ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.2017 Справа № 907/485/16

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м.Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Нове Давидково, Мукачівський район

про стягнення суми 386644,22 грн.

Колегія суддів у складі: головуючого судді - Васьковського О.В., суддів - Йосипчук О.С., Ремецькі О.Ф.

Представники:

від позивача - Федоричко М.М. - начальник відділу правового забезпечення та договірної роботи управління правового супроводження проектів у Закарпатській області юридичного департаменту ТОВ "Регіональна газова компанія"(дов.№07/97д від 01.08.16)

від відповідача - ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець

від відповідача - Носова Г.В., адвокат (дог.про надання пр.допомоги від 12.08.16, свідоцтво №21/732 від 23.03.12)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 386644,22 грн. передбаченої Кодексом газорозподільчих систем компенсації вартості перерахованих обсягів природного газу.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що відповідач, в порушення умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), допустив порушення на ринку природного газу, які передбачені та кваліфікуються Кодексом газорозподільчих систем як несанкціонований відбір природного газу, що зафіксовано актом про порушення від 30.03.16 №726 з дотриманням положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем. Вказує, що акт про порушення 09.06.16 розглянуто та задоволено комісією ПАТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення, у відповідності до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем, на засіданні якої відповідачем не спростовано факт та обставин порушень.

Позивач вказує, що актом зафіксовано самовільне підключення відповідачем хлібопекарської печі, яка раніше була від'єднана від внутрішньої системи газопостачання механічним шляхом, без погодження з оператором газорозподільчих систем, внаслідок чого сумарна номінальна потужність газоспоживчих приладів на об'єкті відповідача перевищила діапазон обчислення лічильника газу, який становить лише 10 м.куб/год, у зв'язку з чим розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до цих норм, позивачем здійснено нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу за номінальною потужністю газоспоживчого обладнання за період з дня останнього контрольного огляду вузла обліку (акт обстеження від 19.10.15 ) до дня усунення порушення (акт від 01.04.16 опломбування печі). У зв'язку з наведеним, з врахуванням об'єму природного газу, фактично оплаченого споживачем протягом періоду перерахунку в кількості 9062 м.куб., перерахований до сплати обсяг природного газу становить 49804 м.куб., згідно якого позивачем донараховано вартість природного газу, яка підлягає компенсації відповідачем, через порушення об'єму природного газу, на підставі пп.1 п.11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем. Зазначає, що відповідач зобов'язаний компенсувати оператору газорозподільчих систем протягом періоду необлікованого природного газу з врахуванням цін закупівлі природного газу оператором газорозподільчих систем в сумі 386644,22 грн.

Стверджує, що через несанкціонований відбір обсяг природного газу становить збитки позивачу як оператору газорозподільчих систем, оскільки відносяться до обсягу/об'єму природного газу, що є небалансом в газорозподільчій системі (фактичний обсяг/об'єм споживання природного газу перевищив обсяг/об'єм, облікованого постачальником/постачальниками за даними оператора газорозподільчих систем протягом періоду, за який здійснено перерахунок), для врегулювання якого та підтримання належного тиску в газорозподільній системі позивач змушений закупити додаткові обсяги природного газу, вартість яких споживач має компенсувати оператору газорозподільчих систем.

Відповідач, у поданих поясненнях позов не визнає, вважає його незаконним та необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, наведених у письмових поясненнях наданих суду. Стверджує, що наданий позивачем акт обстеження від 30.03.16 №725 та акт про порушення від 30.03.16 №726 підписані іншими представниками позивача, а обставина, яка зазначена в обох, щодо складання їх у присутності відповідача, від підпису яких відповідач відмовився, не відповідає дійсності, оскільки відповідачем 01.04.16 був підписаний акт обстеження газовикористовуючого обладнання та приладів обліку. Відтак вважає, що акт №726 від 30.03.16 був складений з порушенням порядку складання вказаних актів, у відповідності до п.п.1,2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем за відсутності відповідача, у зв'язку з чим не було можливості внести до нього зауваження чи заперечення Крім того, зазначає, що у порушення п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем в акті №726 від 30.03.16 не було зазначено відомостей щодо засідання комісії з розгляду вказаного акту, а лише згодом повідомлено про таке засідання листом. Наголошує, що засідання комісії відбувалося формально, оскільки рішення вже було прийнято без повідомлення відповідача 21 квітня 2016 року, а розрахунок вже було затверджено. При цьому вказує, що комісією не були прийняті до уваги докази та доводи на підтвердження відсутності несанкціонованого відбору природного газу (споживання) внаслідок підключення непрацюючої хлібопечі, які надавались комісії відповідачем, а саме: запасна хлібопіч не працює вже кілька років, що підтверджується актом обстеження газовикористовуючого обладнання та приладів обліку підприємств-споживачів природного газу від 25 вересня 2014 року № 1805, згідно якого у пекарні за адресою АДРЕСА_1 додатково опломбовано кран до непрацюючої (не зареєстрованої) хлібопечі. Згідно дефектного акта від 04 квітня 2016 року, комісією Ужгородської пусконалагоджувальної дільниці (ліцензія № НОМЕР_1), при огляді комбінованої газоелектричної печі виявлені такі недоліки: зношені підшипники двигуна дутьогового вентилятора пальника; несправність автоматики пальника Ноhеywе ІІ DMG 970; несправність регулятора температури - 2Е222; несправність пресостата (тягонапороміра); несправність трансформатора іскри запалу.

Відповідач вважає безпідставним та необґрунтованим розрахунок сумарної номінальної потужності газоспоживаючих приладів пекарні, яка визначена позивачем у розмірі 16,03 куб.м/год, що перевищує діапазон обчислення лічильника газу, який становить лише 10 куб.м/год, оскільки в акті-розрахунку зазначено номінальну потужність непрацюючої хлібопекарської печі - 8,7 куб.м/год, хоча ця піч є комбінованою, містить 4 шафи, з яких 2 електричні, а лише 2 газові; натомість стверджує, що у працюючої повністю газової хлібопекарської печі-55, яка має 5 робочих газових шаф, згідно технічної документації номінальна потужність становить 6,0 куб.м/год.

У спростування доводів позивача, відповідач доводить, що відповідачем був укладений з постачальником природного газу ТзОВ «Закарпатгаз Збут» договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11414МН8НКВРО16 на 2016 рік, згідно якого здійснюється газопостачання пекарні. Пунктом 1.2. цього договору був визначений річний плановий обсяг постачання газу - до 25500 куб.м. та визначені планові обсяги постачання газу по місяцях на 2016 рік (п.1.3 цього договору). Стверджує, що факт того, що щомісячні витрати газу пекарнею є стабільними впродовж тривалого часу та не перевищують планові обсяги постачання газу, також підтверджується показниками лічильника пекарні за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року- аналогічний період перерахунку за попередній рік, зазначений позивачем. Вказує, що у разі, якщо б у березні 2016 року, як стверджує позивач, відбувся несанкціонований відбір (споживання) природного газу внаслідок підключення комбінованої хлібопечі номінальною потужністю 8,7 куб.м/год, а сумарна номінальна потужність газових приладів (16,03 куб.м/год), перевищила би діапазон обчислення вузла обліку, то показання лічильника дорівнювали б максимальному показнику, тобто 10 куб.м/год.

Відповідач доводить, що з облікованих лічильником обсягів використаного природного газу газоспоживним обладнанням пекарні вбачається, що вони не збільшувалися та відповідали плановим обсягам постачання газу, зазначеним у договорі за період з жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року - період перерахунку, зазначений позивачем, що свідчить про те, що внаслідок підключення непрацюючої комбінованої хлібопечі до газомережі несанкціонований відбір (споживання) природного газу не здійснювався, оскільки це призвело б до суттєвого збільшення щомісячних обсягів спожитого газу, чого не відбулося.

Також, відповідач вважає недоведеним позивачем факт порушення, оскільки пломба на заглушці газового крану до непрацюючої (незареєстрованої) хлібопечі внаслідок під'єднання газового рукава не досліджувалась, заглушка не пошкоджувалась та не знімалась. Крім того, у зв'язку з технічною несправністю хлібопечі, повністю виключається можливість несанкціонованого відбору природного газу на об'єкті споживача, у підтвердження чого відповідачем надано дефектний акт від 04.04.2016р., експертний висновок № 21.02.05.0305.16, затверджений директором ДП «Закарпатський експертно-технічний центр держпраці» 05.04.2016р.

Таким чином, зважаючи на недоведеність вчинення відповідачем порушень, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ, відповідач вважає недоведеною, відповідно, і наявність збитків позивача, до яких могли б призвести такі порушення, у сумі . 386644,22 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.07.15 між товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (постачальник за договором) та відповідачем (споживач по договору) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №17-ПРК-146-14/2015, згідно п.1.1 якого постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором на забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальникові вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

В подальшому, на 2016 році між товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (постачальник за договором) та відповідачем (споживач по договору) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №11414MR8HRB3PO16 (далі - договір), згідно п. 1.1. якого постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у природний газ (далі - газ), а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках та порядку, що визначені договором. Газ, що продається за цим договором, використовується виключно промисловими споживачами та іншими суб'єктами господарювання на власні потреби. Річний плановий обсяг газу - до 25500 тис.куб.м.(п.1.2 договору)

01.01.16 відповідач на підставі заяві - приєднання №09424MR8HRB3PO16 приєднався до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) з додатками, з моменту надіслання позивачу заяви-приєднання.

Згідно пунктів 1.2 та 1.5 вищенаведених договорів визначено, що передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору.

У додатку 1 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №17-ПРК-146-14/2015 в переліку комерційних вузлів газу та газоспоживного обладнання значаться: Хлібопекарська піч-55-1 шт., номінальні втрати газу на прилад - 6,0 куб. м. /год, тип приладу обліку газу: Меtrіх-U № G6 00245814 пов. 05.12.12, 24 год./роб. режим роботи споживача, витрата газу приладом за добу 144 куб.м.; Веретта-11-1 шт., номінальні втрати газу на прилад - 1,330 куб. м. /год., тип приладу обліку газу: Меtrіх-U № G6 00245814 пов. 05.12.12, 12 год./роб. режим роботи споживача, витрата газу приладом за добу 15,96 куб.м., які знаходяться в приміщенні пекарні по АДРЕСА_1. Також, за адресою по АДРЕСА_2 в приміщенні магазину розташоване газоспоживче обладнання - Фероллі-24-1 шт., номінальні втрати газу на прилад - 2,9 куб. м. /год, тип приладу обліку газу: ВК№5349240 G4 пов. 06.12.11, 24 год./роб. режим роботи споживача, витрата газу приладом за добу 69,6 куб.м.

30.03.16 за адресою: АДРЕСА_2 працівниками газового господарства, а саме: нач.СОРГ ОСОБА_4, інж.І категорії ОСОБА_13 та ОСОБА_6 на об'єкті відповідача (в пекарні) складено акт №725 обстеження газовикористовуючого обладнання та приладів обліку підприємств-споживачів природного газу, в якому зазначено: самовільно відновлено газопостачання на раніше від'єднану хлібопекарську піч». Згідно вказаного акту в газову мережу ввімкнено наступні прилади: піч хлібопекарська «Mive ideal» -1 шт., макс.потужність 6,0 м.куб, піч хлібопекарська -1 шт., макс.потужність 8,7 м.куб, колонка - 1 шт., макс.потужність 1,33 м.куб та KHS-1 шт. встановлено лічильник Меtrіх G-6 № 00245814, дата повірки -2012р., припломбований -56463644 стр.7995125, покази на момент перевірки - 88666.

Позивач вказує, що у зв'язку з цим, 30.03.16 складено акт про порушення №726 за участю споживача (його представника ), на об'єкті - пекарня, за адресою: АДРЕСА_3. У вказаному акті встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване відновлення газоспоживання та несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна) номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку. Також, у вказаному акті зазначено, що на вказаному об'єкті виявлено самовільне підключення хлібопекарської печі, що раніше була відключена механічним шляхом; внаслідок зазначеного підключення сумарна номінальна потужність газоспоживчих приладів перевищує діапазон обчислення лічильника; підключення здійснено на місці механічного від'єднання через шланг, закріплений металевим хомутом. Відповідач від підпису вказаного акту про порушення відмовився.

Позивач листом №971 від 18.04.16 повідомив відповідача про те, що акт про порушення від 30.03.16 №726 буде розглянуто на засіданні комісії 22.04.16 о 14:00 год., на якому відповідач зобов'язаний бути присутнім або повинен надати письмову згоду на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. Також, до вказаного листа додано акт про виявлені порушення від 30.03.16 №726 та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 386644,22 грн.

02.06.16 позивач повторно листом №ZK2.0-CЛ-1776-0616 повідомив про проведення комісії з розгляду акту про порушення 09.06.16 о 14:00 год.

За результатами проведеного засідання 09.06.16 складено протокол на підставі розглянутих матеріалів, а саме: акту пуску 2007 року, акту пуску 2013 року, акту обстеження 18.09.14, акту обстеження 19.10.15, акту обстеження 30.03.16, акту обстеження (припин.газопостач) 01.04.16, заяви-приєднання, додатку 4 та інших доданих документів, зокрема дефектного акту Ужгородської пусконалагоджувальної дільниці від 04.04.16 та експертного висновку ДП «Закарпатський ЕТЦ» №21.02.05.0305.16 від 05.04.16 щодо відповідності обладнання підвищеної небезпеки вимогам нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

На засіданні комісії 09.06.17 прийнято рішення: здійснити нарахування по номінальній потужності неопломбованого газоспоживчого обладнання, у зв'язку з незареєстрованим обладнанням, сумарна потужність якого не відповідає типорозміру лічильника; затвердити технічний розрахунок з 19.10.15 по 01.04.16 на 49804 куб.м.

Відповідач, у вказаному протоколі вказав, що з таким не згідний, оскільки: піч технічно несправна з початку її придбання (близько 7 років і ніколи не працювала); 24.03.16 працівниками газового господарства проводилось обстеження і підключення печі не було; піч було підключено 26.03.16, про що повідомлено працівника газового господарства ОСОБА_7 Також, у вказаному протоколі відповідачем вказано, що споживання газу не було, що підтверджується кількістю спожитого газу (близько 2000 куб.м) в місяць та заперечується проти вказаної в розрахунку номінальної потужності комбінованої печі - 8,7 куб.м.

21.07.16 позивачем супровідним листом надіслано два примірники договору на відшкодування вартості втрат природного газу від 30.06.16 та два примірники додатку №1 до зазначеного договору, у якому позивач просив відповідача підписати вказаний договір і додатки до нього - рахунок на оплату №000023171 від 30.06.16).

Відповідачем вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.

Позивач, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми 386644,22 грн., передбаченої Кодексом газорозподільчих систем компенсації вартості перерахованих обсягів природного газу за порушення, зафіксовані в акті про порушення №726 від 30.03.16.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що неправомірними діями відповідача, які полягали у несанкціонованому відновленні газоспоживання та несанкціонованому підключенні газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна) номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку, йому завдано збитків на суму 386644,22 грн.

Спірні правовідносини підлягають правовому регулюванню в межах спеціального законодавства - Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем (далі- Кодекс ГРС), а також норм Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) та Господарського кодексу України (далі - ГКУ).

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб'єктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Права та обов'язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу (ст. 38 вищевказаного Закону).

Згідно п. 1 гл. 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, обєкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.п.3, 4 гл. 3 Розділу VI Кодексу).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 гл. 3 розділу VI Кодексу).

Суд встановив, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері розподілу природного газу на підставі заяви - приєднання №09424MR8HRB3PO16 від 01.01.16.

Предметом договору є зобов'язання оператора ГРМ надати споживачу послугу з розподілу природного газу, та обов'язок споживача прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором (п. 2.1. договору).

Так, п.п. 2.3, 8.1. Договору на розподіл природного газу передбачено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, в тому числі відповідальності за його порушення, Сторони зобов'язуються керуватись Законом України «Про ринок природного газу», та Кодексом ГРС.

Згідно п. 3.3 Договору споживач, що не є побутовим, зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Підпунктом 5 п. 7.4 Договору визначений обов'язок споживача не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до п. 1 гл. 5 Розділу VI Кодексу ГРС споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Споживач зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добової норми (узгодженого графіка) та/або підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку (п. 3 гл. 5 Розділу VI Кодексу).

Кодекс ГРС передбачає відповідальність за несанкціоноване відновлення газопостачання та несанкціонований відбір природного разу у вигляді компенсації вартості перерахованого обсягу газу газорозподільному підприємству.

Позивач вказує, що відповідачем здійснено одночасно два порушення, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, а саме: несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується Ід/ діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Підпункт 1 п. 11. глави 5 розділу XI Кодексу ГРС передбачає, що якщо розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об'єм природного газу, що припав на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду) його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ.

Відповідно до п. 2, 3 глави 4 «Порядок визначення необлікованих об'ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим» розділу XI кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення комерційного ВОГ (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

З посиланням на вказані норми, позивачем здійснено розрахунок суми завданих збитків, які становлять 386644,22 грн.

Причини виникнення обставин, які позивач кваліфікує, як несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи відповідач пояснює тим, що він як власник хлібопекарні, довгий час не міг знайти покупця на запасну хлібопекарську піч, яка має технічно несправний стан та не працює вже більше семи років. Стверджує, що 26 березня 2016 року зателефонували майбутні покупці, які попередили, що приїдуть на вантажівці з метою купівлі та транспортування печі. З метою демонстрації печі для покупців, відповідач під'єднав до печі газовий рукав, при цьому стверджує, що газовий кран не відкривав та пломбу не пошкоджував.

Відповідач доводить, що вказана у акті про порушення хлібопекарська піч довгий період (понад 7 років) перебуває у неробочому стані, а вчинені дії, які кваліфікуються позивачем як порушення та є підставою для стягнення збитків не є неправомірними, оскільки споживання природного газу не відбулось, а мало місце лише механічне приєднання газового рукава без пуску природного газу, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

Розглядаючи даний судовий спір та обставини справи, зокрема дії сторін з точки зору встановлення ознак правопорушень, за які позивач вимагає притягнути до відповідальності відповідача, суд констатує наступне. У відповідності до пункту 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС, несанкціоноване відновлення газопостачання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного азу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання у роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувах на вводі на об'єкті споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об'єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у т.ч. поза обліком. Несанкціоноване підключення газових приладів - самовільне під'єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об'єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під'єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку) (п 4 глави І розділу І Кодексу ГРС).

Як вбачається з матеріалів справи, наявність другої хлібопекарської печі, на об'єкті відповідача, вперше відображена в акті обстеження газопроводу та експлуатації газового обладнання від 10 вересня 2012 року, а саме: «опломбовано кран на допоміжній хлібопекарській печі «Mive» №пл 56214205». Вказаний акт підписаний представниками позивача та відповідача.

Будь-яких доказів щодо початку роботи, її експлуатації та припинення роботи вказаної печі в газорозподільчій системі, в результаті чого здійснювався відбір природного газу, сторонами не надано. В наступних актах обстеження газововикористовуючого обладнання та приладів обліку, які надані сторонами, вказану піч, так само відображено, як непрацюючу. Так, в акті №1805 від 25 вересня 2014 року вказано, що хлібопекарська піч (непрацююча) «опломбована раніше №пл 56214205». Також в цьому акті вказано, що додатково опломбовано кран до непрацюючої (не зареєстрованої хлібопечі) №пл. С17008315. В акті від 19 жовтня 2015 року в примітці навпроти печі хлібопекарської вказано: «відрізано, заглушено». У письмових поясненнях від 06.06.17 позивач стверджує, що постачання природного газу на самовільно встановлену (додаткову) хлібопекарську піч на об'єкті відповідача обмежувалося два рази із посиланням на факт опломбування в вищеприведених актах за 2012 та 2014 роки. Проте, сама констатація факту опломбування не може бути доказом постачання газу на цей газовий прилад і відповідно його експлуатацію. Непрацюючий стан запасної хлібопекарської печі зафіксовано і в наступних актах. В акті №725 від 30.03.2016 року, на момент його складання, також відсутні відомості, про те, що хлібопекарська піч працює (експлуатується) та відповідно здійснюється відбір газу. Згодом в акті від 01.04.2016 року, який підписаний представниками позивача та відповідача зазначено, що на момент обстеження в пекарні відповідача, в одній печі «Mive ideal» велася випічка, а друга піч, розташована біля відводу газової труби, що на момент обстеження заглушено заглушкою, яка під'єднана на різьбовому з'єднані, існує можливість зняття цієї заглушки. Вказане також свідчить, про те, що хлібопекарська піч, вказана в акті №725 від 30.03.2016 року є непрацюючою, що унеможливлює здійснення відбору газу.

На підтвердження того факту, що вказана хлібопекарська піч є не лише непрацюючою, але й перебуває в технічно несправному стані відповідачем надано: дефектний акт від 04.04.16 Ужгородської пусконалагоджувальної дільниці (ліцензія) №589653, складений начальником УПНД ОСОБА_8, інженера І категорії ОСОБА_9, інженера налагоджувальника І категорії ОСОБА_14, якими проведено огляд комбінованої газоелектричної печі «Miwe» та виявлено недоліки: зношені підшибники двигуна дутьового вентилятора пальника, несправність автоматики пальника, регулятора температури, пресостата (тягонапороміру) та трансформатора іскри запалу. Вказані недоліки виявлено на протязі 5 днів від дати складання акту про правопорушення №726, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог про стягнення збитків з відповідача.

Крім того, згідно експертного висновку №21.02.05.0305.16 від 05.04.16 щодо відповідності обладнання підвищеної небезпеки вимогам нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки ДП «Закарпатський ЕТЦ», на підставі проведеної експертизи та обстеження-огляду газоелектричної хлібопекарської печі марки «Miwe», виробництво Німеччина, рік випуску 1983, зроблено висновок про несправний стан печі - порушення вимог п.5.4,5.7, НПАОП 0.00-1.76-15 «Правил безпеки системи газопостачання», п.6.78 ДБН В.2.5-20-2001.

Відповідач у судових засіданнях усно та поданих письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи неодноразово наголошував, що вказані документи були надані на розгляд комісії, яка розглядала акт про порушення, однак такі не були взяті до уваги.

Позивач в заперечення доводів відповідача щодо непрацюючої печі вказує, що хлібопекарська піч придатна до експлуатації та наводить свої докази. Зокрема, посилається на пояснення головного інженера ОСОБА_11, який був присутній 01.04.16 при здійсненні заходів з механічного відключення встановленої хлібопекарської печі у споживача-відповідача. Так, головний інженер ОСОБА_11 у письмових поясненнях наданих суду 22.12.2016 року, вказує, що при огляді хлібопекарської печі виявлено очевидну зміну конструкції печі у частині способу подачі на цю плиту природного газу, відсутність заводського пальника, замість якого змонтовано саморобні чотири пальники, живлення яких здійснювалось через гумові шланги, приєднані до саморобного розподільчого колектору з 4 кранів, а далі гумовий шланг, який слугував для приєднання безпосередньо до газової мережі та залишився незадіяним. Таким чином, зроблено висновок, що вказана піч використовувалась для випікання хлібопекарської продукції в часи збільшення попиту, посилаючись на відомості взяті з інтернет-сайтів, які містили інформацію щодо переобладнаних хлібопекарських печей в гарному стані та придатними до споживання газу.

Водночас, відповідачем вказані обставини заперечуються. На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано письмові пояснення начальника ДП «Ужгородська пусконалагоджувальна дільниця» ОСОБА_8 та технічного експерта ДП «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_12 від 06 лютого 2017 року та 07 лютого 2017 року, у яких ними підтверджено відсутність будь-якого саморобного устаткування при здійсненні огляду хлібопекарської печі, 04.04.16 та 05.04.16, відповідно.

З огляду на наведене, колегія суддів оцінює критично надані позивачем доводи у підтвердження факту справності хлібопекарської печі та можливості нею здійснювати відбір природного газу, оскільки вищенаведені обставини свідчать про те, що пояснення головного інженера ОСОБА_11 щодо саморобного устаткування на хлібопекарській печі надані ним, на підставі фотографій, значно пізніше після виявлення позивачем правопорушення і в самому акті обстеження №768 від 01.04.17, який складався у його присутності.

Окрім того, представником позивача було приєднано до матеріалів справи копію технічного висновку ПП «Технокомсервіс» від 14 грудня 2016 року щодо експлуатації газового обладнання, підписаного директором ПП «Технокомсервіс», згідно якого шляхом візуального обстеження вищезазначених фотографій приходить до висновку, що на них зображений «саморобний пальник, виготовлений з несертифікованих складових, функціональне призначення якого подача газу до пальників хлібопекарської печі».

Однак, згідно заяви директора ПП «Технокомсервіс» вказані висновки були визнані як такі, що не відповідають дійсним обставин та є недостовірними, а наданий висновок був складений для позивача для приєднання до матеріалів даної справи. Відтак вказаний висновок не береться судом до уваги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів констатує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог та доводів по справі.

У частині пломбування газових приладів та мережі на об'єкті позивача, колегія констатує наступне. У ході розгляду справи позивачем не надано доказів у підтвердження факту зняття відповідачем встановлених ПАТ «ЗАКАРПАТГАЗ» пломб № 56214205 та № 17008315 на газовому крані непрацюючої хлібопекарської печі, з моменту їх встановлення до 30.03.16.

Доводи позивача щодо розпломбування (зняття пломби №С27154942) відображені в акті № 1677 від 31.05.2016 р. стосуються обставин опломбування не газового крану хлібопекарської печі, а правомірності розпомбування/відновлення газпостачання до хлібопекарської печі. При цьому, позивачем не надано колегії суддів жодного доказу щодо опломбування газової труби (газовідводу), по якій здійснюється постачання газу (наявність, пошкодження чи зрив).

31.05.2016 за заявою відповідача від 27.05.2016 працівниками позивача здійснено зняття пломби № С27154942, встановленої 01.04.2017, яка була ціла та не пошкоджена, та механічним шляхом від'єднано (обрізано та заварено) відвід газопроводу, яких знаходиться біля непрацюючої газової печі, на яку посилається позивач в акті про порушення № 768.

Факт розпломбування (зняття пломби № С27154942) підтверджує складений працівниками позивача у присутності відповідача Акт № 1677 від 31.05.2016 р. Даний акт підписаний відповідачем без зауважень.

Таким чином, слід зазначити, що, як вже вказувалося, факт опломбування крана на допоміжній хлібопекарській печі підтверджується відповідними актами документально. Будь-яких доказів, та документального підтвердження зняття, пошкодження, зриву пломб №пл 56214205 №пл. С17008315№ на газовідводі суду не надано.

Отже, позивачем у вищенаведених актах неодноразово зафіксовано факт перебування печі у непрацюючому стані, а газової труби -заглушеної.

З наведеного вбачається, що обставини зафіксовані позивачем в акті №725 від 30.03.2016 не містять достатньо відомостей для констатації висновку що в результаті дій відповідача здійснювався або була можливість здійснювати несанкціонований відбір газу. За таких обставин колегія суддів не вважає доведеними обставини, що є необхідними для кваліфікації дій відповідача як несанкціоноване відновлення газопостачання.

Одним із непрямих доказів щодо відсутності несанкціонованого відбору є те, що передбачені договірні обсяги постачання природного газу відповідачем дотримано та не перевищено, що могло б бути при обставині підключення другої хлібопекарської печі, на яку посилається позивач.

Так, як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, відповідачем дотримано планові обсяги постачання природного газу у 2014-2016 р.р., які були визначені на підставі показників 2015 року, що підтверджується розрахунками, наданими відповідачу для оплати за спожитий природний газ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» та квитанціями про оплату, наданими до суду за період з жовтня 2014 року по липень 2016 року.

Беручи до уваги вищенаведене, слід констатувати, що за умови здійснення несанкціонованого відбору природного газу при обумовленій потужності газового обладнання, вказані обсяги природного газу значно відрізнялись би від планово встановлених, у бік збільшення, чого в ході розгляду справи встановлено не було.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Оскільки сума позовних вимог за своєю природою є збитками внаслідок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, умовою застосування такої форми відповідальності є наявність всього складу правопорушення, що включає в себе: 1) підтверджена належними доказами наявність певного розміру шкоди; 2) підтверджена належними доказами протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) засвідчений належними доказами факт того, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача шкоди є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки; 4) докази, що засвідчують наявність ознак вини заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Таким чином, предметом доказування у справі про стягнення збитків є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України під збитками розуміються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, у відповідності до ст.225 Господарського кодексу України включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобов'язання; натомість на нього покладено обов'язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником, розміру завданих збитків та прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та завданими збитками.

Відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка вчинила таке порушення (ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України).

Для визначення суми збитків визначальним є встановлення періоду вчинення порушення та номінальної потужності газового обладнання.

В основу розрахунку розміру збитків позивачем покладено номінальну потужність непрацюючої газоелектричної хлібопечі, яка зазначена в акті обстеження від 18 вересня 2014 року та від 30 березня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи вищевказані акти відповідачем не підписані.

Номінальна потужність газоелектричної хлібопечі вперше зафіксована в акті обстеження від 18 вересня 2014 року, однак відповідач заперечує, як факт складання вказаного акту на об'єкті, так і факт надання будь-яких технічних документів на вказану хлібопекарську піч, які б підтверджували її номінальну потужність в розмірі 8,7 м.куб/год.

Натомість, в акті обстеження №1805 від 25.09.14, складений пізніше, в короткий проміжок часу, який відповідачем підписано та факт складання не оспорюється відповідачем, зафіксовано факт наявності непрацюючої печі та відсутні будь-які відомості щодо її номінальної потужності.

Слід зазначити, що у процесі судового розгляду позивач заявляв клопотання про призначення судової експертизи (від 11.10.16) щодо визначення номінальної потужності незареєстрованої хлібопекарської печі, відповідача, однак у поданих 04.11.16 письмових поясненнях просив суд залишити вказане клопотання без розгляду, оскільки відповідачем здійснено демонтаж газового пальника та внесено зміни в конструкцію хлібопекарської печі, тобто об'єкт проведення експертизи зазнав змін і не відповідає тому, який був при складанні акту про порушення, тому проведення експертизи є недоцільним.

При цьому, як зазначено позивачем в поясненнях щодо розрахунку обсягу природного газу від 04.11.16 відповідачем надано газовий пальник, що демонтований з хлібопекарської печі. За наявності маркувальної таблички на газовому пальнику позивач здійснив розрахунки, згідно яких розрахункова номінальна витрата газу пальника потужністю 61 кВт становить - 6,5 м3/год. Відповідач у пояснення від 21.11.16 року спростовує розрахунки позивача, з огляду на те, що ним безпідставно взято максимальну потужність газового пальника та доводить, що такі витрати повинні становити 2,6 м.куб/год.

Відтак позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування номінальної потужності печі 8,7 м.куб/год, яка покладена в основу розрахунку ціни позову.

Таким чином, колегія суддів констатує, що позивачем не надано суду доказів наявності в діях відповідача усіх чотирьох елементів складу господарського правопорушення, які є підставою для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків.

При цьому, позивачем, всупереч ст.ст. 33,34 ГПК України, не доведено належними та допустимими доказами, що дії відповідача, зафіксовані в акті порушення (під'єднання шляхом механічного з'єднання гумовим шлангом за допомогою металевих хомутів) спричинили несанкціонований відбір (споживання) природного газу та завдали збитки позивачу, як і не доведено, що внаслідок зазначеного підключення сумарна номінальна потужність газоспоживчих приладів перевищила діапазон обчислення лічильника.

Водночас, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо роз'яснення НКРКП від 21.12.2016 року №13837/16.3.2/7-16, яким констатовано, що таке порушення, як самовільне встановлення газоспоживного обладнання, у результаті якого сумарна потужність неопломбованого, під'єднаного до газової мережі обладнання перевищує типорозмір лічильника газу, впливає на результати вимірювань обсягу прийнятого-переданого газу, і відповідальність за це порушення передбачена Кодексом ГРС, а також те, що оператор ГРМ має право здійснювати донарахування підключення природного газу відповідно до вимог кодексу ГРС у випадку, якщо такі газові прилади були фізично під'єднані до газорозподільчої системи або газовою мережі внутрішнього газопостачання, оскільки позивачем не доведено у повній мірі факт вчинення господарського правового порушення у вигляді несанкціонованого відбору (споживання) природного газу. Інші доводи позивача, відхиляються як такі, що є недоведеними та не спростують обставин справи та вищенаведені висновки колегії суддів.

Заперечення відповідача щодо розрахункового періоду нарахувань збитків, а саме з 19 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року судом відхиляються, оскільки, не доведено, що 24 березня 2016 року представник позивача - ОСОБА_4 здійснювала контрольне зняття показань лічильника на об'єкті відповідача за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, позовні вимоги позивачем належним чином не обґрунтовані та не доведені з підстав обраних позивачем, у відповідності з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Позивачем у відповідності до норм законодавства позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Отже, у позові належить відмовити повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4-6, 4-7, 15, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

В И Р І Ш И ЛА:

у позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.06.17

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Суддя О.С. Йосипчук

Суддя О.Ф. Ремецькі