РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017№910/2087/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті"

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Мирошніченко І.В. за довіреністю від 05.12.2016;

від відповідача: Модлінський Н.О. за довіреністю № 53 від 22.05.2017;

від третьої особи: Сотнікова І.В. за довіреністю № 27-6890/17 від 30.03.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича (далі - відповідач) про:

- визнання дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича щодо відхилення частини кредиторських вимог ТОВ "Порше Мобіліті" до ПАТ "Златобанк" за Кредитним договором № 50012141 від 19.08.2014 у розмірі 475 856, 71 грн. незаконними;

- визнання вимог кредитора ТОВ "Порше Мобіліті" до ПАТ "Златобанк", які виникли на підставі Кредитного договору № 50012141 від 19.08.2014 у повному розмірі, а саме в сумі 1 033 642, 78 грн. та зобов'язання Уповноважену особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича внести відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Златобанк" шляхом збільшення кредиторських вимог ТОВ "Порше Мобіліті" до ПАТ "Златобанк" за Кредитним договором № 50012141 від 19.08.2014 на суму в розмірі 475 856, 71 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2087/17, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розгляд справи призначено на 01.03.2017 року.

01.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.03.2017 року розгляд справи відкладено до 22.03.2017 року.

14.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

15.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту яких відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки здійснений позивачем розрахунок суми боргу суперечить умовам Кредитного договору № 50012141 від 19.08.2014 та не підтверджений фактичними даними, що містяться у розпорядженні Уповноваженої особи Фонду.

20.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.03.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 05.04.2017 року.

04.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2017, в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору у справі № 910/2087/17, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 24.04.2017 року.

21.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 15.05.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд, справи відкладено на 31.05.2017 року.

31.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 31.05.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 07.06.2017 року.

В судовому засіданні 07.06.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.06.2017 року проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи в судовому засіданні 07.06.2017 року надав пояснення щодо заявленого позову.

У судовому засіданні 07.06.2017 року судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 року між позивачем (Компанія) та відповідачем (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 50012141 (далі - Договір), відповідно до умов якого Компанія зобов'язується надати Позичальнику кредит у сумі 543 501,57 грн., що еквівалентно 40 864,78 доларів США, додатковий кредит в сумі 161 012,45 грн., що еквівалентно 12 106,20 доларів США, за курсом ПАТ «Креді Агріколь Банк», що дорівнює 13,3000 грн./ дол.США, на строк 60 місяців з процентною ставкою 9,90% (змінна ставка відповідно до статті 2, 3 Загальних умов кредитування).

Проте, відповідач в обумовлені Договором строки грошові кошти позивачу не повернув.

Відповідно до Постанови Правління НБУ від 12.05.2015 № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 99 від 13.05.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого було розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» з 14.05.2015 та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича строком на 1 рік з 14.05.2015 до 13.05.2016 включно.

18.06.2015 року супровідним листом № 4340 позивач направив на адресу відповідача Заяву про задоволення вимог кредитора від 17.06.2015 по Кредитному договору № 50012141 від 19.08.2014, в якій просив, зокрема, визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» кредитором АТ «Златобанк» відповідно до умов Кредитного договору № 50012141 від 19.08.2014 на загальну суму 1 033 642,78 грн., включити грошові вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 1 033 642,78 грн. до реєстру вимог кредиторів АТ «Златобанк».

Зазначена заборгованість складається з заборгованості по оплаті щомісячних платежів за період з 03.12.2014 по 04.02.2015 в сумі 59 184,03 грн. (57 388,34 грн. поточна заборгованість, 297,37 грн. пені, 1 498,32 грн. штрафу) та простроченої заборгованості у розмірі 974 458,75 грн.

Відповідачем означені вимоги позивача були задоволені частково та Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 210/15 від 03.09.2015 затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Златобанк», серед яких акцептовано вимоги позивача на суму 557 786,07 грн., з яких 57 388,34 грн. поточної заборгованості та 500 397,73 грн. простроченої заборгованості.

Отже, з заявлених позивачем кредиторських вимог щодо простроченої заборгованості у розмірі 947 458,75 грн., відповідачем було акцептовано лише 500 397,73 грн. Вимоги у розмірі 297,37 грн. пені, 1 498,32 грн. штрафу акцептовані не були.

Не погоджуючись з означеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 48 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з приписами статті 45 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів. Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Статтею 49 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Уповноважена особа Фонду зобов'язана у 60-денний строк з дня його призначення надіслати повідомлення всім клієнтам, які користуються послугами відповідального зберігання, про необхідність вилучити свої цінності протягом одного місяця з дня повідомлення. Матеріальні цінності, що перебували на відповідальному зберіганні банку і не були вилучені власниками в зазначений у повідомленні строк, вважаються фондами, на які не можуть претендувати кредитори банку. Такі цінності переходять у розпорядження Фонду для повернення законним власникам. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем значилась прострочена заборгованість у розмірі 37 623,89 доларів США, яка була переведена позивачем у гривневий еквівалент по курсу валют ПАТ «Креді Агріколь Банк» чинного на 13.02.2015 - 25,9грн./дол.США, що становить 974 458,75 грн.

Пунктом 1.3.1. Загальних умов кредитування передбачено, що розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, по відношенню до основної суми враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору. При цьому сума основної заборгованості за Кредитним договором відображається в рахунках, наданих Компанією, в українських гривнях відповідно до встановленого сторонами еквіваленту в іноземній валюті за обмінним курсом іноземної валюти за безготівковими операціями станом на робочий день, що передує дню укладення Кредитного договору.

Проте, під час розрахунку суми боргу позивачем не було враховано особливостей, визначених абзацом 2 п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що призвело до неправильного визначення суми боргу у гривневому еквіваленті.

Натомість відповідач, у свою чергу, розраховуючи суму заборгованості перед позивачем врахував вищевказані умови Договору та правомірно визначив, що розмір заборгованості складає 500 397,73 грн., яка і була акцептована.

Також, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у включенні до реєстру акцептованих вимог кредиторів заявлені позивачем вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 1 498,32 грн. та пені в сумі 297,37 грн., враховуючи наступне.

Так, згідно з п. 8.1. Загальних умов кредитування у разі порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, Позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

Відповідно до п. 8.3. Загальних умов кредитування за кожен випадок порушення Позичальником умов статей 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. Позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 доларів США відповідно до еквіваленту суми кредиту та/або Додаткового кредиту у Кредитному договору за обмінним курсом банку, зазначеним у Кредитному договорі на момент направлення Компанією першого листа щодо сплати. Якщо Позичальник у розумний строк після направлення листа продовжує порушувати вказані статті, Компанія направляє другий лист. У такому випадку штраф за порушення Позичальником умов статей 5.1., 5.2., 5.3., 5.4., складатиме еквівалент 20 Євро чи 25 доларів США в українських гривнях за обмінним курсом банку, зазначеним у Кредитному договорі на момент направлення компанією такого листа. Якщо Позичальник у розумний строк після направлення другого листа продовжує порушувати вказані статті, Компанія має право направити третій лист. У такому випадку штраф за порушення Позичальником умов статей 5.1., 5.2., 5.3., 5.4., складатиме еквівалент 25 Євро чи 30 доларів США в українських гривнях за обмінним курсом банку, зазначеним у Кредитному договорі на момент направлення Компанією такого листа. Позичальник зобов'язується сплатити всі вищевказані штрафи протягом строку відповідно до Кредитного договору або у строки, окремо вказані Компанією.

Позивач надав суду листи щодо сплати заборгованості від 08.01.2015, 19.01.2015, 04.02.2015 відповідно до п. 8.1. Договору, проте жодних доказів на підтвердження направлення означених листів відповідачу матеріали справи не мітять.

Відповідач, у свою чергу, надав довідку № 1171 від 26.05.2016 про те, що вищевказані листи від позивача на його адресу не надходили.

Судом встановлено, що листом № 2008 від 08.07.2015 відповідач повідомив позивача про те, що для прийняття рішення щодо включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів йому необхідно надати розрахунок суми заборгованості та вказати курс, який використовувався в розрахунку, а також належним чином оформлену довідку розрахункового банку із зазначеним курсом, який використовувався для обчислення.

На виконання викладених у вищевказаному листі вимог, позивач направив на адресу відповідача лист від 14.07.2015 щодо деталізації розрахунку заборгованості, до якого додав рахунки № 00230219 від 03.12.2014, № 00233408 від 12.01.2015, № 00240344 від 02.02.2015.

Водночас, ані зі змісту вищевказаного листа позивача, ані за змісту доданих до нього рахунків неможливо встановити за який саме період позивачем нарахована пеня та виходячи з якої саме суми боргу здійснювались відповідні нарахування.

Враховуючи вищевикладене, відповідач не мав можливості встановити відповідність розміру нарахованих позивачем пені та штрафу вимогам п. п. 8.1., 8.3. Загальних умов кредитування та їх підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду.

Пунктом 2 частини 2 статті 49 Закону передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи, зокрема відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно не були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів вимоги позивача щодо простроченої заборгованості в сумі 475 856,71 грн., у зв'язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено безпідставність заявлених позовних вимог, суд відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.06.2017.

Суддя М.Є. Літвінова