Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"22" червня 2017 р.                                                            № 927/592/17

Суддя Книш Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви № 263 від 24.04.17

Позивач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", код ЄДРПОУ 3, вул. Велика Морська, 143, м. Миколаїв, 54000

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Праця стольне № 1", вул. Леніна, 17, с. Стольне, Менський район, Чернігівська область,15661

Предмет спору: про стягнення 123994,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ-АГРО» заявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ №1» про стягнення 72346 грн 93 коп. дооцінки вартості товару, 24687 грн 73 коп. 36% річних, 20573 грн 11 коп. пені за договором поставки №ЧГ-5/16-Д від 19.11.2015 та 6386 грн 23 коп. дооцінки вартості товару за договором поставки ЧГ-37/16-Д від 11.03.2016.

Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову. Дані матеріально - правові вимоги (предмет позову) виникають при порушенні прав та невиконанні обов'язків, які випливають з домовленості між сторонами, тобто з договору. Таким чином, договір є опосередкованою підставою виникнення юридичного факту - дії (бездіяльності), що порушує умови даного правочину, та вимоги, яка виникає після порушення прав та невиконання обов'язків стороною по договору.

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, позовні вимоги про стягнення коштів ґрунтуються на двох різних договорах, укладених між сторонами, а саме, двох договорах поставки: №ЧГ-5/16-Д від 19.11.2015, №ЧГ-37/16-Д від 11.03.2016, специфікаціях до них, тобто розмір заявленої до стягнення з відповідача грошової суми, фактично є сумами визначених позивачем дооцінками вартості товару по кожному окремому з двох вказаних у позовній заяві договорів, невиконання зобов'язань відповідачем по яких стало підставою звернення позивача до суду , а також із сум нарахованих відсотків річних, пені.

Передумови об'єднання позовних вимог визначені ч.1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об'єднанням позовів забезпечується правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Згідно аналізу позовних матеріалів судом встановлено, що кожен із вищевказаних договорів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є самостійним та не пов'язаним з іншим, на підтвердження позовних вимог до позовної заяви позивачем додано різні докази виконання зобов'язань. Тобто, кожен з договорів підлягає окремому дослідженню для з'ясування прав, обов'язків і взаємовідносин сторін та для встановлення обставин щодо виконання кожного договору, фактичного стану розрахунків між сторонами та з'ясування обґрунтованості заявлених до стягнення сум по кожному з договорів окремо.

Таким чином, предметом позову даної позовної заяви є об'єднані вимоги, що виникають з різних підстав, а докази несплати виникли на підставі різних договорів.

Отже, позовні вимоги про стягнення заявлених сум ґрунтуються на різних договорах, підтверджених різними доказами, що свідчить про порушення позивачем правил об’єднання позовних вимог. При цьому, таке об'єднання вимог у позовній заяві та одночасний їх розгляд перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що призведе до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

Вищевикладена правова позиція наведена в п.3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18), де зазначено, що якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Зокрема, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Згідно п. 5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо в позовній заяві порушено правила об'єднання вимог і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на 36 арк.

Суддя                                         Книш Н.Ю.