КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа№ 910/3516/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Отрюха Б.В.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін:

Від прокуратури (апелянт): Бондарчук І.П.- посв. № 026128 від 13.05.2014р.

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Христофоров О.В. - довір. б/н від 14.03.2017р.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 (суддя Мудрий С.М.) у справі № 910/3516/17

за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар"єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків"

про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017р. зупинено провадження по справі №910/3516/17 до розгляду Дарницьким районним судом міста Києва справи № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_5 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар"єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду Заступника прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017р. скасувати, а матеріали справи № 910/3516/17 повернути до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Крім того, прокурор вважає, що судом першої інстанції у порушення ст. 43 Господарського процесуально кодексу України не враховано, що прокурор звернувся з вказаним позовом в інтересах дійсного власника спірної земельної ділянки - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Прокурор зазначає, що спірна земля незаконно вибула із власності територіальної громади міста Києва, за відсутності її волевиявлення та з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, вказана ділянка підлягає витребуванню від наступних набувачів прав на неї на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України на користь власника - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

На думку прокурора, судом не враховано, що першочерговим є вирішення питання підтвердження прав дійсного власника спірної земельної ділянки - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Вимоги інших осіб, у тому числі добросовісних набувачів, щодо прав на вказану ділянку є вторинними і повинні розглядатися не раніше визначення прав дійсного власника земельної ділянки.

Крім того, прокурор звертає увагу апеляційного суду на те, що місцевим господарським судом не надано оцінки тієї обставини, що провадження у даній господарській справі порушено 09.03.2017, а провадження у цивільній справі № 753/5207/17 відкрито 24.03.2017, що на думку прокурора свідчить про намагання відповідача затягнути розгляд справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 910/3516/17 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді Гончаров С.А., Отрюх Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 07.06.2017р.

06.06.2017р. через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

До судового засідання, що відбулось 06.06.2017р. не з'явився представник Київської міської ради, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача- Київської міської ради не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників позивача - Київської міської ради є можливим.

Представник прокуратури в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.06.2017р., підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд задовольнити її, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017р. у справі №910/3516/17 скасувати та направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.06.2017р., заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, з урахуванням наданого відзиву, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017р. у справі №910/3516/17 залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Київська місцева прокуратура № 2 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про витребування земельної ділянки.

Одночасно, у позовній заяві прокурор просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_1, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

10.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником прокуратури подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

До Господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3516/17 до вирішення Дарницьким районним судом міста Києва пов'язаної з нею іншої справи № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_5 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

В судовому засіданні 27.04.2017 року Господарським судом міста Києва було розглянуто клопотання прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані з реєстрацією прав на спірну земельну ділянку, а отже заява про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/3516/17 до вирішення Дарницьким районним судом міста Києва пов'язаної з нею іншої справи № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_5 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

Колегія не погоджується з вищезазначеним висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у справі № 910/3516/17 є витребування земельної ділянки, яка вибула із власності територіальної громади міста Києва за твердженням прокурора за відсутності її волевиявлення та з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, вказана ділянка підлягає витребуванню від наступних набувачів прав на неї на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України на користь власника - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 за ч. 1 сг. 358 КК України. Київською місцевою прокуратурою №2 встановлено порушення майнових прав територіальної громади м. Києва, а саме вибуття поза волею власника земельної ділянки площею 0. 1 га, що розташована на території АДРЕСА_1

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2017 №80865384, встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності (індексний номер 20692113), зареєстрованого 18.04.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кулик Н.М., ОСОБА_7 набув право власності на земельну ділянку площею 0.1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

У матеріалах реєстраційної справи об'єкту нерухомості - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, наявна копія рішення, за яким вказану земельну ділянку (номер 5 у переліку земельних ділянок, які передаються громадянам у приватну власність) передано ОСОБА_7 у власність. Вказана копія рішення органу місцевого самоврядування стала підставою для реєстрації за ОСОБА_7. права власності на вказану земельну ділянку.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазуром Р.Л. (зареєстровано в реєстрі за № 728), ОСОБА_7. продав та передав ОСОБА_5 (далі - Відповідач) земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану у АДРЕСА_1

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М. (зареєстровано в реєстрі за № 944) ОСОБА_5 продала та передала обслуговуючому кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків" земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану у АДРЕСА_1

Однак, згідно листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.02.2017 вбачається, що за поданням Департаменту рішень про передачу у приватну власність земельної ділянки за вказаною адресою громадянам Київська міська рада не приймала. Документи, що посвідчують право власності, в Департаменті не зареєстровані.

Згідно листа Київської міської ради від 25.01.2017 на пленарних засіданнях Київської міської ради не приймалось рішень щодо виділення ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0.1 га. розташованої у АДРЕСА_1

Крім того, Департаментом на адресу місцевої прокуратури надіслано завірену належним чином копію рішення Київської міської ради № 272/2341 від 17.09.2009 "Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва" з додатком, згідно якого вбачається, що вказаним рішенням земельна ділянка площею 0,1 га, розташована у АДРЕСА_1 не передавалась у власність ОСОБА_7, (копія додається).

Проведеним оглядом земельної ділянки встановлено, вказана земельна ділянка огороджена парканом зі сторони АДРЕСА_1, із заходу межує з водним об'єктом. Ділянка вкрита кущами. На земельній ділянці розташовано тимчасову будівлю невстановленого призначення.

Прокурор зазначає, що вказана земельна ділянка незаконно вибула із власності територіальної громади міста Києва за відсутності її волевиявлення та з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню від обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків" на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України на користь власника - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24.03.2017 відкрито провадження у справі № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_5 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Як роз'яснено у п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання недійсним договору, на підставі якого заявлена вимога про стягнення коштів, є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення або про відмову у зупиненні провадження у справі суд має враховувати обставини конкретної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не з'ясував належним чином обставин, які впливали б на збирання та оцінку доказів у справі № 910/3516/17 та які б свідчили саме про неможливість її розгляду до вирішення Дарницьким районним судом міста Києва спору у справі № 753/5207/17

Крім того, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у даній справі може призвести до затягування розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, зазначеною статтею проголошено "право на суд", одним з аспектів якого є право на розгляд справи упродовж розумного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (Заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012 (пункт 29) Суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" (Заява № 16652/04) від 02.12.2010 (пункт 28) Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Відповідно до ст.43 ГПК України обов'язком господарського суду є оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що саме обов'язком суду є встановлення обставин справи, проведення оцінки наданих сторонами доказів, колегія приходить до висновку про допущення місцевим судом помилки щодо зупинення провадження у справі, чим порушено приписи ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 10.04.2017р. у справі №910/3516/17 про зупинення провадження підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду м. Києва від 10.04.2017р. у справі № 910/3516/17- задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 10.04.2017р. у справі № 910/3516/17 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/3516/17 скерувати до Господарського суду м. Києва для розгляду справи по суті спору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

Б.В. Отрюх