ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017р. Справа № 917/557/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, адреса для листування: АДРЕСА_2; юридична адреса: АДРЕСА_1, 54018

до Приватного підприємства "Укравіасервіс", вул. Красіна, 89А, кім. 302, м. Кременчук, Полтавська обл., 39617

про стягнення 44835,04 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач/ФОП ОСОБА_1) звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Укравіасервіс" (далі - відповідач/ПП "Укравіасервіс") про стягнення 44835,04 грн. заборгованості, з яких: 35840,00 грн. - основна заборгованість, 6487,04 грн. - пеня та 2508,00 грн. - штраф. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору на надання перекладацьких послуг № 02/0515 від 20.05.2015р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.04.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 11.05.2017р.

11.05.2017р. розгляд справи відкладено на 30.05.2017р.

Ухвалою від 30.05.2017р. суд відклав розгляд справи на 07.06.2017р.

В судових засіданнях 11.05.2017р. та 30.05.2017р. представник позивача підтримував позов у повному обсязі.

В судове засідання 07.06.2017р. представник позивача не з'явився. 06.06.2017р. до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі (вх. № 7163).

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з'явився.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Попередні ухвали суду, що були надіслані на адресу відповідача повернулися з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Докази отримання відповідачем копії ухвали суду від 30.05.2017р., яка була направлена на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, в матеріалах справи відсутні. Копія ухвали до суду не повернулася.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - постанова Пленуму ВГСУ № 18), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ПП "Укравіасервіс" відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.05.2017р.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо через таку неявку неможливо розглянути певну справу.

У п. 3.9.2. постанови Пленуму ВГСУ № 18 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представників сторін у судове засідання 07.06.2017р. не унеможливлює розгляд справи № 917/557/17, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст. 77 ГПК України. До того ж двомісячний строк розгляду спору, передбачений ст. 69 ГПК України, закінчується 11.06.2017р., часу, що залишився, не достатньо для відкладення розгляду справи.

За даних обставин, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 07.06.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015р. між позивачем - ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та відповідачем ПП «УКРАВІАСЕРВІС» (замовник) було укладено договір на надання перекладацьких послуг № 02/0515 від 20.05.2015р. (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору виконавець за завданням (заявкою) замовника надає лінгвістичні та/або суміжні послуги.

Відповідно до п. 2.3. договору замовник має право розміщати заявку на надання послуг тільки від уповноважених осіб (додаток № 3 до договору). Офіційно наданою заявкою вважати заповнену форму (додаток № 1 до договору), відправлену по електронній пошті з офіційної електронної адреси уповноваженої особи замовника на офіційну електронну адресу відповідального представника виконавця (п. 6.7.). За відсутності заявки, оформленої згідно встановленої форми, заявкою на надання послуг за цим договором вважається запит (звернення), оформлений у довільній формі та направлений по електронній пошті з офіційної електронної адреси уповноваженої особи замовника на офіційну електронну адресу відповідального представника виконавця.

Згідно п. 2.7. договору замовник зобов'язується після надання послуг по кожному замовленню прийняти результати наданих послуг і підписати акт про надання послуг не пізніше закінчення п'яти робочих днів з моменту надання послуг і одержання акту. В акті повинен бути зазначений точний (повний) обсяг наданих послуг (по кожному епізоду надання послуг) і загальна вартість наданих послуг. Допускається підписання акту про надання послуг відразу по всіх замовленнях проекту в цілому, за умови виконання всіх замовлень у рамках одного місяця. Акт є невід'ємною частиною даного договору й незаперечним доказом надання послуг, а також належної якості відповідних наданих послуг. У випадку відмови замовника підписати акт, останній має право протягом 5 робочих днів з моменту надання послуг надати мотивовану письмову відмову зі вказівкою повних і достатніх причин відмови від підписання акту. У випадку непідписання акту та ненадання відмови від підписання протягом 5 робочих днів після його виставляння, акт вважається підписаним, послуги вважаються наданими належним чином у повному обсязі, прийнятими й підлягаючими оплаті (доплаті) замовником.

Пунктом 2.8. договору сторони погодили, що замовник має право оцінити якість наданих послуг у строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту одержання результату надання послуг і, при наявності претензій до якості наданих послуг, направити виконавцеві їх у письмовій формі.

Вартість послуг виконавця за даним договором зазначена в прайс-листі. Загальна вартість послуг визначається після надання послуг і вказується в рахунку на оплату. Сторони встановили щомісячний порядок розрахунків за надані послуги, якщо інший порядок (повна або часткова передоплата) не визначений у відповідній заявці. Оплаті підлягають всі виконані замовлення згідно підписаних актів про надання послуг (п. 3.1., п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору оплата здійснюється до 5-го числа поточного місяця за роботи, виконані в попередньому місяці, стосовно яких підписані акти про надання послуг. Оплата здійснюється на підставі рахунку, у якому зазначений перелік виконаних замовлень за станом на перше число, шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з моменту виставляння рахунку на оплату або готівковим платежем.

Позивач у позові зазначає, що в серпні-вересні 2016р. він отримав від відповідача чергове замовлення на переклад/верстат (з російської мови на англійську) двох книг (№ 120816_сЗ) та замовлення на переклад/верстат двох інструкцій (№ 020916_с4, № 090916_с1). Ніяких спеціальних вимог для перекладу відповідач не зазначав. Враховуючи підписаний сторонами прайс-лист (додаток № 2 до договору) загальна сума замовлень склала 35 840,00 грн.

Факт звернення відповідачем до позивача із замовленням про надання послуг підтверджується лише електронною перепискою між сторонами (копія заявки № 7 на надання перекладацьких послуг від 12.08.2016р.). Крім цього, позивачем надано не засвідчену копію листа відповідача (вх. № 20/12-1 від 20.12.2016р.), адресованого відповідальному представнику позивача ОСОБА_2 (п. 6.7. договору), в якому вказано про звернення відповідачем із завданням на переклад та виготовлення літної технічної документації з російської на англійську мову (т. 1, а.с. 17).

Суд ухвалою від 12.04.2017р. зобов'язав позивача надати на судове засідання 11.05.2017р. оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної зави (для огляду). Проте, ні 11.05.2017р., ні в подальших судових засіданнях позивач оригіналу листа відповідача вх. № 20/12-1 від 20.12.2016р. не надав, зазначивши в додаткових поясненнях (вх. 6473 від 19.05.2017р.), що цей лист був отриманий 20.12.2016р. електронною поштою.

Позивач стверджує, що замовлення були виконанні в терміни, обумовлені між сторонами та на початку вересня 2016р. позивач передав переклад/верстат відповідачу.

На підтвердження виконання послуг позивачем надано тексти перекладів двох книг та двох інструкцій.

Також позивач зазначає, що 20.09.2016р. він направив, як електронною поштою, так і звичайною, для оплати відповідачу рахунок № 160 від 13.09.2016р. та акт надання послуг № 160 від 13.09.2016р. на підписання.

Отже, факт направлення позивачем відповідачу рахунку та акту надання послуг № 160 від 13.09.2016р. не підтверджений належними доказами. Надані позивачем копії кур'єрських накладних (т. 4, а.с. 36-38) не можуть вважатися належним доказом такого направлення, оскільки вони не містять опису вкладеного, до того ж назви відправника та отримувача, дати відправки та вручення не можливо прочитати (оригінали накладних та належні копії до суду для огляду не надані).

Щодо посилання позивача на факт направлення акту про надання послуг електронною поштою, то суд зазначає, що умовами договору не передбачена можливість такого направлення для актів та рахунків, а також отримання такого акту відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами у розумінні ст. ст. 32, 34 ГПК України.

Як зазначає позивач, у визначені договором строки відповідач не надав йому жодних претензій до наданих послуг, при цьому, оплачувати надані послуги та підписувати акт наданих послуг відповідач відмовляється. В зв'язку з цим позивач звернувся з позовом до суду.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути двосторонніми.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, позивач не підтвердив належними доказами факт відправлення (виставлення, одержання) відповідачу акту надання послуг № 160 від 13.09.2016р. на суму 35840,00 грн. Отже, посилання позивача на обов'язок відповідача щодо розрахунку за надані послуги без наявності належних доказів відправлення (п. 6.6. договору) відповідачу вказаного акту є передчасним. Факт відправлення (виставлення, одержання) акту є обов'язковою умовою (передумовою) для оплати наданих послуг (п. 2.7. договору).

У зв'язку з цим, відсутні підстави вважати вказаний акт одержаним (підписаним) відповідачем відповідно до п. 2.7. договору., а відповідно відсутні підстави для оплати послуг.

Таким чином, вимога позивача про стягнення основного боргу 35840,00 грн. не обгрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 6487,04 грн. пені та 2508,00 грн. штрафу суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що у випадку порушення замовником строків оплати за послуги згідно з умовами даного договору виконавець має право стягнути із замовника пеню в розмірі 0,1% вартості послуг за кожний день прострочення платежу, але не більше 30% вартості наданих послуг. При порушенні строків оплати більш ніж на 30 календарних днів виконавець має право додатково стягнути з замовника штраф у розмірі 7% вартості послуг.

Оскільки позивачем не доведено факт відправлення (виставлення, одержання) відповідачу акту № 160 від 13.09.2016р., то стверджувати про порушення відповідачем строків оплати по договору про надання перекладацьких послуг є передчасним, а, отже, і відсутні підстави для нарахування відповідачу пені та штрафу, які передбачені умовами договору.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені та штрафу не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Відмовити в позові повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.06.2017р.

Суддя О.С. Семчук