РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017Справа №910/2416/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" до Громадської організації "ЦЕНТРАЛЬНИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ КОМІТЕТ" про стягнення 91 370,65 грн., за участю представників позивача - Мельник Н.В., довіреність №83 від 13.12.2016 року, відповідача - Гайдар С.А., довіреність №б/н від 10.03.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування вартості безпідставно набутого майна у сумі 91 370,65 грн., які включають в себе 89 989,23 грн. вартості теплової енергії на потреби опалення та на потреби ГВП. та 1 381,42 грн. вартості обсягу переданої питної води.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2017 року порушено провадження та призначено до розгляду на 06.03.2015 року.

06.03.2017 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив су стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна у сумі 99 764,95 грн., яка приймається судом до розгляду.

07.04.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на позовну заяву, в якому він просив суд припинити провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмета спору.

12.04.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 26.04.2017 року.

26.04.2017 року в судовому засіданні представником позивача надано письмові пояснення у справі.

26.04.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 17.05.2017 року.

24.05.2017 року позивачем в судовому засіданні надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна у сумі 90 100,13 грн., які включають в себе 68112,46 грн. вартості теплової енергії на потреби опалення та 20 606,25 грн. вартості теплової енергії на потреби ГВП та 1381,42 грн. вартості обсягу переданої питної холодної води для ГВП, яка прийнята судом до розгляду.

24.05.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 12.06.2017 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.07.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на території Дарницького та Дніпровського району м. Києва, згідно з переліком, затвердженим Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією. Зокрема, до зазначеного переліку належить будинок № 46/2 по вул. Попудренка у м. Києві

Як вбачається з наявних в матеріалах справи, інформаційної довідки №632240638 від 11.07.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна розташованого в будинку №46/2 по вул. Попудренка у м. Києві власником нежитлового приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №9) (в літ. А) загальною площею 76,6 кв.м. є відповідач.

Відповідно до нарядів від 21.10.2014 №28478, від 06.04.2015 №35125. від 06.10.2015 №40949, від 01.04.2016 №46732, від 06.10.2016 №54197 підтверджується подача теплової енергії на будинок №46/2 по вул. Попудренка в м. Києві на потреби опалення протягом опалювальних періодів 2014/2015. 2015/2016 та 2016/2017 років.

Листом від 25.05.2016 №103/32-3042 КП «Керуюча дирекція з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підтвердило інформацію про підключення до внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання нежитлового приміщення в будинку 46/2 по вул. Попудренка у м. Києві

11.10.2016 позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 11.10.2016 №УНПН-1818 з пропозицією укласти договір про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання. Разом з тим, у строки передбачені ст. 181 Господарського кодексу України, відповіді на пропозицію про укладення договору від відповідача не отримано.

Договір на постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем не укладався.

Таким чином, в період з 01.09.2014 по 01.01.2017 відбулося позадоговірне споживання теплової енергії отриманої в процесі споживання послуг з опалення.

В період з 01.09.2014 по 01.01.2017 відповідач отримав 40,2102 Гкал теплової енергії на потреби опалення, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.02.2017 № 151 вартість 1 Гкал становить 1 693,91 з ПДВ).

Визначення об'єму наданих послуг з постачання теплової енергії позивачем було здійснено розрахунковим способом. Зокрема зазначено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» до 01.09.2014 здійснювало постачання теплової енергії до приміщень будинку №46/2 по вул. Попудренка у місті Києві на підставі договору, що було укладено Керуючою дирекцією Дніпровського району. До зазначеного договору балансоутримувачем зазначеного будинку (ЖРЕО-402 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва») складався «Перелік абонентів, які знаходяться на балансі ЖРЕО-402 станом на 01.05.2014». Згідно зазначеного переліку, теплове навантаження на нежитлове приміщення площею 76,6 кв.м., яке створюється системою опалення становить 0,0232 Гкал/год (з урахуванням того що загально будинкове навантаження становить 0,607 на площу 5 910,50 кв.м).

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Умовами статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

В силу частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Згідно з п. 5 ч. 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15.05.2014 р. у справі № 5011-31/17255-2012.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, а сторонами не спростовано той факт, що договору на постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем укладено не було, так само відповідачем не спростовано факту, що ним не були отримані послуги з опалення. Тобто, відбулося позадоговірне споживання послуг.

З огляду на наведене, правовідносини між сторонами мають регулюватися главою 83 Цивільного кодексу України щодо безпідставного набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт відключення відповідача від загальнобудинкових мереж теплопостачання, з огляду на зазначене відповідач має повернути позивачу в натурі все те, що ним отримано.

Враховуючи неможливість повернення відповідачем позивачу теплової енергії в натурі до спірних правовідносин мають бути застосовані правила ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що між сторонами виникли позадоговірні відносини, то вони мають регулюватися Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

З урахуванням зазначеного розрахунок вартості безпідставно набутого відповідачем майна позивачем здійснено на підставі ч. 2 п. 20 Правил користування тепловою енергією згідно якого, у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Урахування середньомісячної температури зовнішнього повітря та температури теплоносія в мережах враховано в знижуючому коефіцієнті, що розрахований на підставі КТМ 204 Україна 244-94.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості безпідставно набутої теплової енергії на потреби опалення, що за розрахунком позивача становить 68 112,46 грн., є обґрунтованими та позов у цій частині підлягає задоволенню.

Позивачем також було заявлено позовні вимоги про відшкодування 20606,25 грн. вартості обсягу спожитої теплової енергії на потреби ГВП та 1381,42 грн. вартості обсягу переданої питної води на потреби ГВП.

Відповідно до акту про відключення нежитлового приміщення від мереж ГВП від 05.08.2010 року, нежитлові приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №9) (в літ. А) загальною площею 76,6 кв.м. в будинку №46/2 по вул. Попудренка у м. Києві було відключено від мереж ГВП шляхом встановлення заглушки на ГВП.

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 390 від 21 липня 2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 р. для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (п.2.2.1). Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником (п.2.3.1).

Позивачем в спростування акту про відключення від ГВП зазначено про те, що відключення відбулося незаконно, у зв'язку з чим у відповідача в будь-якому випадку наявний обов'язок оплатити зазначені послуги.

Разом з тим, судом відхиляються зазначені доводи позивача з огляду на те, що для стягнення заборгованості заявленої в позові позивач посилається на статті 1212 та 1213 Цивільного кодексу України. Разом з тим підставою для стягнення безпідставно набуто майна, послуг (їх вартості) у відповідності до зазначених норм є фактичне їх отримання чи збереження. З огляду на те, що позивачем не спростовано факту неотримання відповідачем послуг з гарячого водопостачання, то і підстави для стягнення їх вартості відсутні.

Позивачем взагалі не доведено факту споживання відповідачем питної води для потреб ГВП, а також факту споживання відповідачем питної води для потреб ГВП в зазначених у позовній заяві обсягах.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, в частині позовних вимог про стягнення 20 606,25 грн. вартості обсягу спожитої теплової енергії на потреби ГВП та 1 381,42 грн. вартості обсягу переданої питної води на потреби ГВП слід відмовити за недоведеністю.

Судовий збір у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації "ЦЕНТРАЛЬНИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ КОМІТЕТ" (02090, м. Київ, вул. Двінська, 1А; код 36602176) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. П. Мирного, 28, оф. 20; код 37739041) 68 112 (шістдесят вісім тисяч сто дванадцять) грн. 46 коп. відшкодування вартість обсягу теплової енергії на потреби опалення та 1 209 (одна тисяча двісті дев'ять) грн. 54 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна