УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.06.2017Справа № 910/9294/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЙКЕР ТІЛЛІ УКРАЇНА ЕК"

про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників товариства, визнання недійсним статуту товариства у новій редакції

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 06.06.2017 (вх. № 9294/17 від 08.06.2017) і додані до неї документи (в т.ч. заява про забезпечення позову № б/н від 06.06.2017 (вх. № 06-20/7207/17 від 08.06.2017) з додатками) підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви № б/н від 06.06.2017 позивач заявив наступні позовні вимоги:

1. Визнати недійсними рішення Загальних (позачергових) зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЙКЕР ТІЛЛІ УКРАЇНА ЕК" за результатами опитування учасників, оформлені Протоколом № 03-05/17 від 03.05.2017.

2. Визнати недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "БГС ЕПРАЙЗАЛ КОМПАНІ" (нова редакція), що затверджений рішенням Загальних (позачергових) зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЙКЕР ТІЛЛІ УКРАЇНА ЕК" за результатами опитування учасників, яке оформлено Протоколом № 03-05/17 від 03.05.2017.

Наведене свідчить, що фактично позивач заявив дві вимоги немайнового храрактеру.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII), за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 06.06.2017, яка містить дві вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 3200,00 грн. (1600,00 грн. х 2), натомість до вказаної позовної заяви додано меморіальний ордер № 2012989 від 06.06.2017 лише на суму 1632,65 грн. (проведення оплати судового збору за допомогою онлайн сервісу https://pavment.court.gov.ua/payment.php,) що свідчить про сплату позивачем судового збору в меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів Закону України "Про судовий збір", п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

За наведених обставин, позовна заява № б/н від 06.06.2017 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі. Втім, оскільки позовна заява № б/н від 06.06.2017 і додані до неї документи повертаються позивачеві без розгляду, провадження у справі не порушено, то відсутні правові підстави для розгляду судом поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову № б/н від 06.06.2017 (вх. № 06-20/7207/17 від 08.06.2017), яка також повертається позивачеві разом з доданими до неї документами.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега