ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2017 р. Справа № 903/436/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Варм Сервіс"

про стягнення 26 145,92 грн.

Суддя Костюк С.В.

при секретарі Коритан Л.Ю.

за участю представників:

від позивача: Гаврилюк Д. Ю., дов. № 1324/06-06 від 01.09.2016 року;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" ставить вимогу стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Варм Сервіс" 26145,92 грн., з них 24208,20 грн. основного боргу, 1297,73 грн. пені, 146,40 грн. 3 % річних, 493,59 грн. інфляційних.

При обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на договір № 094213СО4ТАТ016 розподілу природного газу від 01.01.2016 року, на підставі якого відповідачу було надано послугу з розподілу природного газу, що підтверджується актами наданих послуг, підписаних сторонами та скріпленими їх печатками без жодних зауважень; умови та порядок розрахунків визначено п. 6 договору.

Внаслідок неповного виконання зобов'язань по оплаті наданих послуг виникла заборгованість в сумі 24208,20 грн., на яку нарахована пеня згідно п. 8.2 договору та на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України - інфляційні та 3 % річних.

При правовому обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на норми ст. ст. 258, 525, 526, 530, 550-552, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 216-218, 223, 231, 232 ГК України.

Ухвалою суду від 26.05.2017 року було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.06.2017 року; зобов'язано відповідача подати суду пояснення по суті заявлених позивачем вимог, дана надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в позовній заяві: 43025, м.Луцьк, вул.Шевченка,13А/174, повернулась до суду. Згідно з поштовою відміткою на конверті причина повернення «за не запитом».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТзОВ «Варм Сервіс» є: 43025, м.Луцьк, вул.Шевченка,13А/174.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України в редакції доповнень, внесених Законом України №2453-VІ від 7.07.2010р., ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/123 від15.03.2007р. до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.п.3.9.1. п.3.9. постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи те, що підстави відкладення розгляду спору відсутні, справу розглянуто за відсутності пояснення відповідача за наявними в ній матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (Позивач) та ТзОВ «Варм Сервіс» (Відповідач) було укладено договір № 094213СО4ТАТ016 розподілу природного газу за умовами якого Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки на порядку, визначених договором (п. 2.1 договору). Факт надання послуг підтверджено актами наданих послуг від 28.02.2017 року, 31.03.2017 року, 30.04.2017 року (а.с. 18-20). В п. 6.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості послуг з розподілу природного газу здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (п. 6.4 договору).

Відповідач свої зобов'язання по орендній оплаті та платі за електроенергію виконав частково, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 24208,20 грн..

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних складає 493,59 грн., відсотки річних - 146,40 грн..

По пункту 8.2 договору у разі порушення Споживачем строків оплати він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Сума пені за розрахунком позивача становить 1297,73 грн., яка нарахована за період з 01.03.2017 року по 25.05.2017 року.

В силу положень ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З врахуванням суми боргу, інфляційних, 3% річних, пені загальна сума позову становить 26145,92 грн., яка підтверджена матеріалами справи, а тому вимога позивача підлягає до задоволення.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 258, 525, 526, 530, 550-552, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варм Сервіс" (43025, м.Луцьк, вул. Шевченка,13А/174, р/р 2275, МФО 303398, ) в користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (43025, м.Луцьк, вул.І. Франка,12, п/р в ПАТ АБ «Кліринговий дім», МФО 300647, ) 26145,92 грн. заборгованості, а також 1600,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст

рішення складено

16.06.2017

Суддя С. В. Костюк