КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа№ 910/8404/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гуйда Д.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2016р.

у справі № 910/8404/16 (суддя Дупляк О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ВЕГА-СЕРВІС"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна"

про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ВЕГА-СЕРВІС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" про стягнення основного боргу 260 472, 22 грн. та 3% річних у розмірі 13 138,49 грн. (враховуючи заяву про зменшення позовних вимог).

Обґрунтовуючи вимоги до відповідача, позивач посилався на ту обставину, що поставлений ним на замовлення відповідача, як покупця, товар згідно з договором поставки № від 10.07.2012р. прийнято відповідачем, але повністю не оплачений, у зв'язку з чим позивач просив примусово стягнути з відповідача 260 472,22 грн. заборгованості та 3% річних 13 138,49 грн. за період з 15.08.2014р.-19.04.2016р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2016р. у справі №910/8404/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "ЗАВОД КУБ-Україна" на користь ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ВЕГА-СЕРВІС" 260 472,22 грн. основного боргу, 13 138,49 грн. 3% річних та 4 104,16 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту отримання відповідачем товару, оплата за який заявлена позивачем до стягнення. Крім цього, апелянт стверджував, що поставлений постачальником товар не відповідає передбаченому договором асортименту.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" прийнято та призначено до розгляду на 25.08.2016р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2016р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Рудченко С.Г., Яковлєв М.Л.

У судовому засіданні 25.08.2016р. оголошено перерву до 15.09.2016р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.09.2016р., у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ільєнок Т.В. у відпустці, вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Корсакова Г.В. судді: Станік С.Р., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" прийнято та призначено до розгляду на 26.10.2016р.

Розгляд вказаної апеляційної скарги неодноразово відкладався.

24.10.2016р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р., у зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному, вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді Руденко М.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" прийнято та призначено до розгляду на 17.05.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду розгляд апеляційного провадження №910/8404/16 відкладено до 07.06.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.06.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

02.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Позивач до судового засідання, що відбулось 07.06.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10.07.2012р. між ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ВЕГА-СЕРВІС" (постачальник) та ТОВ "ЗАВОД КУБ-Україна" (покупець) укладено договір № (договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник продає, а покупець купує обладнання, асортиментні характеристики якого узгоджені сторонами у специфікації - додатку № 1 до договору.

Поставка товару постачальником відбувається згідно додатку №1 на умовах: EXW (франко- склад м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, оф. 2 згідно ІНКОТЕРМС-2010) (пункт 2.1 договору).

Пунктом 2.2. договору визначений обов'язок покупця оплатити товар у повному обсязі відповідно до п. 3.1., 4.2. та 4.3. договору.

Відповідно до п. 2.3.2 договору постачальник зобов'язаний надати покупцю наступні документи на товар : видаткову накладну та податкову накладну.

Ціна товару наведена в додатку № 1 до договору. На день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника ціна товару підлягає зміні прямо пропорційно зміні курсу продажу Євро на міжбанківських торгах +2% (курс згідно даних сайту: www.mezhbank.org.ua). Загальна сума договору складає 302 304,00 грн. в тому числі ПДВ 20% 50 484,00 грн. (п. 3.1, 3.2. договору).

Зі змісту пункту 4.2 договору випливає, що оплата товару у розмірі 29 856,00 грн., що еквівалентно 2 936,34 Євро, здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору.

Відповідно пункту 4.3 договору покупець повинен сплачувати залишок суми за товар рівними частинами протягом 6 місяців після підписання акту прийому-передачі. Кожен платіж повинен бути проведений до 10 числа кожного місяця.

Товар вважається зданим постачальником та прийнятим покупцем після підписання сторонами видаткової накладної по кількості - відповідно кількості, у відповідності до додатку № 1 (п. 5.1 договору).

Згідно положень п. 6.2, 6.3 договору прийом товару по кількості - здійснюється у відповідності до видаткової накладної, а по якості - у відповідності до документів, що підтверджують якість товару. Покупець має право провести перевірку інструменту, вказаного в додатку № 1 договору на відповідність формам, геометричним розмірам та відсутності задирок на висічених отворах, після чого підписується акт приймання інструмента

Факт поставки неякісного або некомплектного товару повинен підтверджуватися актом, підписаним уповноваженими представниками постачальника та покупця (п. 6.4 договору).

В додатку № 1 до договору сторони погодили поставку товару - комплект інструмента для координато-пробивного пресу моделі RPP 1270-30 та комплектність товару.

03.03.2014р. між сторонами підписано додаткову угоду № 3 до договору, якою пункт 4.3 договору викладено в новій редакції: частину товару, яка залишилася, покупець сплачує відповідно до встановленого графіку. Кожен платіж повинен бути проведений до 14 (чотирнадцятого) числа кожного місяця, протягом 6 місяців, а саме: до 14.03.2014р. - 13 000,00 грн., до 14.04.2014р. - 20 000,00 грн., до 14.05.2014р. - 20 000,00 грн., до 14.06.2014р. - 20 000, 00 грн., до 14.07.2014р. - 25 000,00 грн., до 14.08.2014р. - 36 744,00 грн.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №3 від 03.05.2014р. встановлено, що перед здійсненням останнього платежу сторони підписують акт звірки взаєморозрахунків, в якому корегується сума останнього платежу згідно п. 3.1 договору.

На виконання умов договору, сторонами 14.12.2012р. підписаний акт передачі обладнання №0137 і підтверджено, що позивач передав, а відповідач прийняв обладнання, вказане в акті, на суму 29 698,37 Євро.

Акт підписаний без зауважень та скріплений печатками сторін.

28.10.2015р. позивачем на адресу відповідача відправлено досудову вимогу про сплату заборгованості, до якої був доданий акт звірки від 23.10.2015р. Постачальник вказував, що протягом п'яти банківських днів з моменту отримання вказаної вимоги відповідач повинен перерахувати на поточний рахунок позивача суму заборгованості за договором у розмірі 241 109,54 грн., що еквівалентно 9 394,40 Євро, у зв'язку із зміною курсу продажу Євро на міжбанківських торгах +2% (курс згідно даних сайту: www.mezhbank.org.ua станом на 23.10.2015р.).

З матеріалів справи вбачається, що поставлений за договором товар покупець частково оплатив протягом 2012-2015 років на загальну суму 272 560,00 грн., що еквівалентно 20 579,79 євро.

За розрахунком позивача, станом на 01.06.2016р. заборгованість покупця складає 9 118,58 євро + 2%, що еквівалентно 260 472, 22 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов'язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов'язань відповідно до ст. 692 ЦК України.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору покупцю поставлений товар обумовлений договором, проте відповідач свої зобов'язання по оплаті поставленого товару в повному обсязі, у строк встановлений договором, не виконав, при цьому доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Поставлений постачальником покупцю товар на загальну суму 29 698,37 Євро був прийнятий відповідачем без претензій щодо його якості, об'ємів, комплектності і вартості, що свідчить про виникнення обов'язку у відповідача його оплати в повному обсязі.

Відповідно до ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

На підставі викладеного, перевіривши здійснені позивачем розрахунки ціни позову та надані відповідачем у їх заперечення доводи, колегія судів дійшла висновку, що вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 260 472,22 грн., є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Твердження скаржника, що 3% річних є неустойкою та у відповідності до статті 551 ЦК України можуть бути зменшені, колегією суддів відхиляються, адже передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу разом з процентами річних в порядку ст. 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи наведене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за період з 15.08.2014р. по 19.04.2016р., колегія суддів дійшла до висновку, що нарахування за вказаний період є арифметично вірними, а тому з відповідача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 13 138,49 грн.

Доводи апелянта стосовно того, що поставлений постачальником товар не відповідав асортиментним домовленостям сторін, підлягають відхиленню, адже покупець не відмовився від прийняття товару, прийняв без зауважень. Відповідачем не доведено факту поставки некомплектного та/або неякісного товару, адже як унормовано пунктом 6.4 договору - факт поставки неякісного чи некомплектного товару повинен підтверджуватися актом підписаним уповноваженими представниками обох сторін договору, при цьому доказів складання таких актів сторонами до матеріалів справи не надано.

Згідно з п. 2.1 договору передбачено поставку товару згідно до умов EXW Інкотермс 2010, відповідно до якої продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому зазначеному місці.

Підписання обома сторонами у момент надання товару у розпорядження покупця відповідно до умов поставки EXW Інкотермс 2010 акту передачі обладнання №0137 від 14.12.2012р., замість видаткової накладної, не спростовує виконання постачальником обов'язку передати товар покупцю, як і прийняття цього товару покупцем.

Колегія суддів також враховує, що після отримання товару покупець здійснював виконання грошових зобов'язань впродовж 2012-2015 років, тож доводи відповідача про відсутність порядку визначення ціни товару, як і невідповідність прийнятого товару асортиментним потребам покупця відповідно з умовам договору судова колегія вважає неспроможними.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2016р. у справі № 910/8404/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КУБ-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2016р. у справі № 910/8404/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2016р. у справі № 910/8404/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8404/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко