УХВАЛА

19.06.2017Справа № 910/7415/17

За позовом Фермерського господарства "Апікс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг"

2. Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" в особі

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення

ліквідації ПАТ "Український бізнес банк" Білої Ірини Володимирівни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби

України

2. Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Апостолова В.В. за довіреністю від 15.02.2017;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Герасимчук І.А. за довіреністю № 1 від 03.01.2017;

від третьої особи-1: Боголей І.Ю. за довіреністю № 778/20.3-03 від 29.12.2016;

від третьої особи-2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Апікс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" (далі - відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Український бізнес банк" Білої Ірини Володимирівни (далі - відповідач-2) про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Одночасно, позивачем подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України виставляти на торги для продажу транспортний засіб MAN, модель TGA 18.480 спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 12816, білого кольору, 2008 року випуску,та вчиняти з ним будь-які інші дії в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7415/17, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, розгляд справи призначено на 31.05.2017 року.

30.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

31.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача-2 подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судове засідання 31.05.2017 року представники відповідача-1 та третьої особи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.05.2017 на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 19.06.2017 року.

16.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, заяву про уточнення позовних вимог, а також заяву про уточнення до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

В судовому засіданні 19.06.2017 року судом прийнято до розгляду подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог, у зв'язку з чим справа розглядається в редакції означеної заяви.

При цьому, розглянувши в судовому засіданні 19.06.2017 року подану позивачем заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, з урахуванням заяви від 15.06.2017 про уточнення до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вирішив відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом вказаної статті, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду, адже інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Як на тому наголошено в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2015 у справі № 905/3147/14-908/4637/14.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що в теперішній час відділом державної виконавчої служби здійснюється виконавче провадження, на підставі якого було тимчасово затримано транспортний засіб MAN, модель TGA 18.480 спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 12816, білого кольору, 2008 року випуску, і доставлений на зберігання на спеціальний майданчик, у зв'язку з чим, на думку позивача, невжиття такого заходу забезпечення позову як заборона Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України виставляти на торги для продажу означений транспортний засіб та вчиняти з ним будь-які інші дії в рамках виконавчого провадження № 52182571 від 22.12.2015 зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Проте, суд зазначає, що на спірний транспортний засіб було накладено арешт органами державної виконавчої служби під час здійснення виконавчого провадження № 52182571 з примусового виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2015 у справі № 910/23436/15, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 938 943, 92 грн.

Таким чином, задоволення судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Апікс» фактично утруднить виконання судового рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2015 у справі № 910/23436/15, яке набрало законної сили, що в свою чергу порушить права Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" як стягувача на повернення заборгованості за рішенням суду.

У справі "Войтенко проти України" (заява 18966/02), рішення від 29.06.2004, (п.п. 53-55), зазначено, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 (994_535) (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії" (980_045), заява N 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява N 41510/98, параграф 45, 06.03.2003).

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що застосування відповідних заходів фактично призведе до утруднення або взагалі зробить неможливим виконання судового рішення від 04.11.2015 у справі № 910/23436/15, яке набрало законної сили, що є недопустимим у відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин, суд залишає подану позивачем заяву про вжиття заходів до забезпечення позову без задоволення.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Враховуючи неявку повноважних представників відповідача-1 та третьої особи-2 в судове засідання, а також неподання витребуваних судом документів, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства "Апікс" про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

2. Розгляд справи № 910/7415/17 відкласти на 03.07.17 р. о 12:40 год. Викликати для участі у судовому засіданні представників учасників судового процесу. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького 44-Б, зал судових засідань № 2.

3. В порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувати у Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України (04071, м. Київ, вул. Лук'янівська, буд. 62) інформацію з Єдиного державного реєстру МВС щодо власника автомобіля MAN, модель TGA 18.480 спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 12816, білого кольору, 2008 року випуску, а також інформацію щодо накладення обтяжень на зазначений транспортний засіб.

4. Позивачу надати суду докази направлення копії заяви про уточнення позовних вимог на адресу відповідача-1 та третьої особи-2.

5. Відповідачу-1 надати суду:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору;

- на підтвердження його статусу юридичної особи і повного найменування оригінал і належним чином засвідчені копії статуту (положення), витягу від Державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду справи; довідку з обслуговуючого банку про найменування відкритих рахунків;

- письмовий відзив на позов з наданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини та нормативно-правове обґрунтування своїх заперечень; забезпечити надіслання позивачу копії відзиву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України.

6. Третій особі-1 надати суду:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору;

- на підтвердження його статусу юридичної особи і повного найменування оригінал і належним чином засвідчені копії статуту (положення), витягу від Державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду справи; довідку з обслуговуючого банку про найменування відкритих рахунків;

- належним чином засвідчені копії виконавчого провадження № 52182571 для долучення до матеріалів справи, оригінали - для огляду в судовому засіданні;

- письмові пояснення щодо заявленого позову із наданням підтверджуючих доказів.

7. Третій особі-2 надати суду:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору;

- на підтвердження його статусу юридичної особи і повного найменування оригінал і належним чином засвідчені копії статуту (положення), витягу від Державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду справи; довідку з обслуговуючого банку про найменування відкритих рахунків;

- належним чином засвідчені копії виконавчого провадження № 51190233 для долучення до матеріалів справи, оригінали - для огляду в судовому засіданні;

- письмові пояснення щодо заявленого позову із наданням підтверджуючих доказів.

8. За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

9. Учасникам судового процесу оформити письмові докази відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

10. Учасникам судового процесу завчасно подати витребувані судом докази з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (пункт 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

11. Явку повноважних представників учасників судового процесу для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

12. Попередити учасників судового процесу, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

13. Попередити позивача про передбачені пунктом 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

14. Учасникам судового процесу направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

Суддя М.Є. Літвінова