ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" червня 2017 р. Справа № 922/4312/16

вх. № 115

Суддя господарського суду: Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання: Косма К.І.

за участю представників сторін:

скаржника (боржника) - ОСОБА_1 (дов.№1 від 30.05.16);

стягувача - не з'явився;

ВДВС - не з'явився.

розглянувши скаргу Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харків на рішення Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх.№115 від 10.05.2017 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коверіс Рігід Україна", м. Київ

до Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харків

про стягнення коштів

за участю: Московського відділу ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.02.2017 по справі № 922/4312/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Коверіс Рігід Україна" було задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коверіс Рігід Україна" 697 853,67грн. основного боргу, 3% річних в сумі 10972,18грн., 10632,39 гривень судового збору.

На виконання рішення суду було видано наказ.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2017 року заяву Комунального підприємства "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" від 03.03.2017 (вх.№ 7525) про розстрочку виконання рішення суду по справі № 922/4312/16 - задоволено.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року у справі № 922/4312/16 в непогашеній сумі 708 825,85 (сімсот вісім тисяч вісімдесят двадцять п'ять) грн. 85 коп. згідно з наступним графіком:

- в строк до 31.03.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк 30.04.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк до 31.05.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк до 30.06.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк до 31.07.17 включно -108825,85 грн.

Всього 708 825,85 грн.

10.05.2017 року від Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харків на дії Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх.№115 від 10.05.2017 року), в якому останній просить суд :

- визнати недійсною постанову № 53527413 винесену 06 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про внесення виправлення до документу «Постанови про відкриття виконавчого провадження» від 06 квітня 2017 року.

14.04.2017 року справу №922/4312/16 направлено до Харківського апеляційного господарського суду на підставі апеляційної скарги Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області вих. № б/н від б/д (вх. № 830 від 26.04.2017) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2017 по справі № 922/4312/16 за позовом ТОВ "Коверіс Рігід Україна", м. Київ до КП "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування", м. Харків про стягнення коштів.

Ухвалою господарського суду від 12.05.2017 року, відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харків на рішення Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх.№115 від 10.05.2017 року) до повернення матеріалів справи з Харківського апеляційного господарського суду.

26.05.2017 року справа №922/4312/16 повернулась до господарського суду Харківської області .

Ухвалою господарського суду від 29.05.2017 року прийнято скаргу Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харків на рішення Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх.№115 від 10.05.2017 року) до розгляду. Розгляд скарги призначено на "08" червня 2017 р. о 12:00.

Ухвалою господарського суду від 08.06.2017 року, задоволено клопотання представника ДВС щодо відкладення розгляду скарги, розгляд скарги було відкладено до 20.06.2017 року.

Представник стягувача в судове засідання 20.06.2017 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу у повному обсязі.

Представник ВДВС у призначене судове засідання з'явився, вимог ухвали суду не виконав, документів витребуваних ухвалами суду не надав, на адресу господарського суду електронною поштою надіслав клопотання (вх.№1284 від20.06.2017року) щодо відкладення розгляду скарги.

Розглянувши в судовому засіданні вказане клопотання , суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В клопотанні про відкладення розгляду скарги представник ДВС не подав доказів чому саме його участь є обов'язковою і поважні причини, з яких не може з'явитися на судовий розгляд інша уповноважена особа боржника, в той час як ст.28 ГПК України передбачено, що представниками юридичних осіб можуть бути будь-які особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства чи організації.

Відкладення розгляду справи є правом суду за наявності відповідних підстав. Основною умовою для застосування цього права є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, суд розцінює подане клопотання як умисне затягуваня розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає, що зазначене клопотання боржника слід відхилити, а розгляд скарги проводити без участі представника ДВС .

Зважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, а також те, що судом, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України, створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, підстави для відкладення розгляду скарги, передбачені у ст.77 ГПК України, не вбачаються.

Розглянувши подані матеріали, оцінивши подані докази в їх сукупності та заслухавши пояснення представника скаржника, судом встановлено таке.

Згідно ст. 124 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

У відповідності до ч.1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Суду у справі Янголенко проти України, no.14077/05, від 10.12.2009).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Суду у справі Глоба проти України, no.15729/07, від 05.07.2012р.).

03.03.2017р. державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було відкрите виконавче провадження постановою за № 53527413.

У зазначеній Постанові державним виконавцем було допущено технічні помилки, а саме помилково зазначено номер наказу 922/4212/16, замість № 922/43 12/16, який виданий 21.02.2017 господарським судом Харківської області, а також невірно визначено організаційно правову форму підприємства боржника, вказано: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування», замість: Комунальне підприємство «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування».

В силу положень ч. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

За приписами абзацу третього ч. 3 ст. 74 Закону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Із матеріалів справи вбачається, що в порушення наведених норм державний виконавець, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2017 за № 53527413 неправильно вказав номер наказу господарського суду Харківської області та не вірно вказав організаційно - правову форму боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналізуючи норми названо закону суд приходить до висновку, що відповідач (боржник) зі скаргою на дії виконавчого органу може звернутись виключно до суду.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що допущені державним виконавцем помилки щодо назви боржника та номеру виконавчого документу перешкоджають подальшому проведенню виконавчих дій та перешкоджає боржнику виконати рішення суду від 07.02.2017р., яке є обов'язковим до виконання в добровільному порядку, господарський суд прийшов до висновку, що Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03 березня 2017 року підлягає визнанню недійсною, про що було ухвалено 11 квітня 2017 року відповідне судове рішення.

Проте 3 травня 2017 року заявника (боржник) поштою отримав нову постанову іншого старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 від 6 квітня 2017 року «Про виправленні помилки в процесуальному документі».

В даному процесуальному документі, зазначено: «При розгляді скарги від боржника державним виконавцем встановлено наявність допущених помилок в процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні № 53527413, ОСОБА_4, а саме: в назві боржника вказано організаційно-правову форму як "товариство з обмеженою відповідальністю" замість "комунальне підприємство", а також номер виконавчого документа зазначено, як "922/4212/16" замість правильного "922/4312/16". Дані помилки необхідно виправити". З огляду на викладене, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження", старший державний виконавець Ткач Д. М. постановив внести відповідні виправлення в документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 06.04.2017 року.

За поясненнями представника заявника (боржника), боржник - комунальне підприємство "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" не звертався до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області зі скаргами на дії державних виконавців за виконавчим провадженням № 53527413, і на дату розгляду в суді цієї справи, отримував від державної виконавчої служби тільки Постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527413 від 03 березня 2017 року.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов про відкриття виконавчого провадження, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Ткач Д. Т. допустив технічну помилку, коли вказав в Постанові від 06 квітня 2017 року Про внесення виправлення в документ Постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527413, дату відкриття виконавчого провадження № квітня 2017 року замість вірної дати 03 березня 2017 року.

Суд вважає за необхідним в подальшому, в тексті даної ухвали, вказувати правильну дату Постанови про відкриття виконавчого провадження № березня 2017 року.

Судом, раніше за текстом цієї ухвали відмічалось, що 11 квітня 2017 року Постанова про відкриття виконавчого провадження № 53527413 від 03 березня 2017 року була визнана господарським судом Харківської області у справі № 922/4312/16 недійсною, через наявності допущених державним виконавцем Козаком А. Г. технічних помилок в тексті Постанові, а саме в найменуванні організаційно-правовій формі боржника (заявника) та в назві номера виконавчого документа. Вказане рішення суду набуло законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга ст. 129-1 Конституції України встановлює, що контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів з примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень способом і в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

В ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. .... За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В абз. 1 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

В абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Аналізуючи викладені обставини та матеріали справи в сукупності, а так само норми Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що боржник звернувшись зі скаргою до суду діяв відповідно до вимог чинного законодавства з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, проте старший державний виконавець Ткач Д. Т. навпаки прийняв рішення з порушенням процедури встановленої в абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець діяв з перевищенням своїх повноважень, за власною ініціативою, без законних на те підстав самостійно виправив технічні помилки допущені державним виконавцем Козаком А. Г. Такі порушення державного виконавця унеможливлюють та ускладнюють виконання судового рішення та дають підстави для суду визнати недійсною постанову № 53527413 від 06 квітня 2017 року про внесення виправлення в документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 03 березня 2017 року, яка прийнята старшим державним виконавцем Ткачем Д. Т.

За приписом ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом і на засадах змагальності.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовими доказами за визначенням ст. ст. 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З огляду на встановлені обставини і норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про правомірність доводів заявника і задоволення скарги комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харкова на дії Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області шляхом визнання недійсною постанову № 53527413 від 6 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 про внесення виправлення в документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 03 березня 2017 року.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" м. Харків на рішення Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх.№115 від 10.05.2017 року).

Визнати недійсною постанову № 53527413 винесену 06 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про внесення виправлення до документу «Постанови про відкриття виконавчого провадження» від 06 квітня 2017 року.

Суддя Присяжнюк О.О.