РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Справа № 906/502/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Гудак А.В. ,

суддя Розізнана І.В.

при секретарі Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача 1: ОСОБА_1 - керівника

позивача 2: ОСОБА_1 - керівника

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна"

на ухвалу господарського суду Житомирської області

від "28" квітня 2017 р. (суддя Кудряшова Ю.В.)

за заявою Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" (м. Київ) та Підприємства "Валді-Україна" (м. Київ) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Житомирської області від 22.04.2014р.

у справі № 906/502/14

за позовом Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" (м. Київ) та Підприємства "Валді-Україна"

до Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_2"

про визнання права власності на контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу", визнання права на зарахування контрольного пакету (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу" на рахунок в цінних паперах , відкритий компанії або звернути стягнення на майно: контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 року у справі №906/502/14 за позовом Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" до Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_2" про визнання права власності на контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу", визнання права на зарахування контрольного пакету (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу" на рахунок в цінних паперах , відкритий компанії або звернути стягнення на майно: контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу", заяву Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Житомирської області від 22.04.2014 у справі №906/502/14 та додані до неї документи (вх. №446/17 від 25.04.2017) повернуто заявникові без розгляду на підставі п. 2 ч. 6 ст. 113 ГПК України.

Не погодившись із винесеною ухвалою, позивач - Юридична особа Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" звернулася із апеляційною скаргою, вважає, що вона підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Так, з посиланням на Конвенцію про захист прав людини та основних свобод 1950 року, Закон України «Про міжнародні договори України, Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вважає, що при вирішенні питання про застосування того чи іншого суто внутрішнього процесуального законодавства України суди, господарські зокрема, мають виходити саме із переважності застосування національними судами вимог, зокрема, Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року та практики Європейського Суду з прав людини як невідємної складової та похідної зазначеного міжнародного договору України, про доступ до правосуддя для захисту своїх порушених прав та свобод.

Разом з тим, скаржник зауважує, що в Господарському процесуальному кодексі України визначено обмеження права на доступ до суду, зокрема, обовязок позивача при зверненні до суду сплачувати судовий бір та направляти матеріали позовної заяви іншій стороні у справі, невиконання позивачем вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду і повертати позовну заяву заявнику.

Однак, не приймаючи до розгляду і повертаючи позовну заяву заявнику суд повинен повною мірою дослідити наявність чи відсутність підстав для такого повернення, а також надати належну оцінку доводам заявника (позивача) про звільнення останнього від виконання вищенаведених вимог процесуального законодавства (у даному випадку клопотання про звільнення від сплати судового збору), що не було здійснено судом першої інстанції.

У звязку із чим, просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 року в даній справі скасувати, а справу передати до господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Разом з тим, не погодившись із винесеною ухвалою, позивач - Підприємство "Валді-Україна" звернулося із апеляційною скаргою аналогічного змісту, у якій, з посиланням на Конвенцію про захист прав людини та основних свобод 1950 року, Закон України «Про міжнародні договори України, Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вважає, що при вирішенні питання про застосування того чи іншого суто внутрішнього процесуального законодавства України суди, господарські зокрема, мають виходити саме із переважності застосування національними судами вимог, зокрема, Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року та практики Європейського Суду з прав людини як невідємної складової та похідної зазначеного міжнародного договору України, про доступ до правосуддя для захисту своїх порушених прав та свобод.

На думку скаржника, в Господарському процесуальному кодексі України визначено обмеження права на доступ до суду, зокрема, обовязок позивача при зверненні до суду сплачувати судовий бір та направляти матеріали позовної заяви іншій стороні у справі, невиконання позивачем вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду і повертати позовну заяву заявнику.

Зазначає, не приймаючи до розгляду і повертаючи позовну заяву заявнику суд повинен повною мірою дослідити наявність чи відсутність підстав для такого повернення, а також надати належну оцінку доводам заявника (позивача) про звільнення останнього від виконання вищенаведених вимог процесуального законодавства (у даному випадку клопотання про звільнення від сплати судового збору), що не було здійснено судом першої інстанції.

Просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 року в даній справі скасувати, а справу передати до господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційні скарги від Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_2" не надійшло, що, відповідно до ч.2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив

Враховуючи норми ст.ст.101, 102 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційних скарг, та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача, якому ухвалу від 09.06.2017р. про відкладення розгляду справи на 21.06.2017р., 14 год. 30 хв. та від 12.06.2017 року про проведення судового засідання у режимі відеоконференції надіслано у встановленому порядку, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, колегія суддів розглянула апеляційні скарги за відсутності представника відповідача, за наявними у справі доказами.

Представник позивачів у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивачів, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційні скарги Підприємства "Валді-Україна" та Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Із матеріалів справи убачається, 25.04.2017 на адресу господарського суду Житомирської області надійшла заява Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Житомирської області від 22.04.2014 у справі №906/502/14.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 року у справі №906/502/14 за позовом Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" до Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_2" про визнання права власності на контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу", визнання права на зарахування контрольного пакету (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу" на рахунок в цінних паперах , відкритий компанії або звернути стягнення на майно: контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу", заяву Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Житомирської області від 22.04.2014 у справі №906/502/14 та додані до неї документи (вх. №446/17 від 25.04.2017) повернуто заявникові без розгляду на підставі п. 2 ч. 6 ст. 113 ГПК України.

При винесенні оскаженої ухвали суд першої інстанції виходив із того, що норми ч.ч. 4-5 ст. 113 ГПК України є імперативними і не наділяють господарський суд правом звільнення заявника від обовязку надіслати іншим сторонам копії заяви та доданих до неї документів, тому на підставі п. 2 ч.6 ст. 113 ГПК України повернув заяву та додані до неї документи без розгляду.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно із ч.ч. 3-5 ст.113 ГПК України заява про перегляд судового рішення подається до господарського суду, який прийняв судове рішення, де вона реєструється з дотриманням порядку, передбаченого частинами другою, третьою статті 2-1 цього Кодексу; заявник зобов'язаний надіслати іншим сторонам копії заяви та доданих до неї документів; до заяви додаються документи, що підтверджують надіслання копії заяви іншим сторонам, та документ про сплату судового збору.

Всупереч вищевказаним нормам заявниками не додано до заяви доказів надіслання копії заяви і доданих до неї документів іншим сторонам.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що у пункті 3 поданої заяви заявники просять звільнити їх від надсилання копії заяви іншій стороні.

Проте, судова колегія вважає таке клопотання безпідставним, оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено здійснення судом такого звільнення (дане передбачено лише для судового збору, на що заявники не звернули увагу).

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 113 ГПК України заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами до розгляду не приймається і повертається заявникові, зокрема, у разі подання заяви без доказів надіслання копії заяви і доданих до неї документів іншим сторонам.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про повернення заяви про перегляд ухвали господарського суду Житомирської області від 22.04.2014 року у справі №906/502/14 без розгляду.

Щодо доводів скаржників про незвільнення їх (відстрочення) від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, як зазначено в оскарженій ухвалі заява (клопотання) про відстрочення та звільнення від сплати судового збору судом не розглядалася, відповідно, несплата судового збору не була підставою для повернення заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами.

Щодо доводів апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції, зокрема, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року та практики Європейського Суду з прав людини, слід зазначити таке.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "ОСОБА_3 проти України" зазначено, що: право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (пункт 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "ОСОБА_3 проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявників при зверненні до суду надіслати іншій стороні копію заяви, додані до неї документи та надати суду документи, що підтверджують надіслання копії заяви іншій стороні.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати заяву заявнику.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовуються наведеним вище та встановленими судом обставинами справи, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 року у справі №906/502/14 слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 року у справі №906/502/14 залишити без змін, а апеляційні скарги Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" - без задоволення.

2. Справу №906/502/14 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Розізнана І.В.