КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 910/4438/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Нестерець Ю.П., представник за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р.

по справі №910/4438/17(суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Фідобанк"

про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (далі- відповідач, Банк) про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що директор ТОВ "Фінансова компанія "Авераж" не мав достатнього обсягу повноважень на укладення Кредитного договору № 142014К від 29.08.2014 (далі- Договір), оскільки відповідно до Статуту позивача право щодо прийняття рішень про відчуження майна Товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства, належить до компетенції Загальних зборів учасників товариства. Як стверджував позивач, станом на дату укладення спірного кредитного договору розмір майна Товариства становив 5 000 000 грн., а тоді як за умовами Договору передбачалося внесення плати за користування кредитом (проценти) у розмірі 20% річних від суми кредиту, що становить 21 500 000 грн. Вважаючи, що розмір процентів за користування кредитом перевищував розмір статутного капіталу Товариства на дату підписання Договору, позивач зазначав на необхідність отримання згоди вищого керівного органу - загальних загальних зборів учасників ТОВ "Фінансова компанія "Авераж". Додатковими підставами недійсності договору зазначено неналежність підпису від імені позичальника директору ТОВ "Фінансова компанія "Авераж" та відсутність печатки банку на тексті договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. у справі №910/4438/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим актом та мотивами, якими при цьому керувався судовий орган, ТОВ "Фінансова компанія "Авераж" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі у зв'язку з допущеними судом першої інстанції порушеннями норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 17.05.2017р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.06.2017р.

В судове засідання 14.06.2017 року представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином був повідомлений.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача та не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

29.08.2014 між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" (позичальник) укладено Кредитний договір № 142014К, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в розмірі 460 000 000 грн., з терміном погашення 28.08.2015р., з процентною ставкою - 20% річних (за відсутності порушень виконання позичальником зобов'язань) та 22% річних (при порушенні виконання позичальником зобов'язань).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Апелянт вважав, що Кредитний договір № 142014К від 29.08.2014 підлягає визнанню недійсним, оскільки укладений від імені ТОВ "Фінансова компанія "Авераж" особою, яка не мала достатнього обсягу повноважень на вчинення даного правочину, підпис на договорі від імені позичальника не належить директору Товариства, та відсутня печатка банку.

Відповідно до Статуту позивача, право щодо прийняття рішень про відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна Товариства, належить до компетенції Загальних зборів учасників товариства.

Станом на дату укладення кредитного договору розмір майна Товариства згідно з декларованим статутним капіталом становив 5 000 000,00 грн., в той час як умовами Договору Товариство мало сплатити проценти у розмірі 20% річних від суми кредиту, що у загальному становить 21 500 000,00 грн. та перевищує розмір його майна на момент вчинення правочину.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, угода може бути визнана недійсною лише з підстав, передбачених законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд має встановлювати наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно зі статтею 143 Цивільного кодексу України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі. Статут товариства з обмеженою відповідальністю зі всіма наступними змінами зберігається в органі, що здійснив державну реєстрацію товариства, і є відкритим для ознайомлення.

Статтею 145 Цивільного кодексу України визначено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Згідно з п. 9.6 Статуту позивача його одноособовим виконавчим органом, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор.

Кредитний договір № 142014К від 29.08.2014 підписано від імені Товариства директором ОСОБА_4, який діяв на підставі Статуту та був призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" з 09.08.2014р. загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" згідно з рішенням, оформленим протоколом №3.

Вищим органом товариства є Загальні збори учасників товариства (п. 9.1 Статуту).

Відповідно до п. 9.9 Статуту повноваження директора полягають у вирішенні всіх питань діяльності Товариства крім тих, що віднесено до компетенції Загальних зборів та Ревізійної комісії товариства.

Відповідно до п. 9.3.4 Статуту до компетенції Загальних зборів товариства належить відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства.

Позивач у позовній заяві та в апеляційній скарзі зазначав, що вчинений правочин підлягав попередньому схваленню загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж", вартість майна Товариства на момент вчинення правочину становила 5 000 000,00 грн, оскільки таким був розмір статутного капіталу господарського товариства.

Проте, з таким твердженням позивача суд погодитись не може.

Відповідно до п. 7.1 Статуту майно Товариства становлять основні фонди і оборотні засоби, а також належні йому на правах власності цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі товариства.

Пооб'єктний склад майна Товариства і вартісна характеристика складу майна відображаються у балансі та інших документах бухгалтерського обліку та звітності Товариства.

Статутний капітал є початковою матеріальною базою, яка формується із вкладів учасників товариства при створенні юридичної особи, і тому не є показником вартості належного особі майна, а отже - безспірною ознакою дійсної вартості майна, у межах якого юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями.

До того ж, доводи позивача про відсутність попереднього схвалення оспорюваного правочину Загальними зборами товариства, спростовуються наявним у матеріал справи рішенням вищого органу управління Товариства.

Так, згідно з рішенням, оформленим протоколом № 5 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" від 28.08.2014р., загальні збори учасників дали згоду на укладення з Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" кредитного договору на отримання кредитної лінії у розмірі 460 000 000,00 грн.; уповноважено директора ТОВ "Фінансова компанія "Авераж" на визначення решти умов кредитного договору та на підписання всіх додаткових угод до нього; зазначено, що не застосовуються будь-які обмеження повноважень представника товариства (директора), в тому числі встановлені статутом, внутрішніми документами, рішеннями органів управління товариства, на укладання кредитного договору та внесенню змін до нього, та такий договір та додаткові угоди до нього не підлягають будь-яким затвердженням, узгодженням/схваленням Зборами товариства.

З огляду на викладене, перевищень повноважень особи, яка від імені позивача вчинила оспорюваний правочин, місця не мало.

За таких обставин справи, висновок суду першої інстанції про недоведеність тверджень позивача про укладення спірного договору від його імен особою з перевищенням повноважень, є вірним.

Законодавство України передбачає обов'язковість укладення кредитного договору в письмовій формі. Згідно з частиною другою статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним і до нього застосовуються правові наслідки, передбачені статтями 216, 1057-1 ЦК України. Визнання такого правочину недійсним не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Для того, щоб вважати кредитний договір вчиненим у письмовій формі, слід враховувати вимоги частини першої статті 1055 ЦК України про письмову форму даного правочину, а також положення частини другої статті 207 ЦК України відносно обов'язковості підписання правочину стороною. Відсутність відтиску печатки сторони на кредитному договорі згідно з чинним законодавством України не є порушенням форми договору та не може визнаватися підставою для визнання договору недійсним.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВГСУ від 07.06.2011р. у справі № 8/151.

Отже, посилання апелянта на відсутність на екземплярі Договору, який знаходиться у нього, відбитку печатки банку, не свідчить про недотримання письмової форми договору, яка вимагається законом, і не є підставою для визнання спірного кредитного договору недійсним/нікчемним.

Стверджуючи , що підпис на спірному договорі від імені позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" не належить директору Товариства ОСОБА_4, проставлений невстановленою собою з наслідуванням його підпису, позивач, поза тим, не просив суд першої інстанції про призначення судової почеркознавчої експертизи для встановлення належності підпису особі, яка підписала договір.

Суд першої інстанції, пославшись на те, що до Кредитного договору № 142014К сторони неодноразово вносили зміни, шляхом укладення додаткових угод, які підписував директор ТОВ "Фінансова компанія "Авераж" С.С. Болінський, ним вчинялися дії на виконання зобов'язань по договору (підписувалися платіжні доручення від імені товариства), дійшов до висновку, що виконавчий директор схвалив правочин.

Судова колегія встановила, що така правова позиція суду першої інстанції відповідає правовій позиції, викладеній у п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 р. № 11.

Відповідно до статті 33,34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин справи судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. по справі №910/4438/17 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авераж" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. по справі №910/4438/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2017р. по справі №910/4438/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/4438/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова