РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017Справа №910/6917/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання права на використання природного газу, за участю представників позивача - Ващенко Т.Д., довіреність №38-4055/391 від 27.10.2010 року, відповідача - Чеботарьової І.Г., довіреність №16-64 від 14.04.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання за позивачем права на використання придбаного за договором постачання природного газу № 2351/1617-ТЕ-32 від 08.09.2016 року природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в обсягах:

- за період з 01 по 31 січня 2017 року в обсязі 103 230,304 тис. куб. м ;

- за період з 01 по 28 лютого 2017 року в обсязі 87 869,692 тис. куб. м.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.05.2017 року.

26.05.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

31.05.2017 року позивачем через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення до позову.

31.05.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 07.06.2017 року.

06.06.2017 року представником позивача через канцелярію суду надано заперечення на відзив.

07.06.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 14.06.2017 року.

14.06.2017 року представником відповідача через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.09.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (далі - споживач) укладено договір № 2579/1617-ТЕ-32 постачання природного газу (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити споживачу у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року в обсязі до 476 500 тис. куб. м, в тому числі розрізі по місяцях.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що допускається відхилення місячного обсягу переданого природного газу в розмірі +(-) 5 відсотків (плюс/мінус п'ять відсотків), підтвердженого планового обсягу без узгодження сторін.

Пунктом 3.1. договору визначено момент переходу права власності на природний газ від постачальника до споживача - лише після підписання сторонами договору акту приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.2 договору споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 цього договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку

Відповідно до п. 3.4 договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу.

У п. 3.5 договору сторони погодили, що не пізніше 7-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, споживач зобов'язується надати постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, кладеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, У разі не підписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання акта (п. 3.6 Договору).

Згідно з п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - д о їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з листами від 15.12.2016 № 61-5399 та від 13.01.2017 №61-140 з заявками на планові обсяги використання природного газу в січні 2017 в обсязі 130600,0 тис. куб.м. та 100400,0 тис куб.м. у лютому 2017 року, на що листом №26-1594/1.2-17 від 15.02.2017 року відповідач повідомив позивача про те, про те, що у нього наявна заборгованість за поставлений газ, а тому оскільки підприємство не здійснює розрахунки за поточне споживання газу та погашення заборгованості згідно графіку, відповідач не надав позивачу номінації природного газу на січень 2017 року, акти приймання-передачі газу було повернуто відповідачу без підписання.

Листом №26-2704/1.2-17 від 16.03.2017 року відповідач повідомив позивача про те, що у нього наявна заборгованість за поставлений газ, а тому оскільки підприємство не здійснює розрахунки за поточне споживання газу та погашення заборгованості згідно графіку, відповідач не надав позивачу номінації природного газу на лютий 2017 року, акти приймання-передачі газу було повернуто відповідачу без підписання.

Розділом ІІ Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 передбачено, що підставою для постачання природного газу споживачу є:

наявність у споживача, об'єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб'єкту ринку природного газу;

наявність у споживача, об'єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального EIC-коду як суб'єкту ринку природного газу;

наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача;

відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Пунктом 20 Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 визначено, зокрема, обов'язки споживача: - дотримуватись вимог цих Правил; - забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; - своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; - самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: -порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; -відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу.

Пунктом 21 Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 визначено, зокрема, право споживача на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Відповідно до термінів, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, відбір природного газу за відсутності по суб'єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) є несанкціонованим.

Таким чином, відмова в підписанні актів приймання-передачі газу за січень-лютий 2017 року відповідачем є вмотивованою та право власності на газ у відповідності до умов п.3.1. договору до позивача не перейшло.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права на використання придбаного за договором постачання природного газу № 2351/1617-ТЕ-32 від 08.09.2016 року природного газу відсутні, тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2017 р.

Суддя С.О.Чебикіна