ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

12 червня 2017 р. Справа № 902/284/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді В. Білоуса

ОСОБА_1Матущак

за участю представників:

позивача : ОСОБА_2 - селищний голова;

позивача : ОСОБА_3 - згідно довіреності;

відповідача : ОСОБА_4 - згідно довіреності;

третьої особи : не з'явився;

присутні : ОСОБА_5, (головний редактор КП "Редакція районної газети та радіомовлення "Вісті Тепличчини"); ОСОБА_6; ОСОБА_7 (журналіст ОСОБА_7 центру "ВЛАСНО" посвідчення №35, дійсне до 31.12.2019 р.); ОСОБА_8 (журналіст ОСОБА_7 центру "ВЛАСНО" посвідчення №28, дійсне до 31.12.2019 р.)

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань №3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Теплицької селищної ради Вінницької області (23800, Вінницька обл., смт.Теплик, вул.Незалежності, 34)

до:Малого приватного підприємства "Люкс" (23800, Вінницька обл., смт.Теплик, вул.Гоголя, 12А)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 з питань реєстрації Теплицької РДА (23800, Вінницька обл., смт.Теплик, вул.Незалежності, буд.7, к.313)

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером № :04:002:0148 укладеного 15.01.2007, зареєстровано Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції Вінницької області 17.10.2015 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 37.

ВСТАНОВИВ :

Третя особа вимоги ухвали суду від 10.05.2017 про явку в судове засідання повноважного представника не виконала. Копія вказаної ухвали направлена третій особі рекомендованим листом та вручена третій особі 17.05.2015, що стверджується рекомендованим повідомленням органу поштового зв'язку вх.№ 3077 від 22.05.2017 (а.с.115). Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали третій особі та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення третьої особи про час і місце судового розгляду справи за її участю.

Позивач в позовній заяві покликається на те, що у відповідності до рішення №137 від 12.12.2006 року 5 сесії 5 скликання Теплицької селищної ради Вінницької області Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки для комерційного використання МПП "Люкс" вирішено: 1. Затвердити розроблений проект землеустрою щодо підведення земельної ділянки площею 0,2598 та, для комерційного використання на умовах оренди, МПП Люкс в смт. Теплик по вул. В. Стуса; 2. Передати в оренду МПП Люкс земельну ділянку площею 0,2598 га для комерційного використання строком на 15 років, яка знаходиться в смт. Теплик по вул. В. Стуса у відповідності до розробленого малим приватним підприємством ЛОТ проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; 3. Малому приватному підприємству ЛОТ встановити межі земельної ділянки в натурі. Вказує про те, що на виконання вищевказаного рішення було складено 12.12.2006 року акт встановлення (перенесення на місцевість) меж земельної ділянки, що підводиться в оренду терміном на 15 років МПП Люкс, після чого в той же день було здійснено передачу та прийом земельної ділянки в натурі, орендарю - МПП "Люкс про що складено акт. Зазначає про те, що 15.01.2007 року між Теплицькою селищною радою та МПП Люкс було укладено договір оренди земельної ділянки; 17.10.2015 року Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано право оренди земельної ділянки за кадастровим № :04:002:0148 за МПП Люкс, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серії ЕКА 744950. Вказує про те, що зі змісту договору оренди землі від 15.01.2007 року вбачається, що він не містить істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України Про оренду землі, а саме при підписані договору сторони не узгодили істотну умову, щодо обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Зазначає про те, що у вказаному договорі в п. 26 зазначено: На орендовану земельну ділянку встановлено (не встановлено) обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб (непотрібне закреслити). Вказує про те, що також у відповідності до п. 43 договору однією із невід'ємних частин договору є кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів. Зазначає про те, що у кадастровому плані земельної ділянки також не зазначені відображення обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів. Вказує про те, що враховуючи, що МПП Люкс зареєстровано право оренди земельної ділянки лише 17.10.2015 року в Реєстраційній службі Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, то на підставі вище викладеного передача об'єкту оренди мала б бути здійснена (відповідно до п. 20 договору) у п'ятиденний після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі, однак передача об'єкту оренди не була здійснена.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив покликаючись на те, що відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України Про оренду землі.

Зазначає про те, що відповідно до ст.. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції яка діяла на момент оскаржуваного правочину, істотними умовами були:

- об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін.

Вказує про те, що в екземплярі, який є в наявності в МПП «Люкс» , а саме в п.26 вказано, що обмежень на земельну ділянку не встановлено й тому не вказані обмеження в кадастровому плані земельної ділянки, в зв'язку з цим п.1 та п.З підстав позову не заслуговують на увагу. Зазначає про те, що 12.02.2015 року законотворень - Верховна ОСОБА_2 України внесла зміни до Закону України «Про оренду землі». Відповідно внесених змін ст.17 вищевказаного Закону зазначає що «Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.» Вказує про те, що 22.10.2015 року було зареєстроване речове право - право оренди земельної ділянки кад. № :04:002:0148 за МПП «Люкс» , тобто після 12.02.2015 року. Зазначає про те, що так , як на момент реєстрації речового права - права оренди земельної ділянки Закон України «Про оренду землі» не передбачав обов'язкового складання акта приймання - передачі земельної ділянки, тому п.2 підстав позову теж не заслуговує на увагу.

Представник позивача в судовому засіданні 12.06.2017 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.06.2017 проти позову заперечив.

10 травня 2017 року від представника відповідача до суду надійшла заява № б/н від 10 травня 2017 року про застосування наслідків пропущення строків звернення до суду.

З огляду на подані в справу докази, на належне повідомлення сторін, третю особу про час і місце розгляду справи за їх участю, суд приходить до висновку про те, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору і справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши подані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд на підставі ст. 13, 203, 215, ч.2 ст.640 ЦК України, ст.1, 6, 13, 16, 17, 18, 20, 21 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, в редакції чинній станом на 15.01.2007 - дату укладення спірного договору оренди, ст.125, ч.2 ст.126 ЗК України в редакції чинній станом на 15.01.2007 - дату укладення спірного договору оренди прийшов до висновку про те, що позов, з підстав вказаних в ньому задоволенню не підлягає в зв'язку з нечинністю договору оренди на момент його укладення.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

12.12.2006 5 сесією 5 скликання Теплицької селищної ради Вінницької області прийнято рішення № 137 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки для комерційного використання МПП "Люкс" про передачу в оренду МПП Люкс земельну ділянку площею 0,2598 га для комерційного використання строком на 15 років, яка знаходиться в смт. Теплик по вул. В. Стуса у відповідності до розробленого малим приватним підприємством ЛОТ проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

12.12.2006 позивачем та відповідачем підписано акт прийому - передачі земельної ділянки в натурі.

15.01.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки.

22.10.2015 позивачем зареєстровано в державному реєстрі речове право оренди земельної ділянки.

Позивач вважає, що договір оренди суперечить закону - ст.15 Закону України "Про оренду землі" і зокрема - незазначення в договорі істотних умов, таких як - обтяження земельної ділянки площею 0,2598 та, в смт. Теплик по вул. В. Стуса, кадастровий № :04:002:0148.

Відповідач вважає, що договір укладений і набрав чинності 22.10.2015 з моменту реєстрації речового права оренди. Просить застосувати строк позовної давності. Позивач проти вказаної заяви заперечує, покликаючись на те, що про договір оренди взнав тільки в 2015 після реєстрації відповідачем речового права оренди земельної ділянки.

Вказані обставини і стали причиною виникнення спору.

Згідно ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відтак, вирішуючи спір про визнання недійсним договору з підстав його суперечності закону суд має перевірити додержані чи недодержані сторонами вимоги закону, і чи відповідає договір вимогам законодавства чинному на момент вчинення договору.

Аналогічна правова позиція викладена в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009, а саме вказано:"Відповідно до частини першої статті 215 ЦК (435-15) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.".

Договір оренди підписаний, укладений сторонами 15.01.2007.

Хронологія законодавства:

- з 02.10.2003 р. діє ст. 18 Закону «Про оренду землі»: «Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації»;

- з 02.05.2009 р. діє друга та остання редакція статті 125 ЗК (у редакції згідно із Законом України від 05.03.2009 р. № 1066-VІ): «Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав».

Отже, з 02.05.2009 р. здійснюється подвійна реєстрація, а саме: державна реєстрація договору і державна реєстрація права, а договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

- З 01.01.2013 р. діє ч. 5 ст. 6 Закону «Про оренду землі»: «Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону» (в редакції згідно із Законом України від 11.02.2010 р. № 1878-VI);

- з 01.01.2013 р. діє ч. 3 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІУ: «Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації»;

- з 01.01.2013 р. стаття 18 Закону «Про оренду землі»: «Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації» (в редакції згідно із Законом України від 11.02.2010 р. № 1878- VI) виключена;

- з 05.04.2015 р. діє стаття 17 Закону «Про оренду землі»: «Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (стаття 17 у редакції Закону України від 12.02.2015 р. № 191- VIII).

Отже:

- з 25.10.2001 р. по 01.05.2009 р. (включно) діє лише державна реєстрація договору;

- з 02.05.2009 р. по 31.12.2012 р. (включно) діє і державна реєстрація права, і державна реєстрація договору;

- з 01.01.2013 р. діє лише державна реєстрація права.

Оскільки спірний договір оренди земельної ділянки укладений 15.01.2007 то цей договір мав відповідати вимогам ст.18, 20, 17, 6 Закону України "Про оренду землі", в редакції чинній на момент вчинення договору оренди, згідно яких договір оренди землі набирає чинності після її державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться в установленому законом порядку.

Як вбачається із договору оренди від 15.01.2007, і не заперечується сторонами, державна реєстрація цього договору. всупереч вимогам ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі", ч.1,2 ст.125, ч.2 ст.126 ЗК України не здійснювалося. Тому договір оренди земельної ділянки від 15.01.2007 не був вчинений і не набув чинності. Законодавство чинне на момент укладення договору - 15.01.2007 не передбачало державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Оскільки договір оренди підписано 15.01.2007 то при вирішенні спору необхідно керуватися чинним законодавством саме на цю дату, згідно якому підлягав державній реєстрації договір оренди, а не законодавством, яке набрало чинності з 01.01.2013 - ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі", в редакції згідно із законом України від 11.02.2010 № 1878-VI, ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV, тобто через 6 років після підписання договору, згідно яких державній реєстрації підлягало тільки речове право оренди земельної ділянки.

Оскільки договір оренди земельної ділянки від 15.01.2007 не був вчинений в зв'язку з непроведенням його (договору) державної реєстрації, а згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності договору є недодержання стороною (сторонами) вимог які встановлені ст.203 ЦК України на момент вчинення, то не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позову.

Суд на підставі ч.2 ст.4 ГПК України не застосовує і не бере до уваги державну реєстрацію 22.10.2015, державним реєстратором речового права оренди земельної ділянки, тобто через 8 років після підписання, укладення договору оренди, оскільки державний реєстратор реєструючи речове право оренди земельної ділянки діяв протиправно і здійснював цю державну реєстрацію на підставі договору оренди, який сторонами не вчинено в зв'язку з недотриманням вимог законодавства, чинного на дату укладення - 15.01.2007.

Окрім того, згідно ч.1,2,3 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно ст.6, 13, 21, Закону України "Про оренду землі" договір оренди є платним і позивач як орган місцевого самоврядування мав би до місцевого бюджету отримувати надходження у вигляді орендної плати від передачі в оренду земельної ділянки. Разом з тим, відповідач, уклавши 15.01.2007 договір оренди і не звернувшись до відповідного органу про державну реєстрацію цього договору оренди, знаючи що в такому випадку договір оренди не вчинений, не обліковується органами державної фіскальної служби і не контролюється ними у вигляді земельного податку у розмірі орендної плати, тобто вчиняв дії які суперечать вимогам ч.1,2,3 ст.13, ч.6 ст.3 ЦК України, а саме зловживав своїм правом на оренду, не користувався земельною ділянкою, не платив орендної плати, земельного податку на протязі 8 років від дати укладення і до державної реєстрації речового права на оренду земель в 2015 році. Це є несправедливим по відношенню до позивача.

Окрім того, визнання судом правомірною державну реєстрацію речового права на оренду землі 22.10.2015 призвело б до несправедливого, невиправданого обчислення початку строку дії договору оренди землі з 22.10.2015 і строку оренди землі до 22.10.2030 на умовах, розміром оренди, встановленою в 2007 році.

Акти від 12.12.2006 є неналежними доказами, оскільки вони складені до укладення 15.01.2007 договору. Згідно ж ст.17 Закону України "Про оренду землі", в редакції чинній станом на 15.01.2007, передача об'єкта оренди мала здійснюватися орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди, за актом приймання - передачі.

Акти приймання - передачі після підписання 15.01.2007 договору оренди землі сторонами не складалися, не підписувалися, земельна ділянка за актами приймання - передачі після підписання 15.01.2007 договору оренди позивачем відповідачеві не передавалася.

В зв'язку з відмовою в позові через ненабрання чинності договором оренди земельної ділянки, а відтак його невчиненням не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування строку позовної давності.

В зв'язку з відмовою в позові, судові витрати на судовий збір в сумі 1 600 грн. на підставі ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись викладеним, ст. 4-5, 22, 33, 34, 43, ст.49, 82 - 84, 85, 115, 116 України -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позову Теплицької селищної ради Вінницької області до Малого приватного підприємства "Люкс" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 з питань реєстрації Теплицької РДА про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером № :04:002:0148 укладеного 15.01.2007, зареєстровано Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції Вінницької області 17.10.2015 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 37, відмовити.

2. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 600 грн. покласти на позивача.

3. Копію даного рішення направити третій особі рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 12.06.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 14 червня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - третій особі (23800, Вінницька обл., смт.Теплик, вул.Незалежності, буд.7, к.313)