ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 року Справа № 904/9839/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М., - доповідача

суддів: Чус О.В., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1;

від позивача: ОСОБА_2. представник, нотаріально-посвідчена довіреність №1020 від 16.08.2016 року;

від відповідача-2: Пасечна С.О. представник, нотаріально-посвідчена довіреність №195 від 17.03.2015 року;

від відповідача-3: Аркіна Л.О. представник, довіреність №б/н від 07.04.2017 року;

інші учасники провадження не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017 року у справі № 904/9839/16

за позовом: ОСОБА_1, м. Дніпро

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-2: публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", м. Київ

відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест", м.Київ

відповідача -4: ОСОБА_6, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-5: приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А., м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-6: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., м. Київ

відповідача-7: Виконавчого комітету Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи", м. Запоріжжя

про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16 (суддя Євстигнеєва Н.М.) в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 25-з від 28.12.2010 з Договорами про внесення змін та доповнень до нього: № 1 від 11.03.2011, № 2 від 01.03.2012, № 3 від 02.10.2012, № 4 від 12.12.2012, № 5 від 28.02.2013, № 6 від 27.03.2013, № 7 від 29.04.2013, укладений між ПАТ "Індустріально-експортний банк" (змінене найменування на ПАТ "Креді Агріколь Банк") та ВАТ "Холдинг Компанія "Інтермет", посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 28.12.2010, зареєстрований в реєстрі за № 6325, з моменту його укладення - відмовлено.

Припинено провадження у справі в частині вимог про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013, укладений між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 20.09.2013, зареєстрований в реєстрі за № 9450, з моменту його укладення;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014, укладений між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 23.10.2014, зареєстрований в реєстрі за № 1570, з моменту його укладення;

- про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15186948 від 15.08.2014, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дутчак Т.Г. та індексний номер 16702947 від 23.10.2014, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А;

- скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - нежитлову будівлю, загальною площею 2140,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0), а саме:

- про реєстрацію права власності за ТОВ "Енергомаш-Інвест" (), номер запису про право власності: 6705420;

- про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), номер запису про право власності:

7442441.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи не доведено факту порушення права позивача укладанням спірного іпотечного правочину та наявності негативних наслідків порушення його права ані як акціонера відкрито акціонерного товариства, ані як учасника товариства з обмеженою відповідальністю.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Зокрема, в апеляційній скарзі позивач стверджує, що при розгляді питання про застосовування позовної давності судом першої інстанції не було спростовані докази, які надав Позивач щодо неодноразового звернення до товариства з проханням повідомити його про час і місце скликання зборів та надати: належним чином завірені копії річних звітів за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки; належним чином завірені копії звітів про фінансово-господарську діяльність Товариства за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки; належним чином завірені копії протоколів загальних зборів учасників Товариства за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки; засвідчені витяги з книги протоколів за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки.

До того ж, що Відповідач 1 жодного разу не надав відповіді на вказані звернення.

Щодо посилання суду першої інстанції на той факт, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про укладення договору іпотеки від 28.12.2010 року, оскільки він був присутнім на загальних зборах акціонерів на яких розглядалось питання про затвердження звіту комісії з припинення товариства, про затвердження передавального акту. Така позиція також не відповідає фактам, оскільки на вказаних зборах не обговорювалось питання щодо передачі майна товариства в іпотеку, а з передавального акту не вбачається, що майно було передано в іпотеку. Відповідно до передавального акту майно, на день затвердження такого акту перебувало на балансі підприємства.

Також скаржник (Позивач) вважає, що суд першої інстанції не правильно застосував п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки жодна норма Закону України «Про акціонерні товариства» не вказує на той факт, що положення ст.ст. 71 та 72 Закону України «Про акціонерні товариства» не застосовуються у разі, якщо акціонерні товариства не привили статути та внутрішні положення у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства». Замість цього, п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про акціонерні товариства» вказує чітко, що цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім другого речення частини другої статті 20, яке набирає чинності через тридцять місяців з дня опублікування цього Закону. Жодної іншої альтернативи, окрім другого речення частини другої статті 20 не передбачено.

Таким чином, Позивач має право посилатися на положення ст.ст. 71 та 72 Закону України «Про акціонерні товариства» при розгляді даного позову, а суд, в свою чергу, зобов'язаний прийняти до уваги та застосувати дані норми закону.

Крім того апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції неправильно було застосовано норми матеріального права. Так, в силу ст. 215 Цивільного кодексу України, ст. 72 Закону України «Про акціонерні товариства» Договір іпотеки № 25-з від 28.12.2010 року (з врахуванням змін та доповнень) має бути визнаний недійсним, як такий, що укладений без дотримання вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» та в порушення його корпоративних прав, як колишнього акціонера ВАТ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ» та сьогоднішнього учасника ТОВ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ», оскільки угода не є прибутковою, укладена заінтересованими особами без повідомлення про заінтересованість ВАТ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ» на забезпечення виконання зобов'язань іншої юридичної особи та потягла несприятливі для Товариства наслідки.

Також, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права припиняючи провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання недійсним Договіру про відступлення права вимоги від 20.09.2013 року, укладений між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Енергомаш-Інвест», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 20.09.2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 9450, з моменту його укладення;

- визнання недійсним Договіру купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014 року, укладений між ТОВ «Енергомаш-Інвест» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 23.10.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 1570, з моменту його укладення;

- про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15186948 від 15.08.2014 року, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дутчак Т.Г. та індексний номер 16702947 від 23.10.2014 року, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А.;

- про скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно - нежитлову будівлю, загальною площею 2140,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0), а саме:

- реєстрацію права власності за ТОВ «ЕНЕРГОМАШ-ІНВЕСТ» (), номер запису про право власності: 6705420;

- реєстрацію права власності за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), номер запису про право власності: 7442441.

У зв'язку з тим, що порушення прав ОСОБА_1 виходять із корпоративних правовідносин, цей позов в частині визнання недійсними реєстраційних дій повинен розглядатись в порядку ГПК України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Від відповідача 2 ПАТ «Креді Агріколь Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначено, що оскаржуване рішення повністю відповідає вимогам чинного законодавства, судом надана належна оцінка фактичним обставинам справи, просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Так Банк зазначає, що позивач безпідставно пов'язує відсутність у нього можливості отримати доходи від діяльності товариства, учасником якого він є, та виконанням товариством своїх зобов'язань за договором іпотеки. Відповідно до умов кредитного договору від 28 грудня 2010 року Банк надав товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Метизи" кредит у розмірі 13 000 000,00грн. На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між Банком та відкритим акціонерним товариством "Холдінг компанія Інтермет" укладено договір іпотеки №25-з від 28 грудня 2010 року, відповідно до умов якого іпотекодавець передав Банку в іпотеку нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Питання про надання майнової поруки було розглянуто та затверджено Наглядовою Радою 14.12.2010. Підписання договору іпотеки доручено головному бухгалтеру товариства, яка діяла на підставі довіреності. Згідно з інформацією про юридичну особу іпотекодавця, ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" 10 червня 2011 року припинено шляхом перетворення в товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет". Згідно з Витягом від 27 березня 2013 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 є товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет". Починаючи з 06 березня 2012 року на посаду директора ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет" був призначений ОСОБА_11 Таким чином, шість додаткових угод до договору іпотеки були прийняті та підписані правонаступником акціонерного товариства - товариством з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет". Відповідач-2, ПАТ "Креді Агріколь банк", вважає, що оскільки позивач приймав участь у роботі загальних зборів акціонерів ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" 08.06.2011, то мав право оскаржити рішення загальних зборів, а не звертатися з позовом про визнання договору іпотеки недійсним. Питання фінансових труднощів ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" не пов'язано з майновою порукою. З результатами фінансово-господарської діяльності товариства за 2009-2010 роки дивіденди не нараховувались і не виплачувались, у зв'язку з відсутністю прибутку. В порядку статті 72 Закону України "Про акціонерні товариства", в редакції, яка діяла станом на дату виникнення спірних відносин, договір іпотеки не оскаржувався.

Метою укладання договору уступки права вимог, що оскаржується, є тільки сама передача (уступка) права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення. Договором уступки прав вимоги жодною із сторін не надавалась жодна фінансова послуга, сума відступлених вимог дорівнює сумі, виплаченій Банком за даним договором.

Відповідачем 3 ТОВ "Енергомаш-Інвест" також надано відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено, що з доводами апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки під час укладення оскаржуваного договору іпотеки від 28.12.10р. не було порушено жодних вимог чинного на той час законодавства та внаслідок його укладання не було порушено прав позивача як акціонера ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" та/або учасника ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет".

Також суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо припинення у даній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.09.13р. та договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.14р. Також у зв'язку з наявністю підстав суд правомірно припинив провадження в частині позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Просить відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Від відповідача 1 ТОВ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено, що судом першої інстанції встановлено та досліджено в повному обсязі всі обставини справи. Посилання ОСОБА_1. на недійсність договору іпотеки на підставі ст. 203 ЦК України не відповідають дійсним обставинам справи, на момент укладання договору іпотеки було дотримано встановлений законом порядок щодо укладення договорів. Також позивач посилався на порушення його корпоративних прав, але не навів доказів такого порушення. Отже на підстав наведено, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від відповідача 7 виконавчого комітету Криворізької міської ради надійшло заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 де зазначено, що виходячи зі змісту апеляційної скарги, виконавчий комітет не має жодного відношення до порушення, оспорення чи невизнання прав чи інтересів позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Криворізької міської ради; розгляд справи провести без участі представника виконавчого комітету.

08.06.17р. від представника ТОВ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ» надійшла заява про те, що у нього не має можливості бути присутнім у судовому засіданні у зв'язку з хворобою. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Також 08.06.17р. від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів у відповідачів 1,3,4, а саме просить витребувати:

у ТОВ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ»: - Баланс підприємства за 2013,2014,2015р.; - документи на підставі яких, підприємство перебуває у нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1; - інформацію про рух грошових коштів на рахунках за 2013 та 2014рр.

у ТОВ «Енергомаш-Інвест»: - баланс підприємства за 2013, 2014 рр.; - інформацію про рух грошових коштів на рахунках, з яких буде вбачатися виконання зобов'язань за договором про відступлення права вимоги від 20.09.13р. та договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.14р..

у ОСОБА_6: - документи на підставі яких, ТОВ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ» перебуває у нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1; - інформацію про рух грошових коштів на рахунках, з яких буде вбачаться виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.14р.; - документи з яких буде вбачатися джерело походження грошових коштів за які було придбано нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, колегія суддів відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки матеріали справи дозволяють судовій колегії зробити висновки без витребування зазначених вище доказів.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

ОСОБА_1 станом на 28 грудня 2010 року (дата укладення договору іпотеки) був власником простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" (а.с.110, том 1, 4-149, том 4).

Статус ОСОБА_1, як акціонера Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет", підтверджується також: зобов'язанням про видачу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет" (а.с.93 том 3), аудиторським звітом про підтвердження обміну акцій ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" на частки у статутному капіталі ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" за вих. №59 від 07.06.2011 (а.с.94-96, том 3), проектом рішення про припинення ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" шляхом реорганізації (перетворення) у ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" (а.с.97-102, том 3), копією оцінки та умов викупу акцій в акціонерів, які не голосували за прийняття рішення про припинення ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" (а.с.103, том 3), передавальним актом (а.с.107, том 3).

08 червня 2011 року відбулися загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" з наступним порядком денним:

1. Обрання голови зборів, секретаря, лічильної комісії.

2. Звіт Ревізійної комісії та прийняття рішення по його затвердженню.

3. Звіт про фінансово-господарську діяльність товариства за 2010 рік та прийняття рішення по його затвердженню.

4. Про розподіл прибутку (або затвердження порядку покриття збитків товариства) за підсумками діяльності товариства за 2010 рік.

5. Про затвердження передавального акту ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет".

6. Про затвердження звіту про наслідки обміну акцій у статутному фонді ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" на письмові зобов'язання про видачу відповідної кількості часток ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет".

7. Про звіт з припинення ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет".

З наведеного порядку денного Загальні збори акціонерів прийняли наступні рішення:

- обрали: головою загальних зборів - ОСОБА_13, секретарем - ОСОБА_6 затвердили лічильну комісію у складі двох осіб: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (перше питання порядку денного);

- затверджено Звіт Ревізійної комісії ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" (друге питання порядку денного);

- затверджено Звіт про фінансово-господарську діяльність товариства за 2010 рік ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" (третє питання порядку денного);

- у зв'язку з відсутністю прибутків за результатами фінансово-господарської діяльності за 2010 рік - дивіденди не нараховувати. Збитки погашати за рахунок прибутків минулих років (четверте питання порядку денного);

- затверджено передавальний акт ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" станом на 01 червня 2011 року (п'яте питання порядку денного);

- затверджено звіт про наслідки обміну акцій у статутному фонді ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" на письмові зобов'язання про видачу відповідної кількості часток ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" (шосте питання порядку денного);

- затверджено звіт комісії з припинення ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет".

Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" від 08 червня 2011 року оформлені протоколом загальних зборів акціонерів №23 від наведеної дати (а.с.199-202, том 1).

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет" утворене шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" на підставі рішення установчих зборів засновників (протокол №1 від 08.06.2011, а.с.203-205, том 1), п.1.1. Статуту Товариства в редакції 2011 року (а.с.38-55, том 1).

Статутний капітал цього товариства складає 20 000,00грн., розподілених на 2 000,00грн. часток номінальною вартістю 10,00грн., яка відповідає 1 голосу при голосуванні на загальних зборах учасників (п.6.1. Статуту товариства).

Згідно п.6.2 Статуту Товариства ОСОБА_1 є учасником товариства з часткою у статутному капіталі 700,00грн., що становить 7 (сім) часток та відповідає 70 голосам при голосуванні та 3,5% статутного капіталу товариства.

08 червня 2010 року відбулося засідання Наглядової ради відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" з порядком денним: про отримання генеральним директором згоди на укладення угод від імені товариства в 2010 році.

На засіданні Наглядової ради були присутні: ОСОБА_6, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Після обговорення цього питання Наглядова рада прийняла рішення: у зв'язку з фінансовою та виробничою необхідністю надати згоду на укладення генеральним директором відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" будь-яких угод без встановлення ліміту щодо розміру вартості угод від імені товариства.

Рішення прийнято одностайно, підписано головою Наглядової ради ОСОБА_6, заступником голови наглядової ради ОСОБА_19, членом Наглядової ради ОСОБА_18

Рішення Наглядової ради оформлене протоколом засідання Наглядової ради відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" від 08.10.2010 (а.с.198, том 1).

14 грудня 2010 року відбулося засідання Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" з порядком денним:

1. Розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" щодо надання майнової поруки по відновлювальній відзивній кредитній лінії, що оформлює Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" в ЦВ ПАТ "Індекс-Юанк" в м. Запоріжжя, та передачу в заставу нерухомого майна, що належить ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет".

2. Про призначення уповноваженої особи від ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" на укладення та підписання договору іпотеки та інших документів, пов'язаних з одержанням кредиту ТОВ "Торговий дім "Метизи".

За результатами розгляду клопотання Наглядовою радою прийняті наступні рішення:

- задовольнити клопотання ТОВ "Торговий дім "Метизи" та надати майнову поруку по відновлювальній відзивній кредитній лінії, що оформлює Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" в ЦВ ПАТ "Індекс-Банк" в м. Запоріжжя, та передати в заставу нерухоме майно, а саме: окремо розташовану трьохповерхову будівлю - літ. А-3 загальною площею 2 140,6кв.м., що належить на праві власності ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, балансовою вартістю станом на 01.12.2010 - 5 570 189,79грн.;

- надати право підпису договору іпотеки та інших документів, пов'язаних з одержанням кредиту у вигляді відновлювальної відзивної кредитної лінії ТОВ "Торговий дім "Метизи", головному бухгалтеру ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" ОСОБА_20.

Рішення прийнято одностайно.

28.12.2010 між Публічним акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Метизи" (позичальник) укладено кредитний договір № 7/2010 (надалі - кредитний договір).

26.12.2011 пунктом 1 договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору № 7/2010 від 28.12.2010 сторони вирішили, у зв'язку зі зміною найменування банку з Публічного акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" на Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", з моменту укладення цієї угоди усі посилання в кредитному договорі на Публічне акціонерне товариство "Індустріально-експортний банк" та/або ПАТ "ІНДЕКС-БАНК" вважати заміненим на Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", та/або ПАТ "Креді Агріколь Банк", відповідно.

Пунктом 2.1. кредитного договору, відповідно до умов цього договору, банк може надати позичальнику кредит у валюті, обумовленій в цьому договорі, у розмірі, еквівалентному 13000000 (тринадцять мільйонів) гривень 00 копійок (ліміт кредитування), а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Пунктом 16.1 кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором в повному обсязі, при цьому боргові зобов'язання позичальника перед банком, а також права банка стосовно цих боргових зобов'язань (в тому числі право на договірне списання коштів позичальника) за цим договором, а також угоди про забезпечення залишаються чинними до моменту повного виконання боргових зобов'язань за цим договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з метою забезпечення зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" за кредитним договором №7/2010 від 28.12.2010 між Публічним акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк" в особі Керуючого другим відділенням публічного акціонерного товариства "Індекс-Банк" (іпотекодержатель) та відкритим акціонерним товариством "Холдінг компанія "Інтермет" в особі Євдокименко Любові Миколаївни, яка діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопською І.С. 27.12.2010 та Протоколу засідання Наглядової ради відкритого акціонерного товариства від 14.12.2010 б/н (іпотекодавець) 28 грудня 2010 року був укладений договір іпотеки №25-з, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстрований в реєстрі за №6325 (а.с. 81-90, том 1).

Предметом вказаного договору є нерухоме майно: нежитлова будівля загальною площею 2 140,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.4.1. цього Договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Криворізької міської ради на підставі рішення №344 від 11.11.2009, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством Дніпропетровського району "Бюро технічної інвентаризації" від 24.11.2009 за реєстраційним № 245459412.

Балансова вартість предмету іпотеки відповідно до довідки іпотекодавця №71 від 27.12.2010 станом на 01.12.2010 складає 5 570 189,79грн. (п.4.4. договору іпотеки).

Вартість предмету іпотеки, визначена Управлінням моніторингу застав публічного акціонерного товариства "Індекс-Банк", станом на 24.12.2010 становить 8 342 462,00грн. (п.4.5. договору).

За змістом п.4.6. договору іпотеки сторони домовились, що на момент укладання договору іпотеки вартість предмету іпотеки складає 6 673 969,6грн.

Договором від 11.03.2011 про внесення змін та доповнень №1 до Договору іпотеки №25-з, посвідченого Рукавіциним І.А., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 28 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №6325, до п.6.3.13 статті 6 Договору іпотеки внесено зміни щодо обов'язку іпотекодавця не пізніше 30 червня 2011 року надати іпотекодержателю новий правовстановлювальний документ на зазначену земельну ділянку, та внести відповідні зміни до договору іпотеки (а.с.91, том 1).

Договором від 01 березня 2012 року про внесення змін та доповнень №2 до Договору іпотеки №25-з, посвідченого Рукавіциним І.А., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 28 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №6325, у зв'язку зі зміною найменування іпотекодержателя з Публічного акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" на Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" сторони договору виклали пункт 3.1. статті 3 Договору іпотеки в новій редакції та погодили повернення кредиту частинами відповідно до викладеного в цьому пункті графіку (а.с.92-93, том 1).

Також до зазначеного договору іпотеки внесені зміни та доповнення шляхом укладення та посвідчення договорів про внесення змін та доповнень до нього:

- договір №3, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 02.10.2012, реєстровий №3178;

- договір №4, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 12.12.2012, реєстровий №3949;

- договір №5, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 28.02.2013, реєстровий №227;

- договір №6, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 27.03.2013, реєстровий №432;

- договір №7, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 29.04.2013, реєстровий №698.

20 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" в особі виконуючого обов'язки голови правління ОСОБА_22, яка діє на підставі Статуту та наказу №789 від 12.09.2013 (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" в особі Генерального директора ОСОБА_23, який діє на підставі Статуту (Новий кредитор), був укладений Договір про відступлення права вимоги (а.с.94-96, том 1).

За умовами цього Договору (п.1.1.) з моменту перерахування Новим кредитором на рахунок Первісного кредитора в повному обсязі суми коштів визначеної в п.2.1. цього Договору, Первісний кредитор відступає новому кредитору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору і стає кредитором за:

кредитним договором №7/2010 від 28.12.2010 з договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" (Боржник-1) (п.п.1.1.1);

договором поруки №1 від 28.12.2010 з договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та Відкритим акціонерним товариством "Запорізький сталепрокатний завод", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Запорізький сталепрокатний завод" (Боржник-2) (пп.1.1.2);

договором застави рухомого майна №26-з від 28.12.2010 з договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та Боржником -2 (Договір застави -1) (п.п.1.1.3);

договором застави рухомого майна №27-з від 28.12.2010 з договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та Боржником -2 (Договір застави -2) (п.п.1.1.4);

договором застави рухомого майна №28-з від 28.12.2010 з договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та Боржником -1 (Договір застави -2) (п.п.1.1.5);

договором іпотеки №25-з від 28.12.2010 з договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" (п.п.1.1.6).

Згідно п.1.3. договору про відступлення права вимоги станом на день укладення цього договору загальна сума вимоги за кредитним договором, договором поруки, договором застави-1, договором застави-2, договором застави, договором іпотеки, що відступається первісним кредитором новому кредитору становить 4 885 550,58грн.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №25689968 від 18.08.2014, державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дутчакк Т.Г. було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 2 140,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 0, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 15186948 від 15.08.2014, номер запису про право власності - 6705420), а.с.97-98, том 1.

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест", як продавець, уклало з фізичною особою ОСОБА_6, як покупцем, договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014.

Згідно п.1. договору купівлі-продажу продавець передав у власність покупця об'єкт нерухомості, який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно, як нежитлова будівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Ціна об'єкту, що відчужується, складає 3 000 000,00грн. (п.5 договору купівлі-продажу).

На підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_6 на нежитлову будівлю, загальною площею 2 140,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, як акціонер Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" (станом на 28.12.2010) та учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" (станом на 20.09.2013 (дата укладення договору про відступлення права вимоги) та на 23.10.2014 (дата укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі) вважає договір іпотеки від 28.12.2010, договір про відступлення права вимоги від 20.09.2013 та договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014 такими, що укладені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, статей 92, 203, 215, 235, 512, 1054 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1., 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Загальні вимоги до правочинів встановлено ст..203 ЦК України, зокрема особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, має вчинятися у формі, встановленій законом, бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання сторонами (стороною) в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про господарські товариства», тоді як застосуванню підлягли положення Закону України «Про акціонерні товариства».

З вказаним доводом скаржника судова колегія не погоджується, вважає його помилковим з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про акціонерні товариства» набув чинності 30 квітня 2009 року.

Пунктом другим розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що через два роки з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 30.04.2011 року) втрачають чинність статті 1 - 49 Закону України "Про господарські товариства" у частині, що стосується акціонерних товариств.

Абзацом першим пункту п'ятого розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що статути та інші внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність з нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом (тобто в термін до 30.04.2011 року). При цьому, датою приведення діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із вимогами цього Закону є дата державної реєстрації змін до статуту.

Цими ж Прикінцевими положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» було визначено, що норми ст.ст. 1-49 Закону України «Про господарські товариства» втрачають чинність через 2 роки з дня набрання чинності вказаним Законом.

Таким чином, до акціонерних товариств, створених до набрання чинності Законом України «Про акціонерні товариства», застосовуються положення ст.ст. 1-49 Закону України «Про господарські товариства» до втрати ними чинності або до приведення статутів таких акціонерних товариств у відповідність із нормами Закону України «Про акціонерні товариства».

Як було встановлено місцевим господарським судом, станом на 28 грудня 2010 року ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» не привело свої внутрішні положення у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», а акції, емітовані цим Товариством, існували у документарній формі.

Таким чином, станом на момент укладання оскаржуваного договору іпотеки (на 28.12.2010р.) ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» мало керуватись у своєї діяльності ст.ст. 1-49 Закону України «Про господарські товариства» та установчими документами (статутом), а не положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» (зокрема положення ст. ст. 71, 72).

Відтак, місцевий господарський суд обґрунтовано застосував до спірних правовідносин, (зокрема до тих, що виникли між сторонами на час укладання оскаржуваного договору іпотеки від 28.12.2010р.) саме положення Закону України «Про господарські товариства» на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про акціонерні товариства», а доводи скаржника наведені в апеляційній скарзі з цього приводу є безпідставними. Відповідно і доводи Апелянта щодо недійсності оскаржуваного договору іпотеки від 28.12.2010р. саме з підстав його невідповідності положенням ст..ст. 71, 72 Закону України «Про акціонерні товариства» є безпідставним та спростовуються наявними у справі доказами.

До того ж, як було встановлено місцевим господарським судом відповідно до Статуту ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» в редакції, затвердженої загальними зборами акціонерів 17.03.2006р. (протокол № 17 від 17.03.2006р.) та зареєстрованої Виконавчим комітетом Криворізьської міської ради Дніпропетровської області 26.04.2006р. номер запису 2000460, право укладання правочинів з розпорядження належним Товариством майно було покладено на генерального Товариства, але в межах ліміту, встановленого за рішенням наглядової ради Товариства (пп.13 п. 7.12). Будь-яких інших обмежень компетенції виконавчого органу ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» статутом встановлено не було.

При цьому, 08 червня 2010 року відбулось засідання Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» (протокол б/н від 08.06.2010р.), на якому Генеральному директору Товариства було надано згоду на укладання будь-яких угод без встановлення ліміту щодо розміру вартості угод від імені Товариства..

Доказів скасування вказаного рішення або визнання його недійсним у судовому порядку позивачем не надано.

14 грудня 2010 року відбулось засідання Наглядової ради, на якому було прийняте рішення виступити майновим поручителем по зобов'язанням ТОВ «Торговий дім «Метизи» перед ПАТ «Індекс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк») та передати в іпотеку Банку належне ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» нерухоме майно, а саме: трьохповерхову будівлю (літ.А-3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Доказів визнання вказаного рішення Наглядової ради недійсним в судовому порядку позивачем не надано.

На виконання вказаного рішення Наглядової ради 28 грудня 2010 року між ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» та ПАТ «Індекс Банк» був укладений оскаржуваний договір іпотеки № 25-з, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за р.№ 6325.

Отже судова колегія, вважає, що місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку, що оскаржуваний договір іпотеки був погоджений органами управління ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» в порядку, визначеному Статутом товариства, з дотриманням вимог Закону України «Про господарські товариства», а доводи апелянта щодо перевищення Наглядовою радою своїх повноважень повністю спростовується наявними у справі доказами

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 ГК, якою передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Зважаючи на те, що оскаржуваний договір іпотеки повністю відповідав вимогам cm. 203 ЦК України, ст. 207 ГК України, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання оскаржуваного договору іпотеки недійсним.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 1 ГПК установлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначає, що внаслідок укладання оскаржуваного договору іпотеки були порушені його корпоративні права як акціонера ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ».

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства;

3) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

4) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Отже, звертаючись до суду з позовом на захист саме своїх корпоративних прав, позивач повинен був зазначити, яке саме його право з вищевказаних було порушене внаслідок укладання оскаржуваного правочину (право на участь в управлінні, право на отримання дивідендів, право на вихід зі складу учасників; право на продаж належних йому акцій та/або частки у статутному капіталі Товариства) та яким саме чином було порушене відповідне право внаслідок укладання оскаржуваного правочину.

Проте позивачем взагалі не було зазначене, яке саме право із належних йому як акціонеру ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» та/або учаснику ТОВ «Холдінгова компанія «ІНТЕРМЕТ» корпоративних прав було порушене внаслідок вчинення оскаржуваного договору іпотеки № 25-з від 28.12.2010р.

За таких обставин, зважаючи на те, що під час укладання оскаржуваного договору не було порушено жодних вимог чинного на той час законодавства та внаслідок його укладання не було порушено прав позивача як акціонера ВАТ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» та/або учасника ТОВ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» колегія суддів вважає висновок місцевого господарського суду щодо відсутності підстави для задоволення позову в цієї частині, обґрунтованим.

Також, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд безпідставно припинив провадження у справі в решті позовних вимог. Проте, з цими доводами позивача також не можна погодитися, виходячи з наступного.

Так, оскаржуваним рішенням місцевий господарський суд також припинив провадження у справі в частині вимог позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013р., укладений між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Енергомаш-Інвест»; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014р., укладеного між ТОВ «Енергомаш-Інвест» та ОСОБА_6, а також скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що було предметом вказаних договорів.

При цьому, місцевим господарським судом було встановлено, що позивач обґрунтовував недійсність укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Енергомаш-Інвест» договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013р. виключно порушенням з боку цих суб'єктів господарювання положень вимог ст. 1079 ЦК України та удаваність цього правочину (ч. 2 ст. 235 ЦК України), проте він жодним чином не довів порушення його корпоративних прав у зв'язку з укладанням цього договору.

Що стосується договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014р., то в якості підстав недійсності цього правочину, позивач вказував на порушення під час його укладання Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджених Постановою КМУ від 10.09.2003р. за №1440 та Постанови КМУ від 21.08.2014р. за № 358, що були допущені сторонами цього правочину, та жодним чином не довів, яким чином внаслідок укладання цього договору були порушені його права, як акціонера ВАТ «ХОЛДІНГ КОМПАНІЯ «ІНТЕРМЕТ».

Крім того, із змісту ст. 1 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що право на звернення до господарського суду мають право підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації). Фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, мають право звертатись до господарського суду у випадках, встановлених законом.

На даний час, законодавчо встановлений лише два випадки, коли в позовному провадженні за правилами ГПК України може розглядатись справа за позовом фізичної особи, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, а саме: у спорах, що виникають із корпоративних правовідносин, а також за позовами з майновими вимогами до боржника, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство.

В даному випадку, спір, що виник з приводу недійсності договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013р. та договору купівлі-продажу від 23.10.2014р. не є корпоративним спором, щодо жодного з відповідачів господарським судом Дніпропетровської області не порушено провадження у справі про банкрутство, а тому за суб'єктним складом, визначеним ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України спір про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013р. та договору купівлі-продажу від 23.10.2014р. за позовом ОСОБА_24 не підвідомчий господарському суду, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження, якщо спір не підлягає вирішенню у господарському суді.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011р. № 10 «в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК».

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо припинення провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013р. та договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014р.

Позивач, серед іншого, також заявляв вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15186948 від 15.08.2014р., прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дутчак Т.Г. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2014р., прийнятого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рукавіциним І.А.

Вказані вимоги обґрунтовані порушеннями вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що були допущені з боку державних реєстраторів під час виконання владних функцій, зокрема здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно..

Відтак, відповідний спір є публічно-правовим в розумінні ст. 3 КАС України.

Таким чином, в даному випадку позовні вимоги в частині скасування рішень державного реєстратора та нотаріуса від 15.08.2014р. та від 18.08.2014р. щодо державної реєстрації прав на будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,. підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як вже зазначалось, відповідно до ч. 3 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження, якщо спір не підлягає вирішенню у господарському суді.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011р. № 10 - в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК.

Таким чином, судова колегія вважає, що господарський суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для припинення провадження у даній справі в частині позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі №904/9839/16 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя ІО.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов