ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2017 р.Справа № 5023/6017/12 вх. № 6017/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

за участю сторін:

представника ТОВ "Корора" - Дмитрієв О.І.

ліквідатора - Безпалий С.О.

розглянувши клопотання ліквідатора про забезпечення вимог кредиторів

По справі за заявою ФОП ОСОБА_3, м. Харків

до ФОП ОСОБА_4, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 09.01.213 р. ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 24.03.2015 р. усунено Белікова О.П. від виконання обов'язків ліквідатора у даній справі, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Безпалого С.О.

До канцелярії суду від ліквідатора надійшла заява (вх. № 33635 від 21.08.2016 р.) про визнання недійсним договору купівлі - продажу нежитлових приміщень № 2647 від 28.08.2013р. та застосування наслідків недійсності правочину, яка була призначена до розгляду.

Ухвалою суду від 12.04.2017 р. заяву ліквідатора (вх.№ 33635 від 21.08.2015 р.), з урахуванням доповнень до неї задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.08.2013р., укладений між ПАТ "Комерційний банк "Надра" та ТОВ "Рейкон", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за реєстровим №2647. В решті вимог ліквідатору відмовлено.

До суду від ліквідатора надійшла заява (вх. № 12886 від 18.04.2017 р.) про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Корора" (код 32828917) нежитлові приміщення 1-ого поверху № 1-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1, які належать йому на праві договору купівлі-продажу від 31.10.2016 р., визнання права власності на ці приміщення за банкрутом - ОСОБА_4 та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідного запису, яку суд призначив до розгляду.

Крім того, ліквідатором надане клопотання (вх. № 12887 від 18.04.2017 р.), в якому він просить суд застосувати заходи для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів шляхом накладання арешту на нежитлові приміщення 1-ого поверху № 1-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1, яке суд також призначив до розгляду на 02.06.2017 р.

В обгрунтування цього клопотання, ліквідатором зазначено, що не звертаючи увагу на те, що ухвалою суду від 12.04.2017 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.08.2013р., укладений між ПАТ "Комерційний банк "Надра" та ТОВ "Рейкон", на цей час спірне майно знаходиться у ТОВ "Корора", яке добровільно не повертає його банкруту, у зв"язку з чим існує ризик подальшої реалізації ТОВ "Корора" майна банкрута.

Відповідно до п.4 ст.42 Закону, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, в тому числі передбачені ст. 67 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 65 ГПК України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

У пункті 73 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009р. №15 зазначено, що господарський суд має право вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, у тому числі передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 ГПК України, повинна довести його необхідність та адекватність.

При вирішенні вжиття запобіжних заходів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів ліквідатора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення вимог кредиторів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Суд враховує, що правовими наслідками відкриття ліквідаційної процедури є продаж майна банкрута, яке належить йому на праві власності, для задоволення вимог кредиторів, тому такий спосіб забезпечення, як арешт його майна є адекватним до обставин справи.

Приймаючи до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам боржника та кредиторів, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ліквідатора та накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.65, 66,67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ліквідатора клопотання (вх. № 12887 від 18.04.2017р.).

Накласти арешт на нежитлові приміщення 1 -го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку 25 по вулиці Мироносицькій у місті Харкові.

Ухвала набирає чинності 02 червня 2017 р.

Ухвала є виконавчим документом згідно Закону України „Про виконавче провадження", підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвалу направити ліквідатору, Київському ВДВС Харківського МУЮ.

Суддя Усатий В.О.