КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 925/116/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Майданевича А.Г.

За участі представників:

від позивача: Криштоф В.В. - за дов.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2017

у справі №925/116/17

за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області

до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради

про стягнення 4 384,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі, позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (далі, відповідач) про стягнення завданої шкоди в розмірі 4384 грн. 03 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було видано недостовірний документ (довідку про зарплату ОСОБА_3.), у зв'язку з чим було виявлено переплату пенсії ОСОБА_3 за період з 01.07.2011 по 31.08.2016 в розмірі 4 384,03 грн. та завдано позивачу матеріальної шкоди на вказану суму, яка і є предметом стягнення в даній справі.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.02.2017 у справі №925/116/17 позов Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області 4 384 грн. 03 коп. заподіяної шкоди за видачу недостовірного документа.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2017 у справі №925/116/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що під час складення довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії був відсутній механізм проведення розрахунку середнього розміру складових заробітної плати, зокрема, надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії, період перебування працівника у відпустці або з тимчасовою втратою працездатності. У зв'язку з цим у періоді, що підлягав перевірці (2008-2014), та в якому виникли обставини, пов'язані зі страховими випадками або перебуванням у відпустці працівника, складові заробітної плати розраховувались відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.1995 №100, та Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266, оскільки із цих нарахувань внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування утримувалися до Пенсійного фонду України в повному обсязі. Зазначені надбавки та премії в довідці №3001/17-02-12 від 21.06.2011, виданої ОСОБА_3, вказані в розмірі, встановленому в поточному місяці за умови повністю відпрацьованого місяця.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Майданевич А.Г., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 14.06.2017.

31.05.2017 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечував проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 14.06.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки у матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, враховуючи предмет спору та доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі, Управління) призначена пенсія по інвалідності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, згідно наданих документів, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Згідно частини 2 статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Як вбачається із матеріалів справи, для призначення ОСОБА_3 пенсії була врахована довідка про заробітну плату від 21.06.2011 №3001/17-02-12, яка була видана Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради.

Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача завданої шкоди, позивач зазначив, що у зв'язку з недостовірною інформацією про заробітну плату, наданою відповідачем, пенсіонеру по інвалідності ОСОБА_3 було виплачено пенсію по інвалідності у більшому розмірі, ніж передбачено законодавством України, у зв'язку з чим на підставі статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач просив суд стягнути з відповідача 4 384 грн. 03 коп. завданої шкоди за видачу недостовірного документа - довідки про заробітну плату.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається із матеріалів справи, при проведенні Управлінням перевірки щодо підтвердження достовірності даних у довідці про заробітну плату було встановлено, що в довідці від 21.06.2011 №3001/17-02-12 є розходження в сумах заробітної плати між первинними документами, наданими на перевірку та довідкою про складові заробітної плати. За результатами документальної перевірки достовірності подання довідки про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії по Закону України «Про державну службу» Управлінням 06 червня 2016 року було складено Акт №326/13.

Згідно Висновку, викладеного у даному Акті:

- під час перевірки виявлено розходження в сумах заробітної плати між первинними документами, наданими на перевірку (особовими рахунками ОСОБА_3 за 2009-2011 роки) та довідкою про складові заробітної плати від 21.06.2011 №3001/17-02-12;

- за результатами перевірки страхувальником проведено розрахунок премії і надбавки в середньому розмірі за періоди знаходження ОСОБА_3 у щорічних відпустках та на лікарняному у відповідності з постановами Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, від 26.09.2001 №1266;

- рекомендовано Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради для вірного обчислення пенсії ОСОБА_3 видати нову довідку про складові заробітної плати з урахуванням зауважень, зазначених в акті зустрічної перевірки.

У описовій частині Акту зазначено, що під час складання довідки не було проведено розрахунок в середньому розмірі зазначених надбавок і премій за час перебування ОСОБА_3 у щорічних відпустках - в серпні, вересні 2009 року; січні, липні, серпні 2010 року, в січні 2011 року; на лікарняному - в січні, березні, жовтні, листопаді 2010 року; квітні, травні, червні 2011 року. Також не було враховано, що ОСОБА_3 перебував у відпустках без збереження заробітної плати у вересні (7 днів), жовтні (5 днів) 2009 року; квітні (1 день), вересні (7 днів) 2010 року.

Департаментом на виконання Акту було надано ОСОБА_3 нову довідку про складові заробітної плати від 14.07.2016 №941/28-5/10.

Після розрахунку пенсії відповідно до нової довідки від 14.07.2016 №941/28-5/10, розмір пенсії зменшився - відділом з виплати пенсії проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нарахована переплата пенсії за період з 01.07.2011 по 31.08.2016 в сумі 4 384,03 грн.

Управлінням було направлено відповідачу претензію від 13.09.2016 за №14075/12 про повернення переплаченої пенсії в сумі 4 384,03 грн. Відповідь на претензію на адресу Управління надійшла 11.10.2016. У відповіді відповідач зазначив, що на даний час відсутній будь-який затверджений нормативний документ, який би врегульовував порядок складання довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, вважає такі твердження відповідача безпідставними.

Так, відповідач сам у своїй відповіді на претензію позивача посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, яка регулює питання обчислення середньої заробітної плати для оплат часу щорічної відпустки, яке провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

Крім того, чинною є постанова Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» (відповідач у відзиві на позовну заяву та у відповіді на претензію вказав невірно дату прийняття цієї постанови), яка врегульовує розмір щомісячних виплат за місяці перебування на лікарняному, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід), для застрахованих осіб у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

За результатами перевірки позивач встановив, що відповідачем вказані постанови при розрахунку заробітної плати не були враховані, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 розмір щомісячних виплат (крім посадових окладів, надбавки за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років), які включаються в заробітну плату для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за час перебування у відпустці, відрядженні, отримання оплати по тимчасовій непрацездатності, вказуються в довідці про заробітну плату в розмірах, які обчислюються виходячи із середнього розміру цих виплат. Розміри надбавок та премій за час перебування державного службовця у відпустці без збереження заробітної плати, виходячи із середнього розміру цих виплат, не визначаються, оскільки час перебування у таких відпустках не оплачується.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що в результаті перерахунку пенсії ОСОБА_3 на підставі нової довідки від 14.07.2016 №941/28-5/10, розмір пенсії зменшився, а відтак, наявний факт переплати пенсії за період з 01.07.2011 по 31.08.2016 в сумі 4 384,03 грн.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 статті 50 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З огляду на зазначене, з боку відповідача наявний склад порушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України. На момент розгляду спору по суті місцевим господарським судом не було надано доказів сплати відповідачем матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів в розмірі 4 384,03 грн., а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2017 у справі №925/116/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2017 у справі №925/116/17 залишити без змін.

Матеріали справи №925/116/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.Г. Майданевич