Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" червня 2017 р. № 927/572/17

Суддя Книш Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви від 15.06.17

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 01001

Відповідач: Приватне підприємство "Неграм", АДРЕСА_1, 14000

Предмет спору: про стягнення 1791,20 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2017 становить 46939,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» заявлено позов до Приватного підприємства «Неграм» про стягнення 1791,20 доларів США заборгованості в рахунок часткового погашення боргу за Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL2055 від 22.02.2008 та додаткової угоди ВL2161/2055-KL+/1.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява, зокрема, повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

В п. 2.6 Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", зокрема, зазначено, що за змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону).

Всупереч зазначеним нормам Закону позивачем взагалі не визначено ціну позову в національній валюті України.

З огляду на подане позивачем, в якості доказу сплати судового збору, платіжне доручення №1516/9 від 08.06.2017 на суму 1594,60 грн, суд визначає ціну позову 1791,20 дол.США з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні, за інформацією яка розміщена на офіційному сайті НБУ http://bank.gov.ua, станом на 08.06.2017 - 26.205414 грн у сумі 46939,14 грн.

Згідно ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ст.3 цього Закону судовий збір справляється, серед іншого, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00грн.

Відповідно до підпункту 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00грн) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000,00 грн).

Позивачем до матеріалів позовної заяви додано платіжне доручення №1516/9 від 08.06.2017 на суму 1594,60 грн, що не приймається судом як належний доках сплати позивачем судового збору у встановлених порядку та розмірі, так як судовий збір сплачений у меншому розмірі ніж встановлено приписами Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, виходячи з вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п.4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд приймає до уваги, що позивачем в порушення приписів п.5 ч.2 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України не наведено у позовній заяві обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми простроченої заборгованості по сумі кредиту за договором про надання кредитних послуг №ВL2055 від 22.02.2008 та додаткової угоди ВL2161/2055-KL+/1. Не додано такого розрахунку до позовної заяви і у вигляді окремого документу. Слід зазначити, що у позовній заяві не визначено період прострочки, за який позивач просить стягнути з відповідача часткову заборгованість 1791,20 дол.США по сумі кредиту.

В силу п.3 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України відсутність обґрунтованого розрахунку стягуваної суми є підставою для повернення позовної заяви без розгляду. Правова позиція щодо повернення господарським судом позовної заяви без розгляду у разі відсутності обґрунтованого розрахунку стягуваної суми викладена також у абзаці 5 п.3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Окрім того, у відповідності до п.2 ч.2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, в позовній заяві зазначається повне найменування сторін, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності.

Суд зазначає, що при наступному зверненні до суду, позивачу необхідно правильно зазначити ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності відповідача відповідно до відомостей внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали, та прізвище, дати засвідчення копії, а відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи (п.5.26).

Про вказані вимоги щодо оформлення копії документів зазначено у п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", де також зазначено, що подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Позивачем до позовної заяви в порушення вище вказаних вимог подані копії документів не засвідчені належним чином, а також виготовлені з копій документів.

Згідно ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

Керуючись п. 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на 138 арк.

Суддя Книш Н.Ю.