КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 910/18535/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Куксова В.В.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: Дорошенко А.Ю. - довіреність б/н від 07.12.2016р.

від відповідача-3: Дорошенко А.Ю. - довіреність б/н від 07.12.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017р.

у справі № 910/18535/16 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (відповідач-1)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві Джі Холдинг" (відповідач-2)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніспан" (відповідач-3)

про стягнення 510, 00 грн.

В судовому засіданні 14.06.2017р. відповідно до ст. ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016р. до господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 40 885,49 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 23.08.2014р. в місті Києві сталася ДТП за участю застрахованого у позивача автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "Хонда", д.н. НОМЕР_2, що належить ТОВ "Ві Джі Холдинг", під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "БМВ". В подальшому позивачем було проведено виплату на користь страхувальника страхового відшкодування на загальну суму 41 395,49 грн.

У той же час, цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_5 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у ПрАТ "АСК "Інго Україна" (Поліс № АС/8782809).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "СК "Провідна" перейшло право на отримання від відповідача суми виплаченого страхового відшкодування внаслідок ДТП, позивач просив стягнути з ПрАТ "АСК "Інго Україна" фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 40 885,49 грн.

Представник відповідачів-2, 3 - ТОВ "Ві Джі Холдинг" та ТОВ "Юніспан" проти позову заперечував, посилаючись на те, що хоча ТОВ "Ві Джі Холдинг" і є власником автомобіля "Хонда", д.н. НОМЕР_2, проте користувався ним ТОВ "Юніспан" на підставі договору лізингу (оренди). При цьому водій, який керував автомобілем "Хонда" та був визнаний винним у ДТП - ОСОБА_5, хоч і є працівником ТОВ "Юніспан", але використовував вказаний автомобіль у власних цілях, не пов'язаних з трудовими функціями працівника. Отже, підстав для відшкодування франшизи ні з власника автомобіля (ТОВ "Ві Джі Холдинг"), ні з його орендаря (ТОВ "Юніспан") не виникло, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.11.2016р. та від 29.11.2016р. до участі у справі в якості інших відповідачів були залучені ТОВ "Ві Джі Холдинг" та ТОВ "Юніспан".

22.11.2016р. від позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 40 885, 49 грн. заборгованості, у зв'язку з відсутністю предмету спору внаслідок сплати відповідачем-1 11.11.2016р. зазначеної суми.

13.12.2016р. від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача-3 ТОВ «Юніспан» 510, 00 грн. франшизи, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2017р. у справі №910/18535/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову в частині стягнення 510, 00 грн. франшизи з відповідача-3 ТОВ «Юніспан», а провадження в частині стягнення 40 885,49 грн. з відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 12.04.2017р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Куксов В.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався, останній раз на 14.06.2017р. строк розгляду спору продовжувався за клопотанням представника відповідачів 2 та 3.

Представник відповідачів 2 та 3 в судовому засіданні апеляційної інстанції 14.06.2017р. заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представники позивача та відповідача-1 в судове засідання апеляційної інстанції жодного разу не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання 14.06.2017р. не повідомили. Оскільки їх явка в судові засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за договором добровільного страхування наземного транспорту №06/0669721/102113 від 09.12.2013р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" та ОСОБА_3, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 23.08.2014р. в місті Києві сталася ДТП за участю застрахованого у позивача автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "Хонда", д.н. НОМЕР_2, що належить ТОВ "Ві Джі Холдинг", під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобіль "БМВ" отримав механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10.09.2014 р. у справі № 759/14941/14-п ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу.

Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди 687/14 від 17.09.2014р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, внаслідок ДТП складає 41 909,60 грн.

Згідно страхових актів № від 02.10.2014р., № від 01.12.2014р. ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" було прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 41 395,49 грн.

В подальшому страховиком частину страхового відшкодування в розмірі 4 840,83 грн. віднесено в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу, а іншу частину страхового відшкодування в розмірі 36 554,66 грн. було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжними дорученнями № 0044663 від 03.10.2014р. та № 0053459 від 02.12.2014р.

Таким чином, страховиком (позивачем) було фактично відшкодовано страхувальнику матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок ДТП, в розмірі 41 395,49 грн.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За приписами вказаних норм страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (вказана позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. по справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. по справі № 6-2471цс15).

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Хонда", д.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8782809 (а. с. 87, т.1). Термін дії полісу з 16.10.2013р. до 15.10.2014р.

Згідно даного полісу передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, в сумі 50 000, 00 грн. та передбачено франшизу в розмірі 510, 00 грн.

Вина особи, яка керувала автомобілем "Хонда", д.н. НОМЕР_2, під час ДТП, встановлена у судовому порядку.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №06/0669721/102113 від 09.12.2013р. перейшло право вимоги до відповідача-1 як до особи, відповідальної за заподіяну винуватцем ДТП шкоду.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 25.11.2008р. у справі № 11/406-07 за позовом ВАТ «Страхова компанія «Крона» до АТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 4 526, 80 грн.

З урахуванням матеріалів справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню, у відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 40 885,49 грн. страхового відшкодування (з урахуванням франшизи в розмірі 510, 00 грн., передбаченої Полісом № АС/8782809).

Однак, 22.11.2016р. від позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 40 885, 49 грн. заборгованості, у зв'язку з відсутністю предмету спору, внаслідок сплати відповідачем-1 вказаної суми 11.11.2016р.

Проведення оплати 11.11.2016р. в сумі 40 885, 49 грн. підтверджується копією платіжного доручення №8975, долученого представником відповідача-1 до матеріалів справи 22.11.2016р.(а.с.103, т.1).

Місцевий господарський суд не розглянув клопотання позивача про припинення провадження у справі в цій частині (а.с.93-94, т.1), а дійшов помилкового висновку про зменшення позовних вимог до відповідача-1.

Колегія суддів зазначає, що сплата відповідачем-1 40 885, 49 грн. заборгованості на користь позивача відбулась після порушення провадження у справі, під час розгляду справи в суді першої інстанції, у зв'язку з чим у відповідності до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України провадження у справі в цій частині підлягає припиненню у зв'язку відсутністю предмету спору, а доводи апелянта в цій частині знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Після залучення до участі у справі ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.11.2016р. та від 29.11.2016р. інших відповідачів ТОВ "Ві Джі Холдинг" та ТОВ "Юніспан", позивачем 22.11.2016р. була подана заява про уточнення позовних вимог), в якій останній, зокрема просив стягнути з відповідача-2 ТОВ "Ві Джі Холдинг" 510,00 грн. франшизи за Полісом №АС/8782809 (а.с.95-96, т.1).

В подальшому, 13.12.2016р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої позивач вже просив стягнути 510,00 грн. франшизи з відповідача-3 ТОВ "Юніспан" (а.с.172-173, т.1).

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення 510, 00 грн. франшизи з відповідача-3з ТОВ "Юніспан", місцевий господарський суд дійшов висновку, що у відповідачів-2, 3 - ТОВ "Ві Джі Холдинг" та ТОВ "Юніспан" не виникло обов'язку по сплаті 510,00 грн. франшизи.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає наступне.

31.12.2013 р. між ТОВ "Ві Джі Холдинг" (орендодавець) та ТОВ "Юніспан" (орендар) був укладений договір оперативного лізингу (оренди) автотранспортних засобів № 33 (далі - договір оренди), відповідно до якого орендодавець зобов'язується надати орендарю в тимчасове користування з 01.01.2014р. автомобіль "Хонда", д.н. НОМЕР_2 (п. 1.1 договору).

Згідно п. 3 договору оренди перебіг строку знаходження технічного засобу в оренді починається після підписання сторонами акта про передачу в оренду - з 01.01.2014р.

Договір оренди укладений на строк з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. включно, з подальшою його пролонгацією (п. 10).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання своїх зобов'язань за договором оренди ТОВ "Ві Джі Холдинг" передало ТОВ "Юніспан" в оперативний лізинг автомобіль "Хонда", д.н. НОМЕР_2, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.01.2014р.

Отже, на момент ДТП автомобіль "Хонда", д.н. НОМЕР_2, перебував в оренді у відповідача-3 ТОВ "Юніспан", а не власника ТОВ "Ві Джі Холдинг" (відповідача-2), який був стороною і укладав Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8782809 з відповідачем -1 Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" щодо вказаного забезпеченого транспортного засобу (а. с. 87, т.1). .

Позивач кваліфікує франшизу в розмірі 510, 00 грн. як шкоду та вважає, що вона підлягає стягненню з ТОВ "Юніспан" (відповідач-3), з якою винуватець ДТП ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 02.11.2016р. у справі № 6-1693цс16.

Місцевим господарським судом встановлено та не заперечується відповідачем-3, що ОСОБА_5 є найманим працівником ТОВ "Юніспан", і на час ДТП працював на посаді начальника транспортного відділу.

З довідки про ДТП № 9428010, складеної працівниками відділу ДАІ, а також з постанови Святошинського районного суду міста Києва від 10.09.2014 р. у справі №759/14941/14-п вбачається, що ДТП за участю автомобіля "Хонда", яким керував ОСОБА_5, відбулась 23.08.2014р., що є вихідним днем (субота).

Як зазначає представник ТОВ "Юніспан", в цей день на працівника ОСОБА_5 трудові обов'язки не покладались та відповідно він їх не виконував, натомість, під час вчинення ДТП, ОСОБА_5 використовував автомобіль "Хонда" у вихідний день у власних цілях (потребах).

Проте, колегія суддів зазначає, що належних та допустимих доказів в розумінні ст.34 ГПК України щодо використання ОСОБА_5 вказаного транспортного засобу на момент ДТП у власних цілях, не на відповідній правовій підставі, матеріали справи не містять, доказів незаконного заволодіння ОСОБА_5 автомобілем до матеріалів справи не додано, дані про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП відсутні, відповідно керування автомобілем відбулось на законних підставах, зокрема і на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Оскільки ні ТОВ «Юніспан, ні ОСОБА_5 не є стороною Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8782809, укладеного відповідачем-2 ТОВ "Ві Джі Холдинг" з відповідачем -1 Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", яким передбачена франшиза в розмірі 510, 00 грн., відсутні правові підстави для покладення відповідальності у вигляді стягнення з відповідача-3 на користь позивача 510, 00 грн. франшизи у зв'язку із вчиненням ДТП ОСОБА_5, під час керуванням забезпеченим транспортним засобом "Хонда", д.н. НОМЕР_2.

У зв'язку з тим, що позивачем були остаточно уточнені позовні вимоги 13.12.2016р., відповідно до яких позивач вже просив стягнути 510,00 грн. франшизи з відповідача-3 ТОВ "Юніспан" (а.с.172-173, т.1), місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у їх задоволенні та відсутності підстав для стягнення 510, 00 грн. франшизи з ТОВ "Юніспан".

При цьому остаточні позовні вимоги до ТОВ "Ві Джі Холдинг" зі сторони позивача відсутні, а тому наявність чи відсутність підстав для стягнення франшизи з ТОВ "Ві Джі Холдинг", як власника автомобіля та сторони Полісу № АС/8782809, дослідженню не підлягає, як і відсутні підстави для висновків про те, що саме ОСОБА_5 (який не є стороною у справі) є відповідальною особою за сплату 510, 00 грн. франшизи.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заявлене в суді апеляційної інстанції представником відповідачів-2 та 3 клопотання про припинення апеляційного провадження на підставі ст.80 ГПК України (спір не підвідомчий господарським судам), не ґрунтується на нормах чинного процесуального законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" з підстав, викладених у ній, підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017р. у справі № 910/18535/16 частковому скасуванню у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 103 ГПК України, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, статтями 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017р. у справі № 910/18535/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017р. у справі №910/18535/16 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«1. Припинити провадження у справі №910/18535/16 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 40 885, 49 грн. заборгованості.

2. В решті позову відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м.Київ, просп. Повітрофлотський, 25, ) 1361, 05 грн. судового збору за подання позовної заяви».

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м.Київ, просп. Повітрофлотський, 25, ) 1738, 35 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити до Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи №910/18535/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді В.В. Куксов

А.І. Тищенко