РІШЕННЯ

13.06.2017Справа №910/3468/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/3468/17

за первісним позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Альфа», м. Гадяч, товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-МВ», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», сел. Семенівка, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротекс-Миколаїв», сел. Федорівка, товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Світанок», сел. Світанок, товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Південь», сел. Щасливе,

про стягнення 237 599 082,85 грн.,

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-МВ», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ,

про визнання недійсним пункту 6.2 генерального договору від 01.08.2008 № 805/6/18/8-101,та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Альфа», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ, і товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-МВ», м. Київ,

про визнання зобов'язання припиненим,

за участю представників:

позивача - Самокиша В.Ю. (довіреність від 12.12.2016 № 02-36/3391); Невмержицький В.П. (довіреність від 28.04.2017 № 02-36/1316);

відповідача-1 - Чугунов М.В. (довіреність від 01.03.2017 № б/н);

відповідача-2 - Войцехівський О.В. (довіреність від 10.04.2017 № б/н);

третьої особи - Кривенда М.В. (довіреність від 01.06.2017 № б/н);

третіх осіб-2,3,4 - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Альфа» (далі - «Агро-Альфа») і товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-МВ» (далі - ТОВ «Агро-МВ») про стягнення 233 537 623,57 грн. заборгованості з кредиту за генеральним договором від 01.08.2008 № 805/6/18/8-101 про здійснення кредитування (далі - Генеральний договір; Кредитний договір); 3 981 285,71 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом; 33 444,44 грн. заборгованості з пені за несвоєчасне повернення кредиту; 46 729,13 грн. заборгованості з пені за несвоєчасне повернення відсотків; а всього, 237 599 082,85 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 11.04.2017.

10.04.2017 позивач подав суду додаткові документи по справі на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

11.04.2017 відповідач-1 подав суду: заперечення проти позову; клопотання про відкладення розгляду справи; клопотання про витребування доказів та клопотання про залучення як третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «Агротекс-Миколаїв» (далі - ТОВ «Агротекс-Миколаїв»), товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Світанок» (далі - ТОВ «АФ «Світанок»), сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі - СГТОВ «Україна»), товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Південь» (ТОВ - «Райз-Південь»).

11.04.2017 відповідач-2 подав суду: заперечення проти позову; клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду справи.

11.04.2017 ТОВ «Райз-Південь» подало суду клопотання про залучення його як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів та задовольнив клопотання про відкладення та продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; відкладено розгляд справи на 11.05.2017; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів таких юридичних осіб: СГТОВ «Україна»; ТОВ «Агротекс-Миколаїв»; ТОВ «АФ «Світанок»; ТОВ «Райз-Південь».

24.04.2017 позивач подав суду: заяву про забезпечення позову; докази, що підтверджують факт надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу третіх осіб.

11.05.2017 ТОВ «Агро-МВ» подало суду: заяву про застосування статті 258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України) при визначенні суми заборгованості; клопотання про витребування доказів; письмові пояснення щодо змісту та порядку оформлення платіжних документів.

11.05.2017 ТОВ «Агро-Альфа» подало суду письмові заперечення на заяву про забезпечення позову та клопотання про призначення судової економічної експертизи.

11.05.2017 ТОВ «Агро-МВ» подало суду: письмові пояснення, в яких просило врахувати невідповідність меморіальних ордерів долучених до матеріалів справи вимогам чинного законодавства України та вказало на відсутність документального підтвердження отримання кредитних коштів; заяву про застосування статті 258 ЦК України та статті 232 ГК України при визначенні суми заборгованості.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 11.05.2017 було оголошено перерву до 24.05.2017 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 було задоволено заяву Банку про вжиття заходів до забезпечення позову; з метою забезпечення позову вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти.

У судовому засіданні 24.05.2017 було оголошено перерву до 13.06.2017 відповідно до статті 77 ГПК України.

24.05.2017 ТОВ «Агро-МВ» подало суду зустрічну позовну заяву до Банку про визнання недійсним пункту 6.2 Генерального договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 вказану зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду разом з первісним позовом.

02.06.2017 Банк подав суду: відзив на зустрічну позовну заяву ТОВ «Агро-МВ», в якому заперечив проти його задоволення, посилаючись на безпідставність; заперечення щодо клопотання про призначення судової експертизи; заперечення щодо застосування строку позової давності до вимог щодо стягнення пені.

13.06.2017 ТОВ «Агро-Альфа» подало суду зустрічну позовну заяву до Банку та ТОВ «Агро-МВ» про визнання зобов'язання ТОВ «Агро-МВ» за договором поруки від 14.09.2010 № 805/15/08.1/10-308 (далі - Договір поруки), з усіма додатками та змінами, укладеного Банком, ТОВ «Агро-МВ» і ТОВ «Агро-Альфа», припиненим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 вказану зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Представник ТОВ «Агро-МВ» у судовому засіданні 13.06.2017 заявило клопотання про оголошення перерви для надання часу для ознайомлення із зустрічним позовом.

Суд відхилив вказане клопотання, з огляду на те, що представник має можливість ознайомитися із вказаним зустрічним позовом, оскільки відповідачі за первісним позовом є пов'язаними особами.

13.06.2017 суд перейшов до розгляду справи по суті і всі сторони надали пояснення і заперечення по первісному та обох зустрічних позовах.

У судовому засіданні 13.06.2017 було оголошено перерву до 17:30год. 13.06.2017 відповідно до статті 77 ГПК України.

13.06.2017 ТОВ «Агро-Альфа» подало суду відзив на первісну позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог.

13.06.2017 ТОВ «Агро-Альфа» подало суду клопотання про витребування доказів а саме витребування у Банку договорів на відкриття рахунків № 1832 та № 1180.

Суд, розглянувши клопотання про витребування доказів та заслухавши пояснення представників учасників процесу, відмовив у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Клопотання щодо витребування доказів є необґрунтованим, оформленим з порушенням вимог статті 38 ГПК України, оскільки заявником не наведено обставин, що перешкоджають їх наданню та обставин, які можуть підтвердити ці докази.

13.06.2017 Банк подав суду відзив на зустрічну позовну заяву ТОВ «Агро-Альфа», в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що порука не припинена.

13.06.2017 ТОВ «Агро-МВ» подало суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи, яке мотивоване складністю справи, правовідносин сторін; необхідністю змістовного аналізу підстав позову та значною сумою позовних вимог.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні вказаного клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Заявником документально не підтверджено в чому саме вбачається складність справи.

Заслухавши думку представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача-1 за первісним позовом про призначення у справі судової експертизи з огляду на таке.

Відповідно до частини першої 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Питання, які пропонує поставити на вирішення судового експерта заявник, підлягають вирішенню в процесі судового розгляду.

Крім того, ТОВ «Агро-Альфа» не подало суду жодного документального підтвердження того, що розрахунок заборгованості не підтверджено документально; також, відповідачем-1 не було подано суду контррозрахунку.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, призначення судової експертизи в даній справі є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

СТОВ «Україна» 13.06.2017 подало суду клопотання про відкладення розгляду справи на час достатній для ознайомлення з матеріалами справи.

Суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, оскільки третя особа-1 була обізнана про розгляд даного господарського спору та мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та виконання вимог ухвали суду.

ТОВ «Агро-МВ» 13.06.2017 подало суду клопотання про оголошення перерви та надання справи для ознайомлення та зняття фотокопій; надання можливості відповідачу-2 реалізувати право на надання відзиву.

Суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, оскільки ТОВ «Агро-МВ» і ТОВ «Агро-Альфа» є пов'язаними особами, а тому ТОВ «Агро-МВ» мало можливість отримати копію відзиву від ТОВ «Агро-Альфа».

Крім того, у судовому засіданні 13.06.2017 о 13:00год. було оголошено перерву до 17:30год., а тому представник мав достатньо часу як для отримання копії зустрічного позову, так і для підготовки відзиву на нього.

Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні 13.06.2017 надали пояснення по суті спору та первісні позовні вимоги підтримали повністю; проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечили.

Представники відповідачів за первісним позовом надали пояснення по суті спору проти задоволення первісних позовних вимог заперечили повністю; зустрічні позовні заяви підтримали та просили суд задовольнити.

Представник третьої особи-1 надав пояснення по суті спору.

Представники третіх осіб-2,3,4 у судове засідання 24.05.2017 не з'явилися, вимоги ухвал суду не виконали; пояснення на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал і рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи та на вимогу ТОВ «Агро-Альфа» здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Розглянувши подані сторонам документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.08.2008 Банком (кредитор) і ТОВ «Агро-Альфа» (позичальник) було укладено Кредитний договір (із змінами та доповненнями), за умовами якого:

- кредитор зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти в доларах США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених Кредитним договором та додатковими договорами до нього надати позичальнику кредит із загальною сумую кредиту еквівалентну 10 100 000 доларів США з можливістю отримувати в гривні та доларах США та з терміном кредиту до 31.12.2026 (пункт 1.1 Кредитного договору в редакцій додаткового договору від 17.08.2015 № 43);

- процентна ставка для часток в доларах США є змінюваною і складається з: (і) маржі 8,55% річних та (іі) ставки Libor. При цьому, максимальний розмір, до якого може бути збільшена процентна ставка для часток в доларах США складає 14% річних (підпункт 5.2.1 пункту 5.2 Кредитного договору у редакції додаткового договору від 27.12.2013 №41);

- процентна ставка для часток у гривні отриманих до 26.12.2013 є фіксованою та становить 18 % (підпункт 5.2.2 пункту 5.2 Кредитного договору у редакції додаткового договору від 25.12.2014 №42);

- в разі несплати позичальником в належний строк або термін будь-якої суми за цим договором, позичальник сплачує банку на його вимогу неустойку, що належить до сплати в останній робочий день кожного календарного тижня (якщо інше не погоджено з Банком) на рахунок, визначений Банком, з простроченої суми за період з дати прострочення оплати до дати фактичної оплати включно за ставкою, яка складається з: подвійної облікової ставки Національного банку України та 15 відсотків річних. Строк позовної давності до вимог, що пов'язані з неустойкою, зазначеною в цьому пункті, а також строк нарахування такої неустойки становить 3 (три) роки (пункт 6.2 Кредитного договору);

- в забезпечення зобов'язань позичальника за договором позичальник надає/забезпечує надання Банку застави майнових прав на майбутній урожай сільськогосподарської продукції (пшениця, жито, кукурудза, ячмінь, овес, просо, соняшник, соя, ріпак тощо) відповідно до структури посівних площ на відповідний сільськогосподарський рік та середньої врожайності за останні три роки. Заставна вартість сільськогосподарської продукції визначається на рівні ринкової вартості (з урахуванням ПДВ), визначеної за даними загальнодоступних джерел інформації, а саме: АПК-Інформ або Агро-сфера, або інших аналогічних джерел за визначенням Банку. Така застава повинна становити заставу з найвищим пріоритетом обтяження. Таке заставне майно повинно бути застрахованим фінансово стабільною та надійною страховою компанією, прийнятною для Банку, проти втрати або пошкодження та інших ризиків, як буде прийнятно для Банку, та Банк повинен мати статус вигодонабувача (бенефіціара) за такими страховими договорами та полісами (підпункту (h) пункту 9.1 розділу 9 Кредитного договору (в редакції додаткового договору від 25.12.2014 №42);

- Кредитний договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (пункт 7.3 Кредитного договору).

Кредитний договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками сторін.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, укладений сторонами Кредитний договір за своє правовою природою є договором з дання кредиту.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Банком (кредитодавець), ТОВ «Агро-Альфа» (позичальник) і ТОВ «Агро-МВ» (поручитель) було укладено Договір поруки (із змінами і доповненнями), за умовами якого:

- поручитель поручається перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов'язань позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з Кредитним договором (пункт 1.1 Договору поруки);

- Договір поруки набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до виконання у повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором та за договором поруки (пункт 6.1 Договору поруки).

Договір поруки підписано уповноваженими особами та скріплено печатками сторін.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами першою та другою статті 554 передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором, надавши кредит, що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких містяться в матеріалах справи.

У свою чергу, ТОВ «Агро-Альфа», починаючи з січня 2017 року припинило здійснювати оплати за Кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджено, що остання оплата була здійснена 29.12.2016.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту (іі) пункту 9 додаткового договору від 17.08.2015 №43 до 30 вересня 2015 року позичальник зобов'язаний укласти з Банком договори застави майнових прав на майбутній урожай 2016 року сільськогосподарської продукції, передбачені підпунктом (h) пункту 9.1 розділу 9 Генерального договору.

Разом з тим, позичальник вказану умову не виконав та відповідні договори застави не уклав; доказів протилежного суду не подано.

Відповідно до підпункту (е) пункту 10 Генерального договору випадком невиконання позичальником умов Генерального договору вважається, зокрема, втрата забезпечення, а саме втрачається можливість, із будь-якої причини, звернути стягнення за будь-яким із забезпечувальних документів, або такий предмет застави перестає існувати чи іншим чином стає недоступним для Банку із будь-якої причини.

Позичальником не виконуються зобов'язання, визначене в підпункті (g) пункту 8.2 Генерального договору, а саме забезпечення щоквартального проведення через рахунки відкриті в Банку, грошових розрахунків позичальника в сумі не меншій 25 000 000 грн. або їх еквівалент за офіційним курсом Національного банку України, що діяв на дату надходження грошових коштів. Якщо зазначений в цьому пункті обсяг розрахунків через рахунки, що відкриті в Банку, не буде виконуватися, цим позичальник погоджується на першу вимогу Банку сплатити штрафну санкцію у сумі 0,25% за квартал від розміру фактичної заборгованості за кредитом на кінець звітного кварталу.

Штрафні санкції за невиконання даних зобов'язань по вимогам Банку, позичальником також не погашені.

Відповідно до підпункту (с) пункту 10 Генерального договору випадком невиконання позичальником умов Генерального договору вважається невідповідність дійсності заяв та гарантій, а саме представлення, гарантія або запевнення, зроблене повторене (або вважається зробленим) у будь-якому фінансовому документі або у зв'язку з будь-яким фінансовим документом, є невірним в будь-якому відношенні в момент, коли воно зроблене або повторено або вважається зробленим або повтореним.

Згідно з підпунктом (iv) пункту 10.2 Генерального договору Банк має право у будь-який час після настання випадку невиконання вимагати дострокового погашення кредиту і в такому випадку кредит повинен бути достроково погашений позичальником зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.

У зв'язку із невиконанням зобов'язань за Генеральним договором 21.12.2016 Банком надіслано вимогу на адресу позичальника щодо дострокового погашення кредиту на загальну суму 235 485 381,94 грн.

Вказана вимога 27.12.2016 надійшла до відділення зв'язку за місцем одержання, таким чином датою її отримання вважається 27.12.2016 у відповідності до пункту 11.5 Генерального договору.

Разом з тим, ТОВ «Агро-Альфа» залишило вказану вимогу без відповіді та належного реагування.

16.02.2017 Банк надіслав на адресу поручителя (ТОВ «Агро-МВ») у відповідності до пункту 1.3 Договору поруки (у редакції від 27.12.2013) вимогу про виконання порушеного зобов'язання від 13.02.2017 №08.41-186/67-2521.

Вказана вимога була залишена ТОВ «Агро-МВ» без відповіді та належного реагування.

Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість за Кредитним договором складає: 233 537 623,57 грн. за кредитом; 3 981 285,71 грн. за відсотками.

Слід зазначити, що ТОВ «Агро-МВ» подало суду зустрічний позов про припинення поруки.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вказаного зустрічного позову з огляду на таке.

ТОВ «Агро-Альфа» вказує на те, що оскільки розрахунок пені розпочався з 01.11.2016, то закінчився шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Отже, за загальним правилом порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки, при цьому лише у разі якщо такий строк у договорі поруки не встановлений застосовується шестимісячний строк, що обраховується з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

У свою чергу, пунктом 3.8 Договору поруки у редакції від 27.12.2013, сторони визначили строк - до 26.12.2019 з дня підписання Договору поруки, тобто строк, встановлений у Договорі поруки закінчується 26.12.2019 року.

Отже, відсутні підстави для застосування шестимісячного строку, оскільки в Договорі поруки встановлений строк, який на не сплинув.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги щодо припинення поруки не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За таких обставин первісні позовні вимоги про стягнення з відповідачів за первісним позовом солідарно на користь Банку боргу за кредитом та боргу за відсотками є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, Банк просить стягнути з відповідачів: пеню за несвоєчасне погашення загальної заборгованості за кредитом - 33 444,44 грн.; пеню за несвоєчасне погашення відсотків - 46 729,13 грн.

Разом з тим, ТОВ «Агро-МВ» звернулося з зустрічним позовом про визнання недійсним пункту 6.2 Генерального договору, посилаючись на те, що умови вказаного пункту суперечать чинному законодавству в частині визначення розміру пені.

За приписами частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до частини першої статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Отже, пункт 6.2 Генерального договору відповідає вимогам чинного законодавства України і підстав для визнання його недійсним немає.

Крім того відсутні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки сторони письмово погодили збільшення такого строку.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунки правильні, а тому первісний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

За таких обставин, первісний позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню; у задоволенні зстрічних позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідачів за первісним позовом.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Альфа» (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв, Майдану, 78; ідентифікаційний код: 34401397) і товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-МВ» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14; ідентифікаційний код: 32641206) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код: 00039019): 233 537 623 (двісті тридцять три мільйони п'ятсот тридцять сім тисяч шістсот двадцять три) грн. 57 коп. заборгованості за кредитом; 3 981 285 (три мільйони дев'ятсот вісімдесят одну тисячу двісті вісімдесят п'ять) грн. 71 коп. заборгованості з процентів за користування кредитними коштами; 33 444 (тридцять три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 44 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 46 729 (сорок шість тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн. 13 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів та 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

4. У задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-МВ» до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту 6.2 генерального договору від 01.08.2008 № 805/6/18/8-101, відмовити повністю.

5. У задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Альфа» до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» і товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-МВ» про визнання зобов'язання припиненим.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.06.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук