ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" червня 2017 р.Справа № 5017/3798/2012

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Петренко Н.Д.

суддя Желєзна С.П.

суддя Волков Р.В.

при секретарі Воровіної Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 5017/3798/2012

за позовом: публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відкритого акціонерного товариства «Укрхліббуд»

про стягнення заборгованості за кредитом

За участю представників сторін:

від позивача: Толкачов О.І., довіреність у матеріалах справи

від відповідача: ОСОБА_1 особисто

від третьої особи: Кармазін С.А., довіреність у матеріалах справи, ОСОБА_4

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі - публічним акціонерним товариством «Дельтабанк» (ПАТ «Дельтабанк») у грудні 2012 року (вх. № 6216/2012 від 25.12.2012) заявлені вимоги про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1.) заборгованості за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 в розмірі 1175493,74 грн., яка складається з 96000,00 дол. США - розміру заборгованості за кредитом, що у гривневому еквіваленті становить 767328,00 грн., 7329,33 дол. США - пені, що в гривневому еквіваленті становить 58583,33 грн., 41037,82 дол. США, - заборгованості за відсотками, що у гривневому еквіваленті становить 328015,30 грн., 2 698,25 дол. США - пені за несвоєчасне повернення процентів, що в гривневому еквіваленті становить 21567,11 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.04.2013 (колегія суддів у складі: суддя Рога Н.В. - головуючий, судді Демешин О.А., Літвінов С.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" 96 000 дол. США заборгованості за кредитом, що у гривневому еквіваленті складає 767 328,00 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 7 329,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 58 583,33 грн.; заборгованості за відсотками - 41 037,82 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 328 015,30 грн.; пені за несвоєчасне повернення процентів - 2 698,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 21 567,11 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства «Укрхліббуд» (ВАТ «Укрхліббуд») задоволена, рішення господарського суду від 22.04.2013 скасовано та прийнято нове, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 та рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2013 у справі № 5017/3798/2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 21.09.2016 за №836 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи та згідно протоколу було визначено суддю Гуляк Г.І., якою було прийнято справу до розгляду ухвалою від 22.09.2016.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.11.2016 справу №5017/3798/2012 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів. Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 21.11.2016 у справі визначений наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Гуляк Г.І., суддя Малярчук І.А., суддя Бездоля Ю.С., які ухвалою від 21.11.2016 прийняли справу № 5017/3798/2012 до свого розгляду з призначенням судового засідання на 12.12.2016 о 11:30.

Оскільки суддею Малярчук І.А. в судовому засіданні 12.12.2016 подано заяву про самовідвід, яку колегією суддів розглянуто та задоволено, про що прийнято відповідну ухвалу і справу передано на автоматичний розподіл, розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 12.12.2016 року за №987 "Щодо автоматичної зміни складу колегії суддів" та відповідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів було замінено суддю Малярчук І.А. на суддю Зайцева Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.12.2016 справа 5017/3798/2012 була прийнята до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Гуляк Г.І., судді Зайцев Ю.О., Бездоля Ю.С. з призначенням розгляду справи на 16.01.2016 о 14:30.

Строк розгляду справи продовжувався в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України на 15 днів.

27.02.2017 року розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області за №232 "Щодо автоматичної зміни складу колегії суддів" та відповідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів було визначено склад колегії: головуючий суддя Гуляк Г.І., судді Зайцев Ю.О., Желєзна С.П. Вказаний склад суду ухвалою від 27.02.2017 прийняв дану справу до свого провадження з призначенням судового засідання по справі на 20.03.2017 о 12:30.

Ухвалою суду від 20.03.2017 розгляд справи № 5017/3798/2012 було відкладено.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 19.04.2017 року № 419 у зв'язку з перебування судді Гуляк Г.І. на тривалому лікарняному з 13.04.2017 було призначено повторний автоматичний розподіл справи, за наслідками якого розгляд справи доручено колегії суддів у складі: головуючий - Петренко Н.Д., судді Зайцев Ю.О., Желєзна С.П., які ухвалою від 21.04.2017 прийняли справу до свого провадження з призначенням судового засідання на 16.05.2017 о 9:55.

16.05.2017 ухвалою суду розгляд справи було відкладено на 06.06.2016 о 15:00.

У зв'язку з закінченням повноважень члена колегії судді Зайцева Ю.О. з 19.05.2017 розпорядженням керівника апарату від 06.06.2017 № 635 було призначено повторний автоматичний розподіл справи та здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.06.2017 (12:48:38) визначено наступний склад колегії: головуючий суддя - Петренко Н.Д., судді Желєзна С.П. та Волков Р.В.

06.06.2017 ухвалою господарського суду Одеської області справу № 916/3798/2012 прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Петренко Н.Д., судді Желєзна С.П. та Волков Р.В.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач та представники третьої особи проти позову заперечували і просили відмовити у його задоволенні.

Роглядом матеріалів справи встановлено:

07.07.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі заступника керуючого з роздрібного бізнесу Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_5, який діє на підставі Положення про філію та довіреності (ТОВ «Укрпромбанк», банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1, позичальник) укладений генеральний договір № 22-08 про здійснення кредитування та проведення інших активних банківських операцій (далі - генеральний договір), згідно якого банк зобов'язася здійснювати кредитування позичальника та проводить інші кредитні операції у строки, порядку та розмірі, встановленому цим генеральним договором та договорами кредиту, укладеними в його межах.

Того ж дня між ТОВ «Укрпромбанк» в особі заступника керуючого з роздрібного бізнесу Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_5, який діє на підставі Положення про філію та довіреності (банк) ФОП ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір № 22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії (далі - кредитний договір), згідно якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (далі - кредит) на наступних умовах: ліміт кредитування, валюта ліміту кредитування - 150 000 дол. США, що змінюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, наведеного у додатку № 1 до цього договору; валюти кредиту: долар США, євро, гривня; строк кредитної лінії: з "07" липня 2008р. по "06" липня 2011р. включно; процентна ставка - у дол. США 15,0 процентів річних, у гривні 11,5 процентів річних, у євро14,0 процентів річних; мета використання коштів - проведення ремонтних робіт. Комісія за підготовку та оформлення договору - 360 грн., в т.ч. ПДВ 60 грн. Комісія за відкриття кредитної лінії у розмірі - 1 % відсоток від ліміту кредитування, без ПДВ, щоденна комісія за управління кредитною лінією у розмірі - 0,029 % відсотків щодня від фактичної заборгованості за кредитом в гривні. Сплата комісії проводиться у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати. (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.1 кредитного договору, видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (транш), у будь-якій з валют кредиту, передбачених п.1.1. цього договору, у сумі, що не перевищує невикористаний ліміт кредитування. Невикористаний ліміт кредитування на дату видачі відповідного траншу визначається у валюті цього траншу, за офіційним курсом НБУ гривні до валюти цього траншу або за крос-курсом валюти, в якій встановлено ліміт кредитування, до валюти траншу, який надається, визначеного через курси цих валют до гривні за офіційним курсом НБУ. Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника. Строк розгляду банком заяви не може перевищувати 2 (двох) робочих днів.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору передбачено, що для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом, банк відкриває позичкові рахунки у кожній з передбачених п.1.1. цього Договору валюті кредиту (кожен з яких - «позичковий рахунок» 708) у доларах США, у гривні та євро №2063 9 01300708 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, .

Надання кожного траншу здійснюється шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника.

Згідно п.2.4. кредитного договору, строк користування кредитною лінією починається з моменту перерахування коштів з позичкового рахунку.

Згідно п. 3.1 кредитного договору, виконання Позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується зокрема, але не виключно:

3.1.1 Іпотекою за цим договором є нерухоме майно, загальною площею 1838,9 кв.м. розташоване за адресою: м. Одеса. АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

3.1.2. Порукою юридичної особи ВАТ «Укрхліббуд»;

3.1.3. Порукою фізичної особи ОСОБА_4

Відповідно до п. 3.3. кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується також всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України, у випадку, якщо заставленого майна недостатньо для повного погашення заборгованості позичальника.

04.09.2009 між ТОВ «Укрпромбанк» (банк) та ФОП ОСОБА_1 (позичальник) укладений договір про внесення змін та доповнень № 22-01/1 до кредитного договору № 22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 07.07.2008, яким виклали у новій редакції п. 6.1.16. Кредитного договору, а саме - «До 07.01.2010 надати в банк підтверджуючи документи, щодо оформлення документів на право користування або право власності на земельну ділянку на якій розташований об'єкт нерухомості, який переданий в іпотеку».

Керуючись положеннями ст. 92 та ст. 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000 та глави 14 розділу VІ Постанови Правління Національного банку України № 369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства від 28.08.2001, з урахуванням вимог п. 6.13. Порядку відчуження майна (активів) ТОВ «Укрпромбанк», переданого в забезпечення Національного банку України за кредитами рефінансування та стабілізаційними кредитами, з одночасним передаванням його зобов'язань за цими кредитами, погодженого Постановою Правління Національного банку України № 200 від 15.04.2010, а також з огляду на прийняття конкурсною комісією рішення про визнання «Дельта Банку» переможцем конкурсу з передачі актів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» (протокол від 21.05.2010) та погодження цього рішення Правлінням Національного банку України (Постанова № 265/БТ від 08.06.2010), 30.06.2010 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк»), ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України (далі - НБУ) був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» (далі - договір про передачу активів).

Відповідно до п. 4.1. договору про передачу активів в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, «Укрпромбанк» цим передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком, внаслідок чого «Дельта Банк» замінює «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Відповідно до положень ст. 516 Цивільного кодексу України, відступлення «Укрпромбанком» прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до «Дельта Банку» не вимагає отримання згоди боржників. Права вимоги оцінено за справедливою вартістю на підставі договору № 20/04, укладеного між «Укрпромбанком» та ТОВ «Експертно-оціночна компанія» 20 квітня 2010 року, та договору на проведення рецензування, укладеного між «Укрпромбанком» та ТОВ «Будфінанс-Консалт» 12.05.2010.

Згідно п. 4.2. Договору про передачу активів внаслідок передачі «Укрпромбанком» «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати (замість «Укрпромбанку») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними Договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк зазначає, що ним у повній мірі належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем та надано кредитні кошти у відповідності до умов кредитного договору, що підтверджується розпорядженням бухгалтерії № 497 від 07.07.2008 та копією меморіального ордеру №20838 від 07.07.2008, відповідно до якого на поточний рахунок позичальника № 708 перераховано 150000,00 доларів США, що складає 726015,00 грн.

Посилаючись на положення п.п. 4.1., 4.2., 4.4. кредитного договору, згідно яких повернення кредиту та сплата відсотків за користування ними здійснюється позичальником шляхом внесення щомісячних платежів, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, зазначаючи з посиланням на положення п. 4.6. кредитного договору на передбачені банком забезпечувальні засоби, керуючись положеннями ст. 3, 11, 15, 16, 22, 52, 512, 513, 514, 516, 517, 525, 526, 533, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 220, 224, 229, 230 Господарського кодексу України позивач, зазначаючи до станом на 14.09.2012 заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед банком становить 1175493,74 грн., яка складається з 96000,00 дол. США - розміру заборгованості за кредитом, що у гривневому еквіваленті становить 767328,00 грн., 7329,33 дол. США - пені, що в гривневому еквіваленті становить 58583,33 грн., 41037,82 дол. США, - заборгованості за відсотками, що у гривневому еквіваленті становить 328015,30 грн., 2 698,25 дол. США - пені за несвоєчасне повернення процентів, що в гривневому еквіваленті становить 21567,11 грн., просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач з посиланням на те, що йому було невідомо про зміну кредитора у зобов'язаннях до моменту відкриття провадження по справі, а також на те, що ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національний банк України не мали права підписувати договір про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010, так як Постанова Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ТОВ "Український промисловий банк" винесена 21.01.2010, стверджував, що банк з цієї дати втратив право укладати угоди, пов'язані з відчуженням свого майна, у тому числі і здійснювати відступлення права вимоги до своїх боржників третім особам. Договір про передачу активів вважає таким, що порушує публічний порядок і є нікчемним. Крім того, на думку відповідача, факт надання кредиту відповідачу та сума заборгованості за кредитним договором є недоведеними, оскільки суду не було надано доказів, того що ТОВ "Український промисловий банк" виконав вимоги п. 2.3. кредитного договору та відкрив поточний рахунок. Надана позивачем копія розпорядження бухгалтерії № 497 від 07.07.2008, на думку відповідача, не може бути належним доказом факту надання кредитних коштів, в силу приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника, строк розгляду такої заяви банком не може перевищувати двох робочих днів.

Згідно п. 2.3 кредитного договору надання кожного траншу здійснюється шляхом:

- п. 2.3.1перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк»;

- п. 2.3.2. або шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника.

Таким чином сторони узгодили порядок надання кредиту: шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника або шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника (тобто, у разі перерахування коштів з позичкового рахунку позичальника, останній має надати контракти та договори із зазначенням відповідних реквізитів, на які перераховувати кошти), визначений умовами кредитного договору, і, як вбачається з ч. 3 п. 2.1. кредитного договору, наданню кредиту має передувати, в тому числі, письмова заява позичальника про надання кредиту; узгоджені сторонами умови кредитного договору кореспондуються із принципом свободи договору, що закріплений у ст. 627 Цивільного кодексу України.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

З наявних матеріалів кредитної справи (т. 4, т. 5) за кредитним договором відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 07.07.2008 № 22-01/КВ-08-АПЗ, укладеного банком та відповідачем не вбачається, що позичальник просив перераховувати кредитні кошти в доларах.

Суд критично оцінює надану позивачем копію меморіального ордере № 20838 від 07.07.2008 (т. 1, а.с. 160), оскільки, незважаючи на неодноразові клопотання суду про витребування, його оригінал так і не був наданий для огляду, а наявна в матеріалах справи копія виготовлена 13.03.2013, що вбачається зі штампу в його правому верхньому куті.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак, копія меморіального ордеру №20838 від 07.07.2008 на переказ Одеською філією ТОВ «Укрпромбанк» (код банку 388432, м. Одеса) з дебета позичкового рахунку банку №708 на підставі кредитного договору №22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 150 000 дол.США за курсом 484,01 грн. за 100 дол.США (726 015 грн.) згідно розпорядженню бухгалтерії №497 від 07.07.2008 на користь одержувача - ФОП ОСОБА_1 на її поточний мультивалютний рахунок №708 в тій же філії банку, не містить підписів відповідальних за здійснення цієї банківської операції осіб, а тому не може бути прийнята у якості належного та допустимого доказу.

Судом досліджено в судовому засіданні оригінал чекової книжки, копія якої міститься у матеріалах справи (т. 2 а/с 130) для отримання готівки за № від ЛД5098776 до ЛД 5098800, виданою Одеською філією ТОВ «Укрпромбанк» по рахунку №708 ОСОБА_1. Вбачається, що ОСОБА_1 видано наступні кошти:

11.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098778 на 30 000,00 грн.;

11.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098779 на 70 000,00 грн;

11.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098780 на 235 700,00 грн.;

23.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098782 на 194 670,00 грн.

Отже, за чековою книжкою ОСОБА_1 в період з 11.07.2008 по 23.07.2008 включно отримано кредитних коштів на суму 530370,00 гривень.

На неодноразову вимогу суду доказів отримання позичальника кредитних коштів саме у доларах США, або в іншій валюті згідно п. 2.2. кредитного договору банком не надано.

Оскільки відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (Т.3 а/с 68) та ВАТ «Укрхліббуд», заперечують про видачу кредиту у доларах США та Євро, а зазначають, що кредитні кошти отримані відповідачем виключно в гривні відповідно до чекової книжки на загальну суму 530370,00 грн., суд доходить висновку, що розпорядження бухгалтерії виконано не було.

Суд зобов'язував ПАТ «Дельта Банк» надати докази перерахування грошових коштів за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 на рахунок ФОП ОСОБА_1 та оригінали доказів відправки листа ФОП ОСОБА_1 щодо правонаступництва ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008, що не було виконано.

Як встановлено господарськими судами, умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено, що для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом, банк відкриває позичкові рахунки у кожній з валют кредиту у доларах США, у гривні та євро в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк". При цьому, надання кожного траншу здійснюється на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк". Строк користування кредитною лінією починається з моменту перерахування коштів з позичкового рахунку.

З матеріаліва кредитної справи (т. 4, т. 5) за кредитним договором відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 07.07.2008 № 22-01/КВ-08-АПЗ, укладеного банком та відповідачем не вбачається обставин, про які стверджує позивач в позовні заяві, а саме: дотримання узгоджених сторонами умов та порядку надання кредиту, надання кредиту саме в доларах.

Також суд звертає увагу, що вимога про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 7 329,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 58 583,33 грн. та пені за несвоєчасне повернення процентів в сумі 2 698,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 21567,11 грн. суперечить діючого законодавству, згідно якого здійснюється лише в національній валюті України - гривні. Відповідно, є неможливим нарахування та стягнення пені в іноземній валюті за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України, оскільки розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"), а повноважень щодо встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти чинним законодавством України не передбачено (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 909/660/14).

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

Публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Виходячи з викладеного вище, правочин можна визначити таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований (вчинений з умислом) на порушення публічно-правових нормативних актів держави, які визначають основи державного ладу, політичної системи та економічної безпеки держави, і кваліфікований як злочин чи адміністративне правопорушення у встановленому законом порядку.

У зв'язку з цим ст. 228 ЦК України повинна, на думку суду, підлягати ширшому тлумаченню, а термін "публічний порядок" - як оціночний критерій, закріплений у публічно-правових нормативних актах держави. Під правочином, що порушує публічний порядок, повинні підпадати правочини, які спрямовані (обов'язково вчиняються з умислом) на порушення публічних нормативно-правових актів: Конституції України, валютного, митного, податкового, антимонопольного та іншого публічно-правового законодавства, у якому закріплені основи державного ладу, політичної системи, економічної безпеки держави, і у той же час є злочинами чи адміністративними деліктами. Це, зокрема, правочини, що спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини та громадянина; ухилення суб'єктами господарювання від сплати податків; незаконне відчуження або користування об'єктами права власності Українського народу; правочини, спрямовані на незаконний обіг вилучених з вільного обігу предметів або предметів, обіг яких обмежено; правочини, вчинені з метою порушення антимонопольного законодавства та спрямовані на зайняття забороненими видами господарської діяльності, а також інші, спрямовані на порушення публічно-правових нормативних актів.

На переконання суду, визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності, який набрав законної сили, чи постанова компетентного органу про притягнення названих осіб до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи у сукупності надані докази щодо договору про передачу активів від 30.06.2010 суд вважає, що вказаний договір не порушує публічний порядок у розумінні ст. 228 ЦК, тобто є оспорюваним правочином, однак не є нікчемним.

Сукупний аналіз матеріалів справи свідчить, що сторонами не дотримано узгоджених умов та порядку надання кредиту, належні та допустимі докази в обгрунтування позову відсутні, що позбавляє суд можливості задовольнити заявлені позовні вимоги.

У зв'язку з відмовою у позові судовий збір згідно положень ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 12 червня 2017 року.

Головуючий суддя Н.Д. Петренко

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Р.В.Волков