ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2017 Справа № 904/6040/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 4 102,56 грн. збитків за недостачу

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №18-48 від 01.06.2017 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №702 від 17.05.2017 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення 4 102,56 грн. збитків, спричинених внаслідок недостачі вугілля, поставленого за залізничною накладною №48273502 на підставі договору постачання № 1-1-2016/103 від 05.10.2016 р.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на статтю 32 Статуту залізниць України та п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, які передбачають обов'язок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які б забезпечували збереження його на всьому шляху прямування, а саме, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у даному вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата вантажу можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. Разом з тим, саме відправник не вжив належних заходів щодо запобігання видуванню та висипанню вантажу дрібної фракції з вагонів відкритого типу.

Ухвалою суду від 22.05.17 порушено провадження та призначено справу до розгляду на 13.06.17.

У судовому засіданні 13.06.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Договору постачання № 1-1-2016/103 від 05.10.2016, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" (Постачальник) та публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (Покупець), постачальник, зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію - вугілля за марочним складом, ціною та в кількості, наведеним у відповідних Специфікаціях до цього договору. Об'єми та строки (періоди) постачання вугілля узгоджується сторонами шляхом підписання відповідних специфікації до цього договору (п.1.2 Договору). Датою поставки (передачі) вугілля (відповідної партії) від постачальника до покупця вважається дата календарного штемпеля залізничної станції відправлення, на залізничній накладній, яка засвідчує приймання вантажу до перевезення (п.2.2. Договору).

Згідно ст.6 Статуту залізниць України (Статут) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Відповідно до залізничної накладної № №48273502, зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію ОСОБА_3 Придніпровської залізниці 09.02.17 прибув вагон №52514073 з вантажем "Вугілля кам'яне, ДГКОМ (13-100)".

Даний вагон був виданий вантажоотримувачу - ПАТ "Запорізький завод феросплавів" відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України на під'їзні путі ПАТ "Запорізький завод феросплавів" 10.02.17 о 01 год. 00 хв.

Під час приймання вугілля, на станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, був складений комерційний акт № 460005/269 від 10.02.2017 року та акт приймання продукції по кількості № 26/17 від 10.02.2017 року.

Із опису вказаних вище актів вбачається, що при зважуванні вагону № 52514072 на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача заводський № 048, держповірка 05.12.2016р. фактично виявилася вага: брутто - 68 320 кг, тара з документу - 23 300 кг, нетто - 45 020 кг, що менше ваги, вказаної у перевізному документі на 2 580 кг.

При комерційному огляді виявлено, що навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів 30 см., вантаж маркований двома продольними борознами, вапняним розчином, що відповідає документу. Порушене маркування, виїмки: ліворуч над 1-3 люками розміром 400х180х60 см, ліворуч над 7м люком розміром 150х150х60 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люки зачинені, слідів течі вантажу немає. При повторному зважуванні результат не змінився.

Вказані в комерційному акті обставини, свідчить про не схоронність вантажу при перевезенні.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниць, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць, за незбереження (втрату, нестачі псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Як вбачається із матеріалів справи, вантаж (вугілля камяне) був зданий до перевезення у вологому стані, що підтверджується накладною № 48273502 (а.с. 11), а тому при розрахунку вартості недостачі вугілля повинна застосовуватись норма недостачі в розмірі зазначеному вище.

Згідно наданого розрахунку, позивачем заявлено до стягнення суму збитків у розмірі 4102,56 грн.

Статтею 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача, що нестача вантажу виникла не з вини останнього, стверджуючи при цьому, що саме вантажовідправник повинен був перевірити до відправки придатність вагонів, до уваги не приймаються з огляду на те, що доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу, останнім, на момент розгляду спору, суду надано не було.

З огляду на викладене, вимоги позивача, щодо стягнення збитків в сумі 4 102,56 грн., завданих несхоронним перевезенням, слід визнати обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 110, 113, 114, 129 Статуту залізниць, статтею 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ) на користь публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул.Діагональна,11; ) збитки, завдані нестачею, у сумі 4 102,56 грн. та 1600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.06.2017

Суддя ОСОБА_4