ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2017 Справа № 905/1020/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Асмановій Е.Е. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс «Деренівська Купіль», Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Констанста Логістик», Донецька область, м. Краматорськ

про: стягнення заборгованості у розмірі 142456,54 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 23.05.2017р.;

від відповідача: не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс «Деренівська Купіль», Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Констанста Логістик», Донецька область, м. Краматорськ про стягнення заборгованості у розмірі 142456,54 грн., а саме: 114450,79 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 1760,00 грн., інфляційні нарахування у розмірі 9704,10 грн., пені у розмірі 16541,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору постачання №12-01/16 від 20.01.2016р., специфікації, накладних: №СК01054 від 27.07.2016р., №СК01306 від 24.08.2016р., №СК01438 від 23.09.2016р., №СК01463 від 28.09.2016р., №СК01500 від 04.10.2016р., №СК01615 від 27.10.2016р., №СК01616 від 27.10.2016р., №СК01701 від 11.11.2016р., №СК01860 від 08.12.2016р., №СК01893 від 13.12.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав клопотання про уточнюючий розрахунок суми боргу та штрафних санкцій, в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить стягнути з відповідача 139496,43 грн., а саме: 114450,79 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 1750,19 грн., інфляційні нарахування у розмірі 8706,76 грн., пені у розмірі 14588,69 грн., у звязку з арифметичною помилкою.

Суд розглядає справу з урахуванням наданої заяви, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Сума заборгованості складає 139496,43 грн., а саме: 114450,79 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 1750,19 грн., інфляційні нарахування у розмірі 8706,76 грн, пеня у розмірі 14588,69 грн.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, документів, витребуваних ухвалами суду від 15.05.2017р. та 31.05.2017р. не надав.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

20.01.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс «Деренівська Купіль» (надалі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Констанста Логістик» (надалі Покупець) був укладений Договір постачання №12-01/16 (надалі Договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується приймає і сплатити за продукцію в порядку і на умовах Договору в термін, обємах і асортименті, визначених в заявках Покупця, прийнятими і погодженими Постачальником, згідно цін, вказаних в Специфікації, яка є невідємною частиною цього Договору (п.1.1. Договору).

Умовами п.13.2. Договору, визначено, що Договір діє з дати його підписання сторонами по 31.12.2016р. Закінчення терміну дії і/або розірвання Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення умов і від виконання узятих на себе зобовязань.

Згідно п.1.2. Договору, асортимент, кількість і ціна кожної партії продукції, що поставляється, узгоджується Сторонами у відповідних Заявках і вказується у відповідних накладних.

Так, п.2.1. Договору, встановлено, що продукція поставляється за цінами, вказаними в Специфікації (додаток №1) , що діє на дату Заявки. Ціна вказується в накладних і включає вартість як самої продукції, так і упаковки, маркування, податку на додану вартість і витрат на доставку.

Умовами п.3.1. Договору, визначено, що Покупець оплачує за товар в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, вказаний в договорі, або іншим способом, не заборонений чинним законодавством України. Відстрочення платежу за поставлений Товар за Договором складає 40 днів з моменту постачання такого Товару.

Згідно п.3.2. Договору, днем оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

За умовами п.4.1. Договору, відвантаження продукції здійснюється із застосуванням правил Инкотермс в редакції 2010р. партіями на підставі замовлень Покупця в термін, погоджені між сторонами в заявках покупця, за наявності відповідної продукції на складі постачальника.

Згідно п.4.4., п.4.4.1. Договору, Постачальник здійснює постачання продукції двома способами, доставка постачальником:

- вантажно-розвантажувальні роботи на складі Постачальника, доставка продукції Покупцеві здійснюється власними силами Постачальника і за його рахунок;

- розвантаження продукції на складі Покупця власними силами Покупця і за його рахунок.

Пунктом 4.5 Договору, передбачено, що право власності на продукцію переходить до Покупця:

- при доставці транспортом Постачальника з моменту здійснення представником Покупця приймання продукції, підпису на видатковій накладній;

- при доставці транспортом Покупця з моменту здійснення на видатковій накладній підпису представника Покупця по разовому, належно оформленому дорученню, яке залишається з екземпляром товарної накладної у Постачальника або здійснення підпису перевізника на витратній накладній, що свідчить про прийняття вантажу до перевезення.

Згідно п.4.7. Договору, у разі постачання продукції на умовах, викладених в п.4.4.1., Постачальник зобовязується поставляти, а Покупець приймати продукцію на складі (магазині, торговій точці і ін.) за адресою: м. Київ, військовий проїзд, буд.2 (літера и).

Умовами п.5.1. Договору, передбачено, що при прийманні продукції Сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості (затверджена Постановою Держарбітражу СРСР від 15.05.65р. №П-6) і Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (затверджена Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.66р. №П-7), якщо інше не передбачено цим Договором (додатками до договору).

Згідно п.п.8.1.1. Договору, постачальник зобовязаний своєчасно передати продукцію і документацію на неї відповідно до умов цього договору і замовлення (заявки).

Приписами п.п.8.2.1. Договору, покупець зобовязаний за умовами постачання, передбаченому п.п.4.4.1. цього Договору, прийняти продукцію від Постачальника виключно в пункті постачання на протязі 2 (двох) годин з моменту прибуття товару в пункт постачання і повернути Постачальникові оригінали накладної і рахунку-фактури, в строк не пізніше 3 (трьох) робочих дні з моменту отримання продукції. У разі невиконання Покупцем цього зобовязання, продукція вважається отриманою Покупцем за даними обліку Посачалльника.

Згідно п.п.8.2.4. Договору, Покупець зобовязаний сплатити поставлену Постачальником продукцію в строк, встановлений п.3.1. цього Договору.

Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств.

Сторонами підписана специфікація до Договору №12-01/16 від 20.01.2016р., відповідно до якої узгодили найменування, кількість та ціну продукції.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію за накладними: №СК01054 від 27.07.2016р., №СК01306 від 24.08.2016р., №СК01438 від 23.09.2016р., №СК01463 від 28.09.2016р., №СК01500 від 04.10.2016р., №СК01615 від 27.10.2016р., №СК01616 від 27.10.2016р., №СК01701 від 11.11.2016р., №СК01860 від 08.12.2016р., №СК01893 від 13.12.2016р.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, ТОВ «Константа Логістік», підтверджується накладними: №СК01054 від 27.07.2016р., №СК01306 від 24.08.2016р., №СК01438 від 23.09.2016р., №СК01463 від 28.09.2016р., №СК01500 від 04.10.2016р., №СК01615 від 27.10.2016р., №СК01616 від 27.10.2016р., №СК01701 від 11.11.2016р., №СК01860 від 08.12.2016р., №СК01893 від 13.12.2016р., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, з відмітками про отримання підписами уповноважених осіб. Означені накладні підписані сторонами без заперечень.

Так, відповідачем підтверджено наявність заборгованості у розмірі 114450,79 грн., відповідно до підписаного сторонами та засвідченого печатками підприємств акту звірки взаєморозрахунків.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

Статтею 666 Цивільного кодексу України визначено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Проте, відповідач не надав доказів скоєння дій, передбачених зазначеною нормою права або умовами договору.

За приписами п.п. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості становить 114450,79 грн.

Відповідач існуючий борг в сумі 114450,79 грн. не погасив, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про 3% річних у розмірі 1750,19 грн., інфляційні нарахування у розмірі 8706,76 грн., відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення розміри 3% річних за періоди: з 01.06.2016р. по 30.09.2016р., 04.10.2016р. по 31.12.206р., 03.11.2016р. по 31.12.2016р., 08.11.2016р. по 31.12.2016р., 15.11.2016р. по 31.12.2016р., 07.12.2016р. по 31.12.2016р., 07.12.2016р. по 31.12.2016р., 22.12.2016р. по 31.12.2016р., 01.01.2017р. по 26.04.2017р., 18.01.2017р. по 26.04.2017р., 24.01.2017р. по 26.04.2017р., що разом становить 1750,19 грн., розраховані за кожною накладною, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині та стягненню з відповідача.

Заявлені до стягнення розміри інфляційних витрат за періоди: з жовтня 2016р. по квітень 2017р. у розмірі 5837,74 грн., з листопада 2016 по квітень 2017р. у розмірі 138,49 грн., з грудня 2016р. по квітень 2017р. у розмірі 140,35 грн., з грудня 2016р. по квітень 2017р. у розмірі 116,28 грн., з грудня 2016р. по квітень 2017р. у розмірі 252,39 грн., з січня 2017р. по квітень 2017р. у розмірі 97,92 грн., з січня 2017р. по квітень 2017р. у розмірі 1910,23 грн., з січня 2017р. по квітень 2017р. у розмірі 97,92 грн., з лютого 2017р. по квітень 2017р. у розмірі 75,48 грн., з лютого 2017р. по квітень 2017р. у розмірі 39,96 грн., що разом становить 8706,76 грн., розраховані за кожною накладною, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині та стягненню з відповідача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 14588,69 грн., відповідно до п.9.4. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п. п. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно п.9.4. Договору, за разі порушення термінів оплати за продукцію, Постачальник має право вимагати, а Покупець зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент порушення термінів оплати, за кожен день прострочення.

Таким чином, умовами договору сторони передбачили нарахування пені за невиконання зобовязання з оплати отриманого товару та за неналежне виконання зобовязання щодо оплати поставленого товару.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачити в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Заявлений до стягнення розмір пені за періоди: з 06.09.2016р. по 15.09.2016р. (накладна СК01054) у розмірі 453,42 грн., з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. (накладна СК01054) у розмірі 1859,01 грн., з 28.10.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01054) у розмірі 2901,87 грн., з 01.01.2017р. по 06.03.2017р. (накладна СК01054) у розмірі 2901,87 грн., з 04.10.2016р. по 27.10.2016р. (накладна СК01306) у розмірі 33,98 грн., з 28.10.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01306) у розмірі 94,56 грн., з 01.01.2017р. по 04.04.2017р. (накладна СК01306) у розмірі 137,40 грн., з 03.11.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01438) у розмірі 114,26грн., з 01.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01438) у розмірі 200,93 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01438) у розмірі 22,41 грн., з 08.11.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01463) у розмірі 86,50 грн., з 01.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01463) у розмірі 166,46 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01463) у розмірі 18,56 грн., з 15.11.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01500) у розмірі 162,95 грн., з 01.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01500) у розмірі 361,32 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01500) у розмірі 40,29 грн., з 07.12.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01615) у розмірі 39,17 грн., з 01.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01615) у розмірі 166,46 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01615) у розмірі 18,56 грн., з 07.12.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01616) у розмірі 764,09 грн., з 01.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01616) у розмірі 3247,39 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01616) у розмірі 362,15 грн., з 22.12.2016р. по 31.12.2016р. (накладна СК01701) у розмірі 14,69 грн., з 01.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01701) у розмірі 166,46 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01701) у розмірі 18,56 грн., з 18.01.2017р. по 13.04.2017р. (накладна СК01860) у розмірі 138,72 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01860) у розмірі 68,26 грн., з 13.04.2017р. по 26.04.2017р. (накладна СК01860) у розмірі 9,83 грн., що разом становить 14588,69 грн., розраховані за кожною накладною, відповідно до п.9.4. Договору, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у розмірі 2092,45 грн.

Також, за приписами ст. 49, 84 ГПК України при винесенні рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами та про повернення судового збору з бюджету у разі необхідності.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2. ст. 44 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1. ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1. ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017р. становить 1600,00 гривень.

Позивачем у позовній заяві №59-01 від 27.04.2017р. заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 139496,43 грн., тобто майнові вимоги у розумінні ч.2. ст. 16 ЦК України, ч.2. ст. 20 ГК України.

Розміри ставок судового збору встановлені у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, з огляду на приписи вказаного Закону позивачем у даному випадку повинно бути сплачено за подання до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 2092,45 гривень.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення №101 від 27.04.2017р. про сплату судового збору у розмірі 2136,85 грн., тобто судовий збір було внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Розмір переплати становить 44,40 грн.

Враховуючи те, що за приписами п.1. ч.1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом та із урахуваннях заяви про зменшення розміру позовних вимог, то сума судового збору у розмірі 44,40 гривень, яка сплачена на підставі платіжного доручення №101 від 27.04.2017р. на суму 2136,85 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України як надмірно сплачена.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 526, 530, 625, 655, 692, п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс «Деренівська Купіль», Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Констанста Логістик», Донецька область, м. Краматорськ про стягнення заборгованості у розмірі 139496,43 грн., а саме: 114450,79 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 1750,19 грн., інфляційні нарахування у розмірі 8706,76 грн., пені у розмірі 14588,69 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Констанста Логістик» (84313, Донецька область, м. Краматорськ; вул. Орджонікідзе, 10, офіс 1404, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс «Деренівська Купіль» (89442, Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино; ) заборгованість у розмірі 114450,79 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 1750,19 грн., інфляційні нарахування у розмірі 8706,76 грн., пені у розмірі 14588,69 грн., судовий збір у розмірі 2092,45 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Санаторний комплекс «Деренівська Купіль» (89442, Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино; ) з державного бюджету України суму судового збору у розмірі 44,40 гривень, сплаченого відповідно до платіжного доручення №101 від 27.04.2017р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко