УХВАЛА

12.06.2017Справа № 910/20504/16

За скаргоюДержавного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»
на діїВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
у справі№ 910/20504/16
за позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля»
доДержавного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаДержавного підприємства «Донвуглереструктуризація»
простягнення 6 453 200,71 грн.
Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
позивача:Кочева В.А.;
відповідача:Шилін В.А., Брицька Н.В.;
третьої особи:не з'явився.
ВПВР:Бялий М.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про стягнення 6 453 200,71 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2017 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» заборгованість у розмірі 4 996 812,13 грн., пеню у розмірі 1 023 527,34 грн., інфляційні у розмірі 320 330,29 грн., 3% річних у розмірі 112 530,95 грн. та судовий збір у розмірі 96 798,01 грн.

09.02.2017 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

20.04.2017 до канцелярії суду надійшла скарга Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій скаржник просив суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2017 ВП №53703329.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2017 вказану скаргу призначено до розгляду на 24.05.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.05.2017 розгляд скарги відкладено на 12.06.2017.

Представник позивача в судове засідання з'явилась, надала пояснення по суті спору, проти задоволення скарги заперечувала повністю.

В судове засідання представники відповідача з'явились, надали пояснення по суті спору, подану скаргу просили задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, проти задоволення скарги заперечував повністю.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, державного виконавця всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

07.04.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№53703329 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/20504/16.

Скаржник вказує, що оскільки він є державною установою, то виконання рішення суду у даній справі на підставі наказу від 09.02.2017 має виконуватися виключно органами державної казначейської служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з положеннями абз. 2 підпункту 1 п. 9 розд. VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

На виконання п. 9 розд. VI «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Кодексу постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Разом із тим відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Отже, якщо стягувачем за рішенням суду є державне підприємство, дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на таке судове рішення не поширюється.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 08.07.2015 р. у справі №3-316гс15, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

В той же час суд відзначає, що в даному випадку боржник за наказом господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/20504/16 не є державним органом, а відтак в даному випадку на судове рішення у даній справі поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Стаття 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачає особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 вказаної статті виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Відповідно до п. 7 Порядку у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві правомірно було відкрито виконавче провадження ВП№53703329 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/20504/16.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, доводи Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» викладені у скарзі на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, визнаються судом неправомірними, а тому підстави її задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити.

Суддя В.П. Босий