КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Справа№ 925/246/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Баранця О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Шишкіна О.О. (довір. №1206 від 12.12.16);

від відповідача : не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації

на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.04.2017

у справі № 925/246/17 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації

про стягнення 105 940,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.04.2017 у справі №925/246/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком"- 105 940 грн. 58 коп. заборгованості та 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що невідшкодування відповідачем позивачу витрат на надання в 2015, 2016 роках телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Маньківського району у сумі 105940 грн. 58 коп., у встановлені договором строки, означає про порушення відповідачем своїх зобов'язань і відповідно прав позивача на своєчасне одержання вказаної суми коштів. Сама по собі відсутність у відповідача бюджетних коштів не є підставою для звільнення його від виконання своїх зобов'язань.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 27.04.2017.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що станом на 01.01.2016 заборгованість відповідача перед позивачем з відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Маньківського району становить 0,67 коп. Документи на підтвердження решти витрат на надання вказаних послуг у грудні 2015 року були подані позивачем після 31.12.2015 і тому не були узяті до відшкодування, оскільки укладений між сторонами договір від 01.01.2015 №71і200-06-29 про відшкодування витрат за встановлення телефонів і користування телефоном пільговій категорії громадян діяв лише до 01.01.2016 року. У Державному бюджеті України на 2016 рік субвенція з державного бюджету місцевим бюджетами на надання пільг не передбачена і відповідний договір з позивачем про відшкодування йому витрат на надання таких пільг у 2016 році не укладався.

В апеляційній скарзі відповідач просив апеляційний господарський суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кабінет Міністрів України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 12.06.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 12.06.2017р. не з'явився відповідач.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р.), явка сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності відповідача.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кабінет Міністрів України, судова колегія відмовляє в його задоволенні у зв'язку з його необґрунтованістю.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення представника позивача судова колегія встановила.

01 січня 2015 року публічне акціонерне товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" та управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації (далі - Управління та/або відповідач) уклали між собою договір № 71і200-06-29 про відшкодування витрат за встановлення телефонів і користування телефонами пільговій категорії громадян, відповідно до п.1.1 якого Укртелеком зобов'язався на пільгових умовах надавати телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонплата за користування телефоном) пільговим категоріям громадянам Маньківського району.

Згідно з п.1.2 договору Управління згідно з чинним законодавством з питань надання пільг з встановлення телефонів та з оплати за користування ними, зокрема згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", фінансує на протязі терміну дії цього Закону, поточні витрати Укртелекому з надання послуг пільговим категоріям громадян.

Пунктом 2.1 договору визначено, що фінансування витрат з надання послуг громадянам, які відповідно до чинного законодавства мають пільги з оплати встановлення телефону та користування ним, проводиться Управлінням за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам згідно із затвердженим кошторисом шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Укртелекому або проведення взаєморозрахунків в межах сум на підставі виставлених рахунків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг.

Відповідно до п.3.1 договору Укртелеком зобов'язується: на підставі наданих документів на право користування пільгами на протязі поточного року надавати громадянам пільги за користування телефоном у відповідності до чинного законодавства (п.п.3.1.1); надавати Управлінню до 05 числа кожного місяця, наступного за звітним, на паперових та електронних носіях розрахунки вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці згідно з формою "2-пільга" та акти звірки розрахунків за надані послуги (п.п.3.1.2); на підставі письмової заяви громадян, які відповідно до чинного законодавства мають пільги з оплати встановлення телефону, проводити техобстеження на предмет наявності технічної можливості встановлення телефону за вказаною адресою п.п.3.1.3); на основі технічної довідки видавати зведений реєстр на оплату послуг згідно з тарифом на виконання основних та додаткових робіт і згідно з кошторисом в межах, передбачених законодавством для різних пільгових категорій населення (п.п.3.1.4); в місячний термін після надходження на розрахунковий рахунок Укртелекому коштів на оплату послуг з встановлення телефону з використанням пільги провести виконання робіт з оформленням відповідного акту та відзвітувати про їх цільове використання ( п.п.3.1.5);

Відповідно до п. 3.2 договору Управління зобов'язується: оплату послуг з пільгового встановлення телефонів проводити на підставі наданих Укртелекомом документів (п.п.3.2.1); в разі надходження фінансування протягом 3-х календарних днів, перерахувати цільові кошти на відповідний розрахунковий рахунок Укртелекому (п.п.3.2.2); до 05 числа наступного місяця за звітним періодом узгоджувати та підписувати акти звірки розрахунків заборгованості між сторонами (п.п.3.2.3); щомісячно інформувати про якісні та кількісні зміни серед пільгових категорій, які перебувають на обліку та мають право на пільги (п.п.3.2.4).

Пунктом 8.1. договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту укладення та застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 січня до 31 грудня 2015 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Господарським судом Черкаської області встановлено, що У 2016 році сторони договорів щодо відшкодування позивачу витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Маньківського району між собою не укладали, а на початок 2015 року відповідач мав заборгованість з відшкодування позивачу витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян у 2014 році у сумі 24360 грн. 88 коп.

На виконання умов договору позивач, як оператор телекомунікаційних послуг надав послуги зв'язку (встановлення телефонів та користування телефоном) населенню пільгових категорій у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на суму 139061 грн. 34 грн. і у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 93825 грн. 36 коп., а усього у період з 01.01.2015 по 31.12.2016 на загальну суму 232886 грн. 70коп, що підтверджується доказами, поданими позивачем до справи.

У 2015 році відповідач відшкодував позивачу витрати на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян у загальній сумі 151307 грн., з якої 24360 грн. 88 коп. зараховані позивачем на погашення заборгованості з відшкодування витрат на послуги, надані у 2014 році, і 126946 грн. - на погашення витрат на послуги, надані у 2015 році.

Витрати на надання у 2015, 2016 роках телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян відповідач позивачу не відшкодовував, у зв'язку тим, як зазначає скаржник в апеляційнй скарзі, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" субвенції із державного бюджету місцевими бюджетами на відшкодування витрат на надання таких послуг не були передбачені і фактично відповідачу не надавалися.

Таким чином у позивача залишились невідшкодованими відповідачем витрати на надання у 2015, 2016 роках телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян у сумі 105940 грн. 58 коп., утому числі 12115 грн. 22 коп. (24360 грн. 88 коп. + 139061 грн. 34 грн. - 151307 грн.) витрати на послуги, надані у 2015 році, і 93825 грн. 36 коп. витрати на послуги , надані у 2016 році.

Законами України від 22.10.1993 №3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", від 23.03.2000 №1584-ІІІ "Про жертви нацистських переслідувань", від 28.02.1991 №796-ХII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", від 24.03.2008 №203/98-ВР "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" і від 26.04.2001 №2402-ІІІ "Про охорону дитинства" встановлені пільги з оплати послуг зв'язку (далі - телекомунікаційних послуг) для визначеної цими Законами категорій осіб (далі - пільгові категорії громадян).

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пункт 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 також передбачає, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Згідно з підпунктом "б" пункту 4 частини 1 статті 89 та частини 1 статті 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, проводяться з місцевих бюджетів за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено "Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок №256), який містить, зокрема, такі норми:

"2. Фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

3. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).".

Таким чином, у даному випадку головним розпорядником коштів місцевих бюджетів у Маньківському районі Черкаської області на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівник управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації, а тому саме це управління є відповідальною (зобов'язаною) особою за відшкодування Укртелекому понесених ним витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Маньківського району.

Відповідно до пункту 8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є обставиною, за наявності якої суб'єкт господарювання не несе відповідальності за порушення господарського зобов'язання.

Частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частина 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачають такі способи захисту порушеного права особи як присудження до виконання обов'язку в натурі.

Доводи відповідача в апеляційної скарзі про те, що витрати на надання у 2015, 2016 роках телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян відповідач позивачу не відшкодовував, у зв'язку тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" субвенції із державного бюджету місцевими бюджетами на відшкодування витрат на надання таких послуг не були передбачені і фактично відповідачу не надавалися, не можуть бути покладені в основу рішення, з огляду на те, що з укладеного договору та з вчинених позивачем дій щодо надання в 2015, 2016 роках телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Маньківського району, які передбачені названими вище актами законодавства, у позивача виникло право на відшкодування фактичних витрат на надання вказаних послуг, а у відповідача виникло зобов'язання з відшкодування позивачу таких витрат.

Крім того, як обгрунтовано зазначає місцевий господарський суд, з припиненням з 01.01.2016 року строку дії договору передбачені ним і не виконані відповідачем зобов'язання щодо відшкодування позивачу витрат на надані у 2015 році телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян не припинилися. Не укладення сторонами договору на 2016 рік стосовно відшкодування позивачу відповідачем витрат на надання у 2016 році телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян не означає про відсутність у відповідача зобов'язань з відшкодування позивачу таких витрат, які фактично були надані в 2016 році .

Невідшкодування відповідачем позивачу витрат на надання в 2015, 2016 роках телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Маньківського району у сумі 105940 грн. 58 коп. у встановлені договором та пунктом 8 Порядку №256 строки означає про порушення відповідачем своїх зобов'язань.

Отже, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що сама по собі відсутність у відповідача бюджетних коштів не є підставою для звільнення його від виконання своїх зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №905/2358/16 (3-77гс17).

Щодо не згоди скаржника з рішенням в частині покладення на відповідача витрат зі сплати судового збору, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, то судова колегія вважає обґрунтованим рішення і в цій частині, оскільки відповідно до ст. 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Черкаської області від 27.04.2017 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.04.2017 у справі №925/246/17 залишити без змін.

3. Справу №925/246/17 повернути до Господарського суду Черкаської області .

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

О.М. Баранець