ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017р. Справа № 917/614/17

За позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, пров. Героїв Бресту, буд. 35А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39602

про стягнення 17 000,00 грн.

та за зустрічним позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, пров. Героїв Бресту, буд. 35А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39602

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 року № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015

Суддя Семчук О.С.

Представники у судовому засіданні 23.05.2017 р.:

від Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України: ОСОБА_1, довіреність № 01/9023 від 05.12.2016 р.,

ОСОБА_2, довіреність № 23/35 від 04.01.2017 р.,

від Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради:

ОСОБА_3, довіреність № 01/2268 від 10.05.2017 р.,

ОСОБА_4, довіреність № 01/2268 від 140.05.2017 р.

У судовому засіданні 23.05.2017 р. оголошено перерву в порядку ст. 77 ГПК України до 13.06.2017 р. до 10 год. 30 хв..

Представники у судовому засіданні 13.06.2017 р.:

від Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України : ОСОБА_1, довіреність № 01/9023 від 05.12.2016 р.,

ОСОБА_5, довіреність № 01/2686 від 12.06.2017 р.,

від Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради : ОСОБА_3, довіреність № 01/2268 від 10.05.2017 р..

13.06.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору : Розглядаються :

(1) позовна заява Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач за первісним позовом) про стягнення з Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (далі відповідач за первісним позов) 17 000,00 грн., з яких : 8 500,00 грн. штрафу за порушення з боку останнього законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді застосування різних цін до угод з субєктами господарювання без обєктивно виправданих на те причин (по 29.08.16 р.), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50 та п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с. Омельник Кременчуцького району, застосованого за рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.16 року № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015 та 8 500,00 грн. пені, нарахованої відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за період з 14.02.17 р. по 21.04.17 р.;

(2) позовна заява Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (далі - позивач за зустрічним позовом) до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.16 року № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015.

Позивач за первісним позовом - Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України - на позовних вимогах наполягає з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач за первісним позовом - Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради - проти позову заперечує за обґрунтуванням наведеним у відзиві на позов вх. № 6596 від 23.05.2017 р.

Крім того, Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулося до суду із зустрічною позовною заявою № 23/3020 від 22.05.17 р. (вх. № 904/17 від 23.05.17 р.) до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (дал відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.16 року № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015.

Даний зустрічний позов ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.05.17 р. було прийнято судом для спільного розгляду з первісним позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 01/2043 від 21.04.17 р. (вх. № 751/17 від 24.04.17 р.) у справі № 917/614/17.

Відповідач за зустрічним позовом позов не визнає з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву № 01/2558 від 25.05.17 р. (вх. № 6719 від 25.05.17 р.). В обґрунтування заперечень останній посилається, на те, що позивачем за зустрічним позовом пропущено встановлений ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" присічний двомісячний строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України.

Позивач за зустрічним позовом - КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради - заявив суду клопотання № 23/3012 від 22.05.17 р. про відновлення строку на оскарження рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.16 року № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015. Суд відмовив у задоволенні даного клопотання з підстав, наведених у мотивувальній частині даного рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив :

06.12.2016 p. Адміністративна колегія Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 01/114-рш по справі № 01-02-50/92-2015 (далі - рішення від 06.12.2016 p. № 01/114-рш) про визнання дій КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради щодо застосування різних цін до угод з субєктами господарювання без обєктивно виправданих на те причин (по 29.08.16 р.) передбачених п. 2 ст. 50 та п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с. Омельник Кременчуцького району.

Пунктом другим резолютивної частини рішення накладено на відповідача за первісним позовом штраф у розмірі 8 500,00 грн.

Рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 01/114-рш від 06.12.16 р. по справі № 01-02-50/92-2015 було відправлено супровідним листом від 07.12.16 р. № 01/4331 на адресу відповідача (пров. Героїв Бреста, буд 35 а, м. Кременчук, 39602). У зазначеному листі відповідач попереджувався, що у разі несплати штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення, буде нараховуватися пеня у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України № 2210-ІІІ від 11.01.01 р. "Про захист економічної конкуренції" (із подальшими змінами та доповненнями, далі - Закон № 2210-ІІІ)

Вищезазначене рішення 13.12.16 р. було отримано представником відповідача за первісним позовом. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 888 від 08.12.16 р. та листом Полтавської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 04.04.17 р. № 01.3-14-12 (вх. № 01/1237 від 06.04.17 р.) (а.с. 22 та а.с. 24).

Таким чином, рішення від 06.12.16 року № 01/114-рш є таким, що вручено відповідачу за первісним позовом 13.12.16 року.

Відповідно до ст. 56 Закону № 2210-ІІІ особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний термін з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Тобто, відповідач за первісним позовом повинен був сплатити штраф по 13.02.17 р. включно.

За даними позивача за первісним позовом, на момент звернення до суду з даним позовом до територіального відділення не надходили ні позовна заява щодо оскарження даного рішення, ні ухвали суду про порушення провадження у справі.

Так, позивач за первісним позовом з огляду на відсутність доказів оскарження відповідачем рішення від 06.12.16 р. № 01/114-рш в порядку Закону № 2210-ІІІ, вважає його таким, що набрало законної сили та є обов'язковим до виконання.

Отже, у встановлений строк за рішенням від 06.12.16 р. № 01/114-рш штраф у добровільному порядку відповідачем за первісним позовом не сплачено.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

За несплату відповідачем за первісним позовом штрафу згідно рішення від 06.12.16 р. № 01/114-рш, позивачем за первісним позовом за період з 14.02.17 р. по 21.04.17 р. нарахована пеня в розмірі 8 542,00 грн.. Проте, враховуючи приписи ч. 5 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ, позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача 8 500,00 грн. пені.

Після порушення провадження у справі 23.05.17 р. КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради подана зустрічна позовна заява про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.16 р. № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015, яка прийнята судом до розгляду в даному провадженні ухвалою від 24.05.17 р.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.16 р. № 01/114-рш у справі № 01-02-50/92-2015 було постановлено при неповному з'ясування всіх обставин, які мають значення для справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим рішення за ре зультатами розгляду даної зустрічної позовної заяви (зустрічний позов) підлягає скасуванню господарським судом. При цьому, відповідач заявив суду клопотання про відновлення строку на оскарження вищезазначеного рішення.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно положень ст. 1 Закону № 2210-ІІІ, Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2210-ІІІ розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 48 Закону № 2210-ІІІ передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 56 Закону № 2210-ІІІ рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Приймаючи до уваги те, що рішення направлене позивачем за первісним позовом на адресу відповідача за первісним позовом було отримано 13.12.16 р. його представником, у розумінні положень ст. 56 Закону № 2210-ІІІ, останнє є врученим (докази на підтвердження даної обставини наявні у матеріалах справи).

При цьому судом враховано, що відповідачем за первісним позовом не заперечується факт отримання вищезазначеного рішення, останнім заперечується лише дата його отримання, а саме : не 13.12.16 р., а 15.12.16 р.. Проте, дана обставина не спростовує сплив двомісячного строку на оскарження до суду рішення органів Антимонопольного комітету України, що визначений ст. 60 Закону № 2210-ІІІ, оскільки звернення з зустрічним позовом до Господарського суду Полтавської області відбулось лише 23.05.17 р.

Частиною першою статті 59 Закону № 2210-ІІІ встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону № 2210-ІІІ заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено і є присічним.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" (далі - Постанова) зазначено, що у застосуванні згаданого припису ч. 1 ст. 60 Закону № 2210-ІІІ, а також ч. 2 ст. 47 Закону № 2210-ІІІ господарським судам слід враховувати таке. За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Пунктом 21 Постанови визначено, що господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення, з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою ст. 47 та частиною першою ст. 60 Закону № 2210-ІІІ, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Заперечення відповідача за зустрічним позовом, в частині пропуску строку на оскарження, суд визнає правомірними.

Посилання позивача за зустрічним позовом стосовно того, що отримане ним рішення від 06.12.16 р. № 01/114-рш було оскаржено ним в порядку ст. 57 Закону № 2210-ІІІ до Антимонопольного комітету України судом до уваги не береться, оскільки оскарження рішення до АМК України не позбавляло останнього права звернутися до господарського суду, як це передбачено ст. 60 Закону № 2210-ІІІ.

Враховуючи наведене, з огляду на пропуск позивачем встановленого законом строку для оскарження рішення Антимонопольного комітету, суд відмовляє як у задоволенні клопотання про відновлення строку на оскарження рішення від 06.12.16 р. № 01/114-рш по справі № 01-02-50/92-2015, так і у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 28.04.15 р. по справі № 917/1513/14; від 18.02.16 р. у справі 917/2028/15.

За даних обставин, оскільки рішення від 06.12.16 р. № 01/114-рш по справі № 01-02-50/92-2015 є врученим 13.12.16 р., визначений на його підставі штраф підлягав сплаті у двомісячний термін, тобто по 13.02.17 року.

Докази сплати штрафу відповідачем за первісним позовом не надані.

За даних обставин, позовні вимоги у справі про стягнення штрафу у сумі 8 500,00 грн. на підставі чинного рішення є законними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та такими, що підлягають задоволенню судом.

Щодо розміру накладеного штрафу слід зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 ст. 52 Закону № 2210-ІІІ за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 2 ст. 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Відповідно до п. 5 ст. 52 Закону № 2210-ІІІ, якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи штраф у розмірі 8 500,00 грн. (500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), територіальне відділення діяло відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції, не перевищуючи встановлену межу для визначення їх розміру.

Крім того, законодавство про захист економічної конкуренції не зобов'язує орган Антимонопольного комітету України обґрунтовувати розмір штрафу, що застосовується, з огляду на його відповідність "протиправності порушення" та "додержання розумного балансу інтересів".

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 8 500,00 грн. пені за період з 14.02.17 р. по 21.04.17 р., вважає його правильним, а вимоги про її стягнення правомірними.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. Зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача; судові витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом, покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Первісний позов Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (пров. Героїв Бресту, буд. 35А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39602; ) на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000; ) 8 500 грн. 00 коп. штрафу, 8 500 грн. 00 коп. пені, 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити у задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 р. № 01-114-рш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.06.2017 р.

Суддя О.С. Семчук