ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017р. Справа № 914/684/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СІНТА-ТРЕЙД, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МАС-ВАД, м.Стрий Львівської області

про стягнення заборгованості в розмірі 48 170,69 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- представник (довіреність б/н від 12.05.17р.)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СІНТА-ТРЕЙД, м. Київ, до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МАС-ВАД, м.Стрий Львівської області про стягнення заборгованості в розмірі 48 170,69 грн. Ухвалою суду від 06.04.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.05.2017 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

16.05.17р. за вх. № 17207/17 позивачем подано в канцелярію Господарського суду Львівської області клопотання з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

16.05.17р. за вх. № 2152/17 позивачем подано в канцелярію Господарського суду Львівської області клопотання про продовження строків вирішення спору.

Представник позивача в судове засідання зявився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі виконав частково, позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем ТзОВ «МАС-ВАД» 12.10.2015 року укладено договір поставки, відповідно до якого ТзОВ «СІНТА-ТРЕЙД» поставило ТзОВ «МАС-ВАД» товар, за який відповідач розрахувався частково. Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 45 000,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 32,06 грн. пені та 1 538,63 грн. 24% річних.

Відповідач вимоги ухвали про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення від 13.04.2017 року №13998/17, повернуте на адресу суду, а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2015 року між ТОВ «СІНТА-ТРЕЙД» (постачальник) та ТОВ «МАС-ВАД» (покупець) укладено договір поставки №МВК-12/10/15, за яким постачальник зобов»язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставляти покупцю визначений цим договором та/або додатками до нього товар: автомобільні шини та запчастини, а покупець зобов»язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти товар та оплачувати його.

Згідно п.2.1 договору, погодження сторонами кількості, номенклатури асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується в рахунках-фактурах на оплату та/або в видаткових накладних про відвантаження, що являються невід»ємними складовими договору без складання специфікації.

Так, в жовтні 2016 року ТОВ «СІНТА-ТРЕЙД» поставило ТОВ «МАС-ВАД» товар на загальну вартість в розмірі 63 188,00 грн., згідно наступних видаткових накладних: №2227 від 18.10.2016 року на суму 35 632,00 грн., №2283 від 21.10.2016 року на суму 10 096,00 грн., №2314 від 24.10.2016 року на суму 17 460,00 грн.

Оплата згідно даного договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику на підставі рахунку-фактури та/або видаткової накладної з дотриманням умов зазначених в параграфі 2 даного Договору (п.3.1 договору).

Відповідач взятих на себе договірних зобов'язань із оплати поставленого за Договором товару належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість з оплати поставленого за Договором товару в розмірі 45 000,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, 12.10.2015 року між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №МВК-12/10/15.

Відповідно до п.1.1., Постачальник зобовязувався в порядку та нау мовах визначених цим Договором, поставляти Покупцю визначений цим Договором та/або додатками до нього товар: автомобільні шини та запчастини, а покупець зобов»язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар та оплачувати його.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується ОСОБА_3 накладними №2227 від 18.10.2016 року на суму 35 632,00 грн., №2283 від 21.10.2016 року на суму 10 096,00 грн., №2314 від 24.10.2016 року на суму 17 460,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-яких зауважень зі сторони відповідача у видаткових накладних не зазначено. Відтак, відповідач, підписуючи видаткові накладні, погодився із обємом та вартістю поставленого товару.

Відповідач взятих на себе договірних зобов'язань із оплати поставленого за Договором товару належним чином не виконав, внаслідок чого, враховуючи часткові проплати відповідача, утворилась заборгованість з оплати поставленого за Договором товару в розмірі 45 000,00 грн. Доказів погашення вказаної заборгованості станом на час розгляду справи по суті сторонами суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

При цьому суд зазначає, що підписання Покупцем видаткових накладних, які є первинним обліковими документами у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, і які відповідають вимогам, зокрема ст.9 названого Закону і пункту 2.3. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами ч.1 ст.692 ЦК України. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012).

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст.632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі доведеність позовних вимог в частині стягнення 45 000,00 грн. боргу за поставлений товар, відсутність заперечень Відповідача проти як самого факту поставки товару, так і щодо його якісних і кількісних показників, підписання Відповідачем ОСОБА_3 накладних, суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 45 000,00 грн. суми основного боргу за поставлений за Договором товар є мотивованими та обґрунтованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Крім того, п.5.2 договору передбачено, що у разі прострочення платежу більше 3 календарних днів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Таким чином, відповідач зобов»язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 32,06 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у випадку прострочення виконання грошового зобов2язання строків більше 30 календарних днів, боржник на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 24% річних від простроченої суми.

Отже, суд дійшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 24% річних в розмірі 1 538,63 грн.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України, судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу, позовні вимоги не спростував.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СІНТА-ТРЕЙД» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАС-ВАД» про стягнення заборгованості в розмірі 48 170,69 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На підставі ст.49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягнути з Відповідача на користь Позивача 1600,00 грн. судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МАС-ВАД (82400, Львівська область, м.Стрий, вулиця Галицька,4; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СІНТА-ТРЕЙД (04053, м.Київ, вулиця Січових Стрільців,37-41, ) - 48 170,69 грн. заборгованості:, з яких 45 000,00 грн.-основний борг, 32,06 грн. пеня, 1 538,63 грн. штраф 24% річних, а також 1 600,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2017 р.

Суддя Горецька З. В.