ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року Справа № 904/11310/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Березкіна О.В., Антонік С.Г.,

Секретар судового засідання Дон О.Я.

За участю прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1, службове посвідчення № 017244 від 30.05.2013 р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, головний спеціаліст відділу нормативно-правової роботи управління правового забезпечення Дніпровської міської ради, довіреність №7/10-2572 від 28.12.2016 р.;

від відповідача: представник не з'явився;

від третьої особи-1: представник не з'явився;

від третьої особи-2: представник не з'явився;

від третьої особи-3: представник не з'явився;

від третьої особи-4: представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 у справі № 904/11310/16

за позовом прокурора Дніпропетровської області, м. Дніпро в інтересах територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро

третя осіба-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство "Цесія", м. Дніпро

третя осіба-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя осіба-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

третя осіба-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м. Дніпро

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 року (суддя: Мельниченко І.Ф.) позов задоволено. Витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-клуб (49000 м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 3-Б, кімн. 35, ) на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (49000 м. Дніпро, пр. Д. Яворницького,75, ) нежитлове приміщення № 10, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 1).

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення, відмовивши в задоволені позову.

Посилається на те, що Дніпропетровська міська рада знала, що спірне майно має бути відчужено для погашення вимог кредиторів в процедурі припинення (ліквідації).

Крім того, скаржник зазначив, що спірне майно на час включення до ліквідаційної маси було таким, що правомірно продовжувало перебувати на балансі КЖЕП «Лівобережжя» та залишалось закріпленим за ним на праві господарського відання, а тому виконання рішень Дніпропетровської міської ради було неможливо, оскільки це призвело б до порушення прав держави і інших кредиторів на отримання погашення боргу за рахунок майна банкрута.

Також скаржник зазначив, що судом не застосовано строк позовної давності, оскільки Дніпропетровська міськрада була обізнана про укладення 30.05.2013р. спірного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Враховуючи те, що коло представників у судовому засіданні не обмежено та що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача та третіх осіб, яких належним чином повідомлено про час та місце розгляджу справи.

В судовому засіданні 12.06.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 232-10/ХХІV від 23.10.2003 "Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області" в частині передачі обласних комунальних підприємств до власності територіальної громади м. Дніпропетровська затверджено розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради № 159-р від 18.08.2003 "Про передачу із спільної власності територіальних громад області до територіальної громади м. Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Лівобережжя".

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 11/13 від 19.11.2003 Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств "Південне", "Центральний", "Лівобережжя", до комунальної власності прийнято КЖЕП "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради з майном, будівлями і спорудами, що перебували на його балансі, відповідно до акту приймання-передачі від 18.08.2003 (п.1. рішення міської ради).

Нежитлове приміщення № 10, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро, перебувало на балансі комунального житлово-експлуатаційного підприємства Лівобережжя Дніпропетровської міської ради. (далі КЖЕП "Лівобережжя" ДМР), яке було перереєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 25.02.2004р.

На підставі вказаних вище рішень, відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 30.04.2013р. проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення № 10, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська в м. Дніпро, (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 1).

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011 р., об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, КЖЕП "Лівобережжя" передано на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

06.08.2012 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 38/5005/6636/2012 про банкрутство КЖЕП "Лівобережжя".

Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 р. ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 р. у справі № 38/5005/6636/2012 КЖЕП "Лівобережжя" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. ліквідатором КЖЕП "Лівобережжя" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3, який, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 10, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро, загальною площею 159,9 кв.м., з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення товарною біржею Регіональна універсальна біржа торгів, оформлених протоколом № 15 від 27.12.2012 року, та переможцем яких визнано - приватне підприємство "Цесія".

30.05.2013 року між КЖЕП "Лівобережжя" ДМР та приватним підприємством "Цесія", на підставі вказаного вище протоколу проведення біржевих торгів з купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення, укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 715, про що внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

25.10.2013 року, спірне нерухоме майно, а саме, нежитлове приміщення № 10, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро, загальною площею 159,9 кв.м., за договором купівлі-продажу № 5087, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, було відчужено на користь ТОВ "Регіонінвестгруп".

В подальшому, вказаний обєкт нерухомого майна було відчужено ТОВ "Регіонінвестгруп" на користь ТОВ "Ренесанс-Груп" за договором купівлі-продажу № 1741 від 27.07.16р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на час звернення прокурора до суду, власником спірного нерухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНЕССАНС-КЛУБ".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство КЖЕП "Лівобережжя" було задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі, у тому числі й договір договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 715, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро, загальною площею 159,9 кв.м.

Дана ухвала набрала законної сили.

Ухвалою встановлено, що спірне майно не належало КЖЕП "Лівобережжя", у зв'язку з чим дії ліквідатора щодо включення цього майна до ліквідаційної маси підприємства боржника, та подальша його реалізація визнані неправомірними.

Судом визнано недійсними результати біржових торгів, проведених товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна нежитлового приміщення № 10, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро, загальною площею 159,9 кв. м., а також визнано недійсним договір купівлі-продажу № 715 від 30.05.2013, укладений між ліквідатором - арбітражним керуючим КЖЕП "Лівобережжя" ДМР та ПП Цесія.

Згідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або кримінальній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки у справі № 38/5005/6636/2012 було встановлено факт недійсності договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 715, що розташоване за адресою: вул. Іларіонівська, 19 в м. Дніпро, загальною площею 159,9 кв.м., що свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника - територіальної громади міста з порушенням вимог чинного законодавства, та поза його волею, судом під час розгляду даної справи вказані обставини не встановлюються та не доводяться знову з огляду на приписи ст. 35 ГПК України.

повідно до ч.1 ст. 319, ч.1ст. 321, ст..658 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно вимог ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами ст. 388 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Аналогічні висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014р. у справі № 43/440-6/231, від 11.06.2014р. у справі № 6-52цс14 та від 08.06.2016р. у справі № 6-3089ц15.

Спірне нерухоме майно було відчужене ТОВ "Ренессанс-Клуб", територіальна громада міста в особі Дніпропетровської міської ради як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 318 ЦК України одним з суб'єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Таким чином, спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпропетровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна у відповідача як добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується строку позовної давності то колегія суддів зазначає, що право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. Законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення Цивільного кодексу України про набувальну давність (ст.344 Цивільного кодексу України). А тому, положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст.388 Цивільного кодексу України не застосовуються (правова позиція, висловлена у постановах Верховного Суду України від 05.10.2016р. №3-604гс16, Вищого господарського суду України від 08.11.2016р. №916/1624/15) та доводи апелянта в цій частині апеляційним судом відхиляються.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 у справі № 904/11310/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Постанова виготовлена в повному обсязі 13.06.2017року.