ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа № 926/2689/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Старожадівський цегельний завод с.Стара Жадова Чернівецької області

на рішення господарського суду Чернівецької області від 04.10.2016 р.

у справі № 926/2689/16

за позовом: регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області м.Чернівці

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Старожадівський цегельний завод с.Стара Жадова Чернівецької області

за участю третьої особи, яка

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні

позивача: Дністровсько-Прутське басейнове управління водних ресурсів м.Чернівці

про розірвання договору оренди №532 нерухомого майна, звільнення та передачі майна, що належить до державної власності, стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 19 524, 44 грн., пені 664, 57 грн., 3% річних 62,83 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_3 за довіреністю №10-08-04971 від 13.12.2016 р.;

відповідача: не зявився;

третьої особи: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 04.10.2016 р. (суддя Швець М.В.) позов задоволено. Вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Старожадівський цегельний завод на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області заборгованість в сумі 20251,84 грн., з яких: 19524,44 грн. заборгованість по орендній платі, 664,57 грн. пеня, 62,83 грн. 3% річних,

4134 грн. відшкодування судового збору. Розірвано договір оренди № 532 від 21.03.2016р. нерухомого майна, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю Старожадівський цегельний завод. Зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю Старожадівський цегельний завод в 10 денний термін після набрання рішення законної сили звільнити та передати будівлю складу (літ. А) (реєстраційний номер 34519322.6ЖЦБХЧЦ004), загальною площею 372,2 кв. м., розміщену за адресою: м. Чернівці, вул. Зарожанська, 5-Б, балансоутримувачу Дністровсько-Прутському басейновому управлінню водних ресурсів за актом приймання передавання.

Рішення суду мотивоване простроченням виконання зобовязання в частині оплати орендних платежів протягом 3-х місяців підряд, що в силу умов договору має наслідком звернення орендодавця про дострокове розірвання договору.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що причиною несплати орендної плати є бездіяльність позивача, оскільки у товариства були відсутні реквізити рахунку орендаря. При цьому, апелянт стверджує, що станом на даний момент у відповідача відсутня заборгованість по оплаті орендної плати, докази чого долучено до апеляційної скарги.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що 22.03.2016 р. регіональне відділення Фонду державного майна по Чернівецькій області листом №11-03-01098 проінформовано орендаря про реквізити держбюджету, на які необхідно перераховувати 50% орендної плати відповідно до умов договору. Вказаний лист отримано директором відповідача 23.03.2016 р. наручно. Позивач також наголошує, що орендарем 10.05.2016 р. сплачувались орендні платежі за договором за попередній період, що свідчить про те, що товариству були відомі реквізити для сплати орендної плати.

Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості сторонам у справі укласти мирову угоду.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на відсутність строків для відкладення розгляду справи, встановлених ст. 69 ГПК України, а також те, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 р. явку уповноважених представників сторін в судове засідання визнано на власний розсуд. При цьому, судова колегія зазначає, що укладення мирової угоди на стадії апеляційного провадження Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися. В судовому засіданні представником позивача викладено заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та перевірено Львівським апеляційним господарським судом, 21.03.2016р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Старожадівський цегельний завод» (орендар) укладено договір оренди № 532 нерухомого майна, що належить до державної власності.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.3, 3.5, 5.5, 3.7, 10.1, 10.7 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування будівлю складу (літ. А) (реєстровий номер 34519322.6ЖЦБХЧЦ004), загальною площею 372,2 кв. м., розміщену за адресою: м. Чернівці, вул. Зарожанська, 5-Б, що перебуває в оперативному управлінні Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів (відповідно до свідоцтва на право власності) (балансоотримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.12.2015р. становить 1037006,00 грн.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2015р.) -12962,58 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2016р. дорівнює орендній платі за базовий місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні (50% на 50%) не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з відповідача до державного бюджету та баласноутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Договір укладено строком на 2 роки 364 дні років, що діє з 21.03.2016р. по 19.03.2019р. включно.

Цей договір може бути достроково розірваний на вимогу позивача (в т.ч. за ініціативою балансоутримувача), якщо відповідач систематично (протягом 3-х місяців підряд) не вносить орендну плату за користуванням державним майном.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно акта приймання - передачі від 21.03.2016р., балансоутримувачем передано орендарю в строкове платне користування вищевказану будівлю складу з метою зберігання великотоннажної техніки.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідно до ст. 193, 291 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 759, 762, 763 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, з травня 2016р. по липень 2016р. (включно) відповідач не сплачував орендну плату за вказаним договором оренди, в результаті чого утворилась заборгованість, яка становить 19524,44 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача.

При цьому, необхідно зазначити, що згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судова колегія погоджується з позицією місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 3% річних за період з 30.04.2016р. по 22.08.2016р. у розмірі 62,83 грн. за прострочення виконання зобовязання по орендній платі.

Щодо стягнення пені, то враховуючи п. 3.7 договору, місцевий господарський суд правомірно стягнув з відповідача пеню за період з 30.04.2016р. по 22.08.2016р. в розмірі 664,57 грн.

З огляду на вищевикладене та наявність заборгованості по орендній платі у відповідача протягом 3-х місяців підряд (травень 2016р. - липень 2016р.), позовні вимоги про розірвання договору є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п.п. 2.4. 10.11 договору, сторонами передбачено, що у разі припинення цього договору майно повертається орендарем протягом 3-х (трьох) робочих днів балансоутримувачу за актом приймання-передавання. Майно вважається поверненим орендарем балансоутримувачу з моменту підписання ними акта приймання-передавання.

Орендар у триденний термін з моменту підписання акту приймання-передавання з орендарем (при поверненні майна) повинен надати орендодавцю один примірник акту приймання-передавання, підписаного з балансоутримувачем.

Майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення позовної вимоги про зобовязання відповідача повернути орендоване майно.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Межі перегляду справи в апеляційному порядку визначаються ст.101 ГПК України, яка передбачає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Зазначена норма передбачає повторний розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими доказами, які є на час апеляційного перегляду справи, а не тими, які можуть зявитись у майбутньому.

Апеляційна інстанція, користуючись правами, наданими суду першої інстанції, як то передбачено статтею 99 ГПК України, перевіряє законність прийнятого судом першої інстанції рішення саме на момент його прийняття.

Разом з тим, частиною першою статті 104 ГПК не передбачено можливості скасування або зміни рішення у зв'язку із зміною стану розрахунків між сторонами (наприклад, зменшення або збільшення заборгованості), якщо така зміна сталася після прийняття рішення місцевого господарського суду.

За таких обставин, подані відповідачем докази про сплату заборгованості орендної плати після прийняття рішення у справі не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 04.10.2016 р. у справі

№ 926/2689/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати в господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.06.2017 р.

ОСОБА_4 Матущак

Судді О.П. Дубник

ОСОБА_2