П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокум. Київ

Судова палата у господарських справах і

Судова палата у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С.,Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,
Ємця А.А.,Романюка Я.М., -
за участю представників:

позивача - Матвієнко О.В.,

відповідача - Линника В.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Даском» (далі - ТОВ «Даском») Линника Вадима Вадимовича про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 26 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 31 січня 2017 року у справі № 910/12140/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «КБ Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича до ТОВ «Даском» в особі ліквідаційної комісії про визнання кредитором,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ПАТ «КБ «Експобанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на невиконання відповідачем умов укладеного між ними кредитного договору та наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за цим договором. Після уточнення (зміни) предмета позову ПАТ «КБ «Експобанк» просило:

- визнати грошові вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Даском» у розмірі 113 878 664,11 грн;

- зобов'язати ТОВ «Даском» в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Даском» грошові вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» у розмірі 113 878 664,11 грн;

- зобов'язати ТОВ «Даском» в особі ліквідаційної комісії включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Даском» грошові вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» у розмірі 113 878 664,11 грн, з яких 14 054 000,00 грн - вимоги, забезпечені заставою.

ТОВ «Даском» проти позову заперечило, просило про застосування позовної давності.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26 серпня 2016 року позов задоволено. Визнано грошові вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Даском» у розмірі 113 878 664,11 грн; зобов'язано ТОВ «Даском» в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Даском» грошові вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» у розмірі 113 878 664,11 грн; зобов'язано ТОВ «Даском» в особі ліквідаційної комісії включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Даском» грошові вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» у розмірі 113 878 664,11 грн, з яких 14 054 000,00 грн - вимоги, забезпечені заставою. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 3 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано, прийнято у цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 31 січня 2017 року постанову апеляційного суду скасовано, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У заяві про перегляд з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), ліквідатор ТОВ «Даском» Линник Вадим Вадимович просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову суду касаційної інстанції і залишити в силі постанову апеляційного суду, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме ст.ст. 261, 264, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), і невідповідність рішення суду касаційної інстанції висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 9 листопада 2016 року у справах № 6-1457цс16, № 6-2170цс16.

В обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 18 листопада 2013 року у справі № 904/4727/13, від 17 липня 2014 року у справі № 907/898/13, від 13 січня 2016 року у справі № 910/11920/15, від 2 березня 2016 року у справі № 922/5236/15, від 13 червня 2016 року у справі № 925/1931/15, від 29 листопада 2016 року у справі № 915/1975/15 та копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року у справі № 6-36906св13, від 15 січня 2014 року у справі № 6-45026св13, від 9 квітня 2014 року у справі № 6-53896св13, від 14 травня 2014 року у справі № 6-13449св14, від 18 лютого 2015 року у справі № 6-44292св14, від 1 червня 2016 року у справі № 641/15/14ц, правовідносини в яких, на думку заявника, є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені заявником доводи, Судова палата у господарських справах і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважають, що заява не підлягає задоволенню.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що 19 січня 2007 року між товариство з обмеженою відповідальністю «КБ «Експобанк» (кредитор), правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», і ТОВ «Даском» (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 01/07 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого кредитор зобов'язався відкрити кредитну лінію на ім'я позичальника та надати останньому кредити, загальний розмір яких повинен не перевищувати 3 000 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредитору кредити, сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % річних і комісію за кредитне обслуговування.

Угодою від 16 січня 2009 року до Кредитного договору сторони збільшили розмір ліміту кредиту до 4 400 000 доларів США, розмір процентної ставки за користування кредитом - до 17 % та визначили термін закінчення дії кредитної лінії - 13 лютого 2009 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором:

- 31 січня 2007 року між сторонами укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно: будівля складу бланків та квитків (у літ. Б) загальною площею 2 678,30 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- 22 жовтня 2008 року між позивачем, відповідачем і ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_1 поручився перед кредитором за виконання ТОВ «Даском» Кредитного договору.

ОСОБА_1 було вчинено дії з часткового погашення прострочених відсотків за Кредитним договором у березні, грудні 2011 року та у квітні 2012 року.

У жовтні 2012 року ПАТ «КБ «Експобанк» у зв'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 і ТОВ «Даском» про стягнення боргу.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2012 року у справі № 1013/8999/2012 позов ПАТ «КБ «Експобанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ТОВ «Даском» на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за Кредитним договором у сумі 4 471 499,85 доларів США та 13 865 002,64 грн.

Рішення суду виконано в примусовому порядку - проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: будівлі складу бланків та квитків (у літ. Б), загальною площею 2 678,30 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 11 березня 2014 року № 14/1/44 ціна продажу об'єкта нерухомого майна становила 14 054 000,00 грн. Переможцем прилюдних торгів визнано позивача.

12 березня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано свідоцтво за реєстровим № 292, яким посвідчено, що ПАТ «КБ «Експобанк» належить на праві власності це майно, внесено запис № 492916 про право власності позивача на зазначене майно.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, апеляційну скаргу ТОВ «Даском» задоволено частково: заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2012 року у справі № 1013/8999/2012 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 2 березня 2016 року судові рішення попередніх інстанцій у справі № 1013/8999/2012 (№ 6-2307цс15) в частині позовних вимог ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Даском» про стягнення заборгованості за Кредитним договором скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито у зв'язку з тим, що розгляд зазначених позовних вимог належить до юрисдикції господарських судів. У частині позовних вимог ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором судові рішення попередніх інстанцій залишено без змін.

На підставі постанови Правління Національного банка України від 22 січня 2015 року № 41 та рішення виконавчої дирекції Фонду від 26 січня 2015 року № 15 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 29 грудня 2015 року № 245 продовжено строки здійснення процедури ліквідації до 31 березня 2017 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Волощуку І.Г. строком до 31 березня 2017 року включно.

Будівлю складу бланків та квитків (у літері Б) загальною площею 2 678,30 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, було включено до складу ліквідаційної маси позивача з метою його реалізації за найвищою вартістю у найкоротший строк для спрямування коштів на задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року у справі № 910/14578/14 визнано недійсним протокол від 11 березня 2014 року № 14/1/44 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки): будівлі складу бланків та квитків (у л. Б), загальною площею 2678,30 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 і належить ТОВ «Даском»; скасовано свідоцтво про придбання зазначеного нерухомого майна, видане ПАТ «КБ «Експобанк». Суд виходив із того, що усі дії щодо організації і проведення прилюдних торгів відбувалися на підставі скасованих заочного рішення та виконавчого листа.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 1 червня 2016 року, рішення Господарського суду міста Києва від 9 жовтня 2015 року у справі № 910/14578/14 змінено шляхом доповнення резолютивної частини пунктом 2, яким визнано прилюдні торги, результати яких оформлено протоколом від 11 березня 2014 року № 14/1/44, такими, що проведені з порушенням вимог закону.

Позивач стверджує, що відповідач шляхом обману 13 січня 2016 року зареєстрував за собою право власності на будівлю складу бланків та квитків (у літ. Б), загальною площею 2 678,30 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою від 16 березня 2016 року № 55285258, у зв'язку з чим позивач протиправно був позбавлений права власності на нерухоме майно, передане в іпотеку та придбане ним на прилюдних торгах 11 березня 2014 року.

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач із 1 квітня 2016 року перебуває в стані припинення, головою комісії з припинення (ліквідатором) призначено Линника Вадима Вадимовича, встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 12 червня 2016 року.

25 квітня 2016 року позивач направив голові комісії з припинення (ліквідатору) відповідача заяву № 1101/1335 про визнання кредиторських вимог, в якій просив визнати його кредитором на суму 113 878 664,11 грн і включити до реєстру вимог кредиторів.

31 травня 2016 року на адресу позивача надійшло рішення ліквідатора відповідача про відмову в задоволенні його кредиторських вимог у зв'язку зі скасуванням судового рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором та на підставі ст.ст. 256-258 ЦК.

За усталеною судовою практикою Верховного Суду України щодо застосування положень ст.ст. 11114-11126 ГПК заява про перегляд судового рішення з підстав, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 11116 ГПК, може бути подана за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права; ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, у справі, яка розглядається, предметом позову є визнання грошових вимог кредитора на підставі ст. ст. 104, 105, 111, 112 ЦК, заявлених до юридичної особи, що припиняється, у задоволенні яких ліквідаційна комісія відмовила.

Разом із тим постанови Вищого господарського суду України від 18 листопада 2013 року у справі № 904/4727/13, від17 липня 2014 року у справі № 907/898/13, від 2 березня 2016 року у справі № 922/5236/15 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року у справі № 6-36906св13, від 15 січня 2014 року у справі № 6-45026св13, від 9 квітня 2014 року у справі № 6-53896св13, від 14 травня 2014 року у справі № 6-13449св14, від 18 лютого 2015 року у справі № 6-44292св14, від 1 червня 2016 року у справі № 641/15/14ц прийнято за результатами перегляду судових рішень за позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором з інших підстав.

Так, предметом позову у справі № 910/11920/15 (постанова Вищого господарського суду України від 13 січня 2016 року) є визнання недійсною додаткової угоди до договору поруки.

Із наданої для порівняння копії постанови Вищого господарського суду України від 13 червня 2016 року у справі № 925/1931/15 вбачається, що її прийнято за результатами перегляду судових рішень за позовом про звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості з процентів за кредитним договором.

Постановою Вищого господарського суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 915/1975/15 скасовано судові рішення попередніх інстанцій та передано на новий розгляд до суду першої справу за позовом про стягнення коштів за договором на послуги зі зберігання зерна.

Таким чином, у справі, яка розглядається, та у справах, копії постанов у яких надано для порівняння, обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними. У зазначених справах суд встановив різні фактичні обставини та прийняв відповідні рішення, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які є підставою для перегляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11116 ГПК.

Аналіз висновків, зроблених судом касаційної інстанції у справі, що розглядається, також не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справах № 6-1457цс16, № 6-2170цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки встановлені у справах фактичні обставини та матеріально-правове регулювання відповідних їм правовідносин не є подібними.

Ураховуючи викладене, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про перегляд з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 ГПК для перегляду постанови Вищого господарського суду України від 31 січня 2017 року, не отримали підтвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 11126 ГПК Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

З огляду на викладене заява ліквідатора ТОВ «Даском» Линника Вадима Вадимовича про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 26 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 31 січня 2017 року у справі № 910/12140/16 задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 11123, 11124, 11126 ГПК, Судова палата у господарських справах і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л и:

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Даском» Линника Вадима Вадимовича про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 26 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 31 січня 2017 року у справі № 910/12140/16.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 11116 ГПК.

ГоловуючийТ.Є. Жайворонок
Судді:І.С. Берднік
В.І. Гуменюк
А.А. Ємець
Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
Я.М. Романюк