2016 р. виявилось: вага брутто- 85750 кг, тара за документом 23 600 кг, маса нетто - 62150 кг, що менше ваги вказаної в документі на 2820 кг. Навантаження в один ярус. За документом та у наявності 12 пачок, на кожній пачці по 7 поперечних та 5 повздовжних стрічкових ув'язок в кожухах. Ліворуч за рухом поїзда над 3 люком на пачці пошкоджено пакувальних кожух, обірвано всі стрічкові ув'язки. Доступ до вантажу усунуто шляхом накладання двох дротових ув'язок в одну нитку, нанесено маркування одною смугою червоної фарби. Інші пачки цілі, не порушені. Доступу до вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Після прибуття вказаного вагону на станцію Одесса-Порт Одеської залізниці у вагоні №59953695 виявлено недостачу вантажу у кількості 2570 кг., про що складено комерційний акт AА №026051/120 від 11.03.2016 комісією у складі начальника станції, начальника вантажного району та ватажоотримувача.

В комерційному акті АА № 026051/120 від 11.03.2016 року, зазначено, що на підставі к/а від 27.02.2016 року ст. Нижньодніпровськ-вузел проводилась комісійна перевірка та вивантаження вагону № 59953695 по відправці № 52185907. За документами значиться вантаж сталь тонколистова 12 пачок, вагою тара - 23600 кг, нетто - 64970 кг. Фактично виявився вантаж сталь тонколистова 12 пачок - вага всіх пачок не перевірялася, окрім нестандартно скрученої пачки. Згідно із бірки, яка наявна на вказаній пачці, зазначено партія № 62348, брутто 4670 кг, нетто 4560 кг. При переважуванні нестандартно скрученої пачки на автомобільних електромеханічних вагах ВАЕМ 5006/5015 вага склала 2100 кг, що менше бірки на 2570 кг.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач стверджує про те, що внаслідок недостачі товару, яке перевозилось відповідачем, про що свідчить комерційний акт, позивачу завдано збитків у розмірі 17 775, 17 грн. вартості недостачі вантажу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у комерційному акті АА № 026051/120 відсутні посилання на обставини, за яких виявлена незбереженість, а також, обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу.

Однак, колегія суддів не погоджується із вищевказаними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

У статті 24 вказаного Статуту зазначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтями 52, 53 Статуту передбачено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами. У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов'язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць. У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану. Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на станції призначення буде виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, або якщо ці обставини зазначені у комерційному акті, складеному на шляху проходження, станція призначення зобов'язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу.

У разі потреби в здійсненні експертизи вантажу залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів.

Відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу відповідно до статті 110 Статуту залізниць України покладена на залізницю.

Стаття 113 Статуту залізниць України зазначає, що за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності (Правила складання актів, затверджені наказом Мінтранс від 28.05.2002 № 334).

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Враховуючи викладене, на станції призначення залізниця зобов'язана була перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, що підтверджується комерційним актом, складеним залізницею.

Так, вказані акт загальної форми № 184 від 27.02.2016 року та комерційні акти РА№013052/54 від 27.02.2016 року та № 026051/120 від 11.03.2016 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту недостачі маси вантажу у вагоні № 59953695.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що факт недостачі вантажу був встановлений на проміжній станції - на станції Нижньодніпрвськ Вузол.

При цьому, недостача вантажу у кількості була підтверджена також на станції призначення.

Аналогічної позиції притримується Вищий Господарський суд України в постанові № 916/3389/15 від 16.03.2016 року.

Також, колегією суддів встановлено, що на проміжній станції Нижньодніпровськ-Вузол було переважено всі 12 пачок сталі та виявилась недостача у 2 820 кг. При цьому, на станції призначення- Одеса - Порт було перевірено 1 пачку сталі, яка булла пошкоджено та виявлено недостачу у 2 570 кг.

Як зазначалося вище, у разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов'язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях.

Беручи до уваги те, що як і в комерційному акті РА № 013052/54 від 27.02.2016 року, так і в комерційному акті АА № 026051/120 від 11.03.2016 року зазначено, що пошкоджено 1 пачку сталі та враховуючи те, що при перевірці вказаної пачки було виявлено недостачу маси вантажу у кількості 2 570 кг, колегія суддів приходить до висновку, що недостача вантажу у вагоні № 59953695 становить 2 570 кг.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження) становить певний відсоток маси вантажів, зазначеної в перевізних документах. Зокрема для всіх інших вантажів становить 0,5 % маси.

Заперечуючи проти вказаного, позивач зазначає, що сталь не має норми природної втрати, оскільки у неї відсутні властивості зменшуватися при перевезенні.

Водночас, колегія суддів зазначає, що така думка позивача є помилковою, оскільки відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів у показник 0,5 % входить як і природна втрата, так і граничне розходження у визначенні маси нетто, а отже 0,5% застосовуються і до сталі.

Аналогічної позиції притримується Вищий господарський суд України в постанові № 11-26/71-07-1426 від 27.03.2008 року.

Розмір відповідальності за недостачу вантажу з вини залізниці обраховується виходячи з вартості вантажу, визначеної на підставі рахунка або іншого документа вантажовідправника.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме специфікації № 1274SF від 19.01.2016 року до контракту № 12EXP/01-14 від 01.04.2014 року, вартість однієї тони сталі становить 279 дол. США, що становить 6 916, 41 грн. (24, 79 грн. за 1 долар).

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажу норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці.

За таких обставин норма недостачі становить 88570 кг (маса брутто зазначена в перевізних документах) * 0, 5% = 442, 85 кг.

2 570 кг (маса недостачі) - 442, 85 кг = 2 127, 15 кг.

2, 12715 тн * 6 916, 41 грн. =14 712, 24 грн.

Таким чином, вартість недостачі вантажу становить 14 712, 24 грн., а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у вказаному розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Беручи до уваги те, що суд першої інстанції прийшов до необгрунтованих висновків, що матеріали справи не підтверджують факт наявності вини відповідача у недостачі вантажу, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 року - частковому скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 року задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 року у справі № 910/15730/16 скасувати частково.

3. Позовні вимоги задовольнити частково.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код: 00191129) 14 712, 24 грн. вартості втраченого вантажу, 1 140, 57 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 254, 63 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

7. Матеріали справи № 910/15730/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна