ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р.Справа № 916/514/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

(Склад колегії суддів змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.06.2017р.)

Секретар судового засідання: Іванов І.В.

За участю повноважних представників сторін:

від відповідача ОСОБА_1, за довіреністю;

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР» в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР»

на рішення Господарського суду Одеської області від 19 квітня 2017 року

по справі № 916/514/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР»

до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»

про визнання неправомірним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» про визнання неправомірним та скасування оформленого протоколом № 38 від 23.11.2016р. рішення комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією про застосування оперативно-господарських санкцій в сумі 97 134, 85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що актом про порушення ПКЕЕ зафіксовано лише пошкодження пломбувального матеріалу, на якому встановлена пломба та пошкодження пломби, хоча дана пломба являється однієї із шести пломб, які встановлені на цільній захисній панелі, що не дозволяє втрутитися в роботу приладів обліку, оскільки порушень на інших пяти пломбах виявлено не було. Таким чином, на думку позивача, ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» не довело факту втручання споживача в роботу приладів обліку, а відповідно із цим і порушення з боку позивача ПКЕЕ.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем було заявлено клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи для встановлення факту пошкодження пломби чи пломбувального матеріалу, а також з чиє вини сталося дане пошкодження, чи спричинило дане пошкодження втручання в роботу засобів обліку.

Вищезазначене клопотання позивача залишено судом без задоволення у звязку з його необґрунтованістю та відсутністю підстав для призначення вказаної експертизи.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19 квітня 2017 року по справі № 916/514/17 (суддя Петров В.С.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію та розрахунок та порядок нарахування позивачу вартості обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ виконаний у повній відповідності з приписами Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_2 користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. № 782/12656.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що у позивача було виявлено порушення, передбачене п.п. 2 п. 2.1 Методики, яке не підлягає доведенню, а тому сам факт виявлення у споживача цього порушення є підставою для застосування до нього оперативно-господарської санкції на підставі Методики, незалежно від наявності вини споживача у його вчиненні.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач наполягає на тому, що в акті порушення № 032272 від 28.07.2016р., за наслідками перевірки було встановлено порушення п. 10.2.26 ПКЕЕ, а саме: «нарушена целостность пломбировочного материала (трос) на котором установлена пломба энергоснабжающей организации. Срыв пломбы установленной на панели закрывающей доучетные цепи трансформаторов тока». А, отже, відноситься до порушень, які визначені у п.п. 1 п.2.1. Методики, а тому є обов'язковою необхідність доведення факту втручання споживача в роботу засобу обліку.

Також, апелянт у скарзі зазначив, що місцевий суд безпідставно відхилив клопотання про призначення судової експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»

Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство просить залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15 травня 2017 року судовою колегією у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів Ярош А.І., Ліпчанської Н.В., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13 червня 2017 року.

В звязку з перебуванням судді-члена колегії ОСОБА_3 на лікарняному з 06 червня 2017 року, по справі призначено повторний автоматичний розподіл апеляційної скарги від 12.06.2017р., яка колегією суддів у складі головуючого судді: Лисенко В.А., суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І., прийнята до свого провадження відповідною ухвалою.

В судове засідання, яке призначене на 13 червня 2017 року, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР» не зявився, не скористався наданим їм ст. 22 ГПК України правом, проте надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням уповноваженого представника у відпустці.

Судова колегія відхилила зазначене клопотання, оскільки обмежена строком розгляду апеляційної скарги, визначеного ст. 102 ГПК України. Клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги сторонами на заявлялось. Більш того, позивач, як юридична особа, не позбавлений можливості направити до суду іншого представника.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова колегія дійшла таких висновків.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальною компанією «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» в особі його структурної одиниці - Татарбунарський РЕМ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР» (споживач) було укладено договір № 162 про постачання електричної енергії, відповідно до п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, величини якої по площах вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Пунктом 2.3.5 Договору визначено, що споживач зобовязується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Пунктом п. 3.1.4 Договору встановлено, що постачальник електричної енергії має право вимагати відшкодування збитків, завданих постачальнику електричної енергії внаслідок порушення споживачем умов цього договору. Постачальник електричної енергії має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії (п. 3.1.5 Договору).

Пунктом 4.2.3 Договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою ОСОБА_2 користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 5 грудня 2001 року № 1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електроенергії з порушенням, у таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Пунктом 4.2.4 Договору визначено, що споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження. Споживач не несе відповідальності перед постачальником електричної енергії відповідно до вимог пунктів 4.2.1 - 4.2.3 цього Договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника електричної енергії або внаслідок дії обставин непереборної сили (п. 4.2.5 Договору).

Пунктом 4.4 Договору встановлено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобовязана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акту. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту в акті робиться запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунково згідно з вимогами додатка «Порядок розрахунків» (п. 7.1 Договору).

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка «Графік зняття показів засобів електричної енергії» оформлюються такі документи:

- акт про використану електроенергію;

- акт результатів замірів електричної потужності.

За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

Пунктом 9.4 Договору встановлено, що останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2006 року. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2016 року працівниками Татарбунарського РЕМ ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» проведена технічна перевірка об'єкту винзавод, який знаходиться за адресою: 138 км шляху Одеса-Рені, м. Татарбунари, Одеська область, в результаті чого було виявлено порушення позивачем цілісності пломбованого матеріалу (трос), на якому встановлена пломба енергопостачальної організації, зокрема зрив пломби, встановленої на панелі, закриваючої дооблікові ланцюги та ланцюги трансформаторів струму.

За результатами вказаної перевірки представниками ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» був складений акт про порушення № 032272 від 28.07.2016р., який підписано трьома представниками відповідача, наразі представник позивача - енергетик ОСОБА_4, який був присутній при складанні акту, відмовився його підписати, про що зазначено в самому акті.

Пунктом 6.40 ОСОБА_2 користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656.

Пунктом 6.41 вказаних ОСОБА_2 передбачено, що разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_2 або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих ОСОБА_2 та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі акту порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначається обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42 ОСОБА_2).

Так, 11 серпня 2016 року під час засідання комісії Татарбунарського РЕМ було розглянуто акт № 032272 від 28.07.2016р. про порушення ОСОБА_2, про що складено протокол № 032272, та комісією виявлено порушення п. 10.2.26 ПКЕЕ, в результаті чого у відповідності до п. 2.4 Методики здійснено розрахунок недорахованої електричної енергії за період від 15.06.2016 року по 28.07.2016р. (з дня останнього контролю - 15.06.2016р. до дня складання акту - 28.07.2016р.) на суму 229 189, 28 грн. Вказаний протокол не був підписаний споживачем.

Як вказує позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням комісії Татарбунарського РЕМ ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» по розгляду акту № 032272 від 28.07.2016р. про порушення ОСОБА_2 користування електричною енергією, оформленим протоколом від 11.08.2016р. № 032272, споживачем були подані зауваження до ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (лист вих. № 18 від 31.10.2016р.), згідно яких зазначено, що пошкодження пломбувального матеріалу на одній із шести пломб, які встановлені на цільній захисній панелі, не дозволяє здійснювати безоблікове користування електроенергією, а також не доводить втручання споживача в роботу приладу обліку, акт не відповідає Методики та ОСОБА_2.

23 листопада 2016 року під час засідання комісії ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», було розглянуто акт № 032272 від 28.07.2016р. про порушення правил, за результатами розгляду якого комісією виявлено порушення п. 10.2.26 ПКЕЕ та вирішено протокол № 032272 від 11.08.2016р. скасувати, а також провести перерахунок обсягу та вартості недоврахованої електроенергії з дня останнього контролю 15.06.2016р. до дня складання акту - 28.07.2016р. по дозволеної потужності, у відповідності до п. 2.5 Методики. Так, зазначеним рішенням засідання комісії, оформленим протоколом № 38 від 23.11.2016р., здійснений перерахунок недорахованої електричної енергії за період від 15.06.2016 року по 28.07.2016р. рік на суму 97 134, 85 грн.

В свою чергу позивач, заявляючи вимоги про визнання неправомірним та скасування вказаного рішення відповідача, посилається на те, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про явне втручання споживача в роботу приладів обліку, зафіксованих, як до виявленого порушення ПКЕЕ, так і після. До того ж, актом про порушення ПКЕЕ зафіксовано лише пошкодження пломбувального матеріалу, на якому встановлена пломба та пошкодження пломби, хоча дана пломба являється однієї із шести пломб, які встановлені на цільній захисній панелі, що не дозволяє втрутитися в роботу приладів обліку, оскільки порушень на інших пяти пломбах виявлено не було. Так, на думку позивача, порушення ПКЕЕ, зазначеного в акті (втручання споживача в роботу приладів обліку), не відповідає фактичним обставинам, які були на момент перевірки. За таких обставин, позивач стверджує, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» не довело факту втручання споживача в роботу приладів обліку, а відповідно із цим і порушення з боку позивача ПКЕЕ, що в свою чергу свідчить про неправомірність застосування до позивача оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості недоврахованої електричної енергії за правопорушення, вчинення якого не доведено належним чином є неправомірним.

За приписами ст. 235 ГК України визначено, що за порушення господарських зобовязань до субєктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобовязання, що використовуються самими сторонами зобовязання в односторонньому порядку. До субєкта, який порушив господарське зобовязання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобовязань стороною, яка порушила зобовязання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно із частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Аналогічну правову позицію щодо вказаних спірних правовідносин висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 29.11.2010р. по справі № 2-15/1783-2009, яка є обовязковою для застосування в силу вимог ст. 111-28 ГПК України.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (ч. 2 ст. 237 ГК України).

Крім того, право споживача на оскарження в судовому порядку рішення комісії постачальника передбачено пунктом 6.42 ПКЕЕ, які є обовязковими для сторін відповідно до пункту 2.1 Договору від 05.09.2006р.

Як випливає зі змісту позовних вимог, підставою для заявленого позову є положення ст. 237 ГК України, на яку позивач посилається, стверджуючи про оскарження ним оперативно-господарської санкції у вигляді рішення комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» з розгляду акту про порушення ОСОБА_2 користування електричною енергією, оформленого протоколом № 38 від 23.11.2016 року.

Таким чином, судовий порядок оскарження рішення комісії по розгляду актів про порушення ОСОБА_2 передбачено самими Правилами і даний спір виник при виконанні господарського договору, а тому підвідомчий господарському суду. Аналогічну правову позицію щодо вказаних спірних правовідносин висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 29.11.2010р. по справі № 2-15/1783-2009, яка є обовязковою для застосування в силу вимог ст. 111-28 ГПК України.

З огляду на вказані положення законодавства, безумовною підставою застосування оперативно-господарської санкції є наявність порушення господарського зобов'язання з боку іншої сторони, а також те, що наявність або відсутність вини іншої сторони у вчинені цього правопорушення не має ніякого значення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не оспорює сам факт наявності в нього порушення ОСОБА_2, зафіксованих актом № 032272 від 28.07.2016р., однак вважає, що підстави для застосування до нього оперативно-господарських санкцій відсутні.

Так, в позовній заяві ТОВ «АГРО-ДАР» посилається на п. 1.2. та п.п. 1 п. 2.1. Методики та вказує на те, що змістом правопорушення, за яке може бути застосована оперативно-господарська санкція у вигляді рішення комісії відповідача є вчинення дій споживачем направлених на явне втручання в роботу приладу обліку. Проте, вказані доводи позивача не відповідають положенням Методики та спростовуються наступним.

Пунктом 1.2. Методики визначеноё що у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками енергопостачальника) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про виявлені ним пошкодження приладів (систем) обліку, пошкодження або зрив пломб та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку Методика не застосовується.

Оскільки позивач до виявлення порушення не повідомляв відповідача про факт зриву пломби, підстави для застосування до спірних правовідносин положень п. 1.2. Методики відсутні.

Крім того, позивач помилково посилається на положення п.п. 1 п. 2.1. Методики, оскільки у позивача було виявлено порушення, передбачене п.п. 2 п. 2.1 Методики.

Положення п.п. 1 п. 2.1. Методики передбачають такий вид порушення ОСОБА_2, як порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку. Проте, зі змісту акту про порушення № 032272 від 28.07.2016р. вбачається, що мав місце зрив пломби енергопостачальної організації - ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», а не пломби держ.повірителя.

Поряд із цим, відповідно до п.п. 2 п. 2.1. Методики, Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» було вірно кваліфіковано виявлене у позивача порушення ОСОБА_2, зміст якого визначений у п.п. 2 п. 2.1. Методики.

При цьому, виходячи з приписів положень п. 2.1. Методики, факт втручання у роботу засобу обліку підлягає доведенню лише у випадках виявлення у споживача порушень, визначених в п.п. 1 п. 2.1. Методики. Проте, порушення, яке було виявлено у позивача відноситься до порушень, які визначені у п.п. 2 п. 2.1. Методики, а отже відсутня необхідність доводити факт втручання споживача в роботу засобу обліку.

Все вищевикладене свідчить про наявність у ПАТ «Енергопостачальна компанія «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» підстав для застосування Методики при розгляді акту № 032272 від 28.07.2016р.

Пунктом 3 статті 235 ГК встановлено, що оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Крім того, положення ОСОБА_2 користування електричною енергією та Методики також не містять обовязку постачальника електричної енергії доводити вину споживача у вчиненні порушення ОСОБА_2.

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції, сам факт виявлення у споживача порушення ОСОБА_2 є підставою для застосування до нього оперативно господарської-санкції на підставі Методики, незалежно від наявності вини споживача у вчиненні такого порушення.

Факт порушення позивачем ОСОБА_2, зафіксований в акті № 032272 від 28.07.2016р., не було спростовано під час проведення засідань комісії за участю представника позивача, що свідчить про правомірність нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Перевіривши розрахунок вартості недорахованої електричної енергії здійснений відповідачем судова колегія констатує його правомірність та обґрунтованість.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що позивач обґрунтовано нарахував відповідачу заборгованість у розмірі 97 134, 85 грн., а місцевим судом підтверджено її правомірність.

На думку судової колегії, місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи, дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Наведені відповідачем у апеляційній скарзі твердження фактично повторюють доводи викладені у позовній заяві, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та не спростовують висновків місцевого суду, а тому, не можуть бути підставою для скасування судового рішення. Будь-яких інших доводів, щодо незаконності рішення місцевого суду та допущення ним порушень норм матеріального та процесуального права, скаржник не навів.

Стосовно доводів апелянта про безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

При цьому судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, встановленим у статті 86 Господарського процесуального кодексу України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі. Отже при оцінці правомірності зупинення провадження у справі, дослідженню безумовно підлягає і факт обґрунтованості підстав такого зупинення.

Заявивши клопотання про призначення по справі судової експертизи позивач не навів дійсної необхідності її призначення, не обґрунтував неможливості розгляду позовних вимог по суті за результатами оцінки наявних у справі доказів без призначення електротехнічної експертизи.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність потреби та підстав для призначення по справі експертизи.

Отже, з урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів приходить до висновку, що позивач необґрунтовано звернувся до суду з даним позовом і місцевий суд, відповідно, правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, та матеріали справи не спростовують вищенаведені висновки суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

За таких обставин оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись cт.cm. 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАР» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 19 квітня 2017 року по справі № 916/514/17 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 14.06.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя А.І. Ярош