ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017р. Справа № 914/675/17

За позовом: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми), розташованої за адресою: м.Львів, АДРЕСА_2.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Сенів Т.В. - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Подано позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми), розташованої за адресою: м.Львів, АДРЕСА_2.

Ухвалою суду порушено провадження у справі та призначено розгляд на 24.04.2017 р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених в ухвалах суду.

В судовому засіданні 19.06.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві, матеріалах справи та наданих в судових засіданнях поясненнях. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідач встановив літній майданчик на вул. Коперніка - вул. Стефаника без дозвільних документів. Розпорядженням Галицької районної адміністрації №37 від 13.02.2017 року відповідача було зобов'язано до 24.02.2017 року демонтувати самовільно встановлений тимчасову споруду, проте зазначені вимоги відповідачем не виконано.

Відповідач явку повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку відповідача та невиконання ним вимог ухвал суду, справа розглядається у порядку статті 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 19.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

23.01.21017 р. в результаті проведення обстеження працівниками відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР зафіксовано розміщення тимчасової спору (МАФ) суб'єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ухвали Львівської міської ради від 01.12.2015 р. № 1282 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 р. № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» зазначена тимчасова споруда вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у зв'язку з облаштуванням інтерактивного громадського паспорту на площі Олекси Гасина.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 р. № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» тимчасова споруда, що належить СПД ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 є самовільно встановленою і підлягає демонтажу.

Про що складено відповідний акт 23.01.2017 р. та надіслано листом на адресу відповідача 06.02.2017 р.

13.02.2017 р. головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження № 37 «Про демонтаж самочинно встановленої тимчасової споруди СПД ФОП ОСОБА_1 на на АДРЕСА_2», яким надано термін до 24.02.2017 року в добровільному порядку забезпечити демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, в результаті проведеного обстеження працівниками відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР зафіксовано, що вимогу вище зазначеного розпорядження не виконано, що стало підставою звернення про примусовий демонтаж тимчасової споруди в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законом.

Згідно з п. 10 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення.

Відповідно до ст. 144 Конституції України та ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ч. 4 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Згідно з ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р., акти ради, виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особам, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до п. 1.10 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 р. мала архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності - невелика споруда для здійснення підприємницької діяльності торговельно-побутового призначення, що виконується з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без влаштування заглиблених у грунт фундаментів з розмірами, визначеними діючими нормативними документами.

Згідно з п. 1.3 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015 р. тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (надалі ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з врахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюються тимчасово, без влаштування фундаменту.

Малі архітектурні форми згідно з ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки та споруди. Підприємства торгівлі» - павільйони, кіоски, торгівельні намети, рундуки тощо, переважно збірно - роздрібно конструкції, які застосовуються поряд із засобами благоустрою, включаючи невеликі споруди для відпочинку людей/покупців (лави, можливо тіньові навіси або перегородки), урни для сміття, а також різноманітні елементи декоративно-прикладного мистецтва (наприклад, скульптури, декоративні басейни, фонтани тощо).

Згідно п. 1.3 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд № 4526 від 23.04.2015 р. самовільно встановлені ТС - ТС, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим положенням, ухвалами міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив'язки ТС.

Відповідно до п. 7.1.2 Положення демонтажу підлягає ТС самовільно встановлена.

Пункт 7.3 даного Положення встановлює, що при виявленні ТС, зазначених у пунктах 7.1.1-7.1.4, складається акт довільної форми та районна адміністрація на території якої розташована ТС, приймає рішення про її демонтаж у 10-денний термін.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.21017 р. проведено обстеження працівниками відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР зафіксовано розміщення тимчасової спору (МАФ) суб'єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, за наслідками якого складено акт на основі якого 13.02.2017 р. головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження № 37 «Про демонтаж самочинно встановленої тимчасової споруди СПД ФОП ОСОБА_1 на на АДРЕСА_2», яким надано відповідачу термін до 24.02.2017 року в добровільному порядку забезпечити демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, дані вимоги відповідачем в добровільному порядку не виконано, що підтверджується актом повторно проведеного обстеження працівниками відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР.

Відповідно до п. 7.8 Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015 р. у разі невиконання вимог розпорядження районна адміністрація звертається до відповідного суду з позовом про примусовий демонтаж ТС.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18, у випадку, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що докази демонтажу тимчасової споруди станом на день розгляду справи у матеріалах справи відсутні, сторонами не подані, клопотань про неможливість подання таких доказів відповідач не заявляв, суд приходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані наданими доказами і підлягають до задоволення.

Судовий збір покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-3, 27, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (79071, АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) демонтувати за власні кошти тимчасову споруду (малу архітектурну форму), розташовану за адресою: м. Львів, вул. М. Коперніка - вул. В.Стефаника.

Стягувач: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (адреса: 79000, м.Львів, вул. Ф. Ліста, 1, ).

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (79071, АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, м. Львів, вул. Ф.Ліста, 1, ) 1 600, 00 грн. - судового збору.

4. Накази видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19.06.2017 року.

Суддя Березяк Н.Є.