Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" червня 2017 р. Справа № 906/399/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.10.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №8 від 06.01.2017.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця"

до Державного підприємства "Попільнянське лісове господарство"

про стягнення 36835,00 грн.

В судовому засіданні 29.05.17р. відповідно до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 15.06.17р.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 36835,00 грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній № 33070129 адреси одержувача вантажу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 25.05.17р. та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на його безпідставність, оскільки позивачем не подано жодних документів та не зазначено у позовній заяві взагалі щодо збитків, яких позивач зазнав із зазначеним у позові порушенням (а.с.30-32).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.16р. відповідачем - Державним підприємством "Попільнянське лісове господарство" зі станції ОСОБА_3 залізниці було відправлено вагон № 68507359 згідно залізничної накладної № 33070129 з вантажем "древесина топливная для технологических нужд", станція призначення Жовтнева Одеської залізниці, одержувач ДП "Спеціалізований морський порт "Октябрьск" для TOB "Югекотоп" м. Миколаїв, вул. Чкалова 20/8 (а.с.3,4,10).

Згідно даних позивача, 05.11.16р. після прибуття зазначеного вагону на станцію призначення Жовтнева Одеської залізниці даний вагон був затриманий з причин підтвердження адреси вантажоодержувача в залізничній накладній № 33070129, про що складено акт загальної форми № 6635 від 05.11.16р. та підтверджується накопичувальною карткою № 13112364 (а.с.11,14).

05.11.16р. станцією Жовтнева була дана телеграма № 18 на станцію відправлення ОСОБА_3 залізниці про уточнення адреси одержувача.

07.11.16р. була отримана відповідь про те, що вірною вважати адресу м. Миколаїв, а/с 170 (а.с.13).

07.11.16р. на станції Жовтнева складено акт загальної форми № 22 про те, що в перевізних документах (накладна № 33070129, вагон № 68507359) в графі 4 вказано одержувач ДП "Спеціалізований морський порт "Октябрьск" для ТОВ "Югекотоп" з кодом 1100, адреса: м.Миколаїв, вул.Чкалова 20/8. Невірно вказано адресу одержувача (телеграма зі ст.Корнин Півд.-Зах. нр. 2 від 07.11.16). Згідно ст.ст.118,122 Статуту залізниць України з ДП "Попільня Держлісгосп" стягується штраф в розмірі 7367,00х5=36835,00 грн. (а.с.12).

За накопичувальною карткою № 13112364 від 13.11.16р., працівник станції Жовтнева вказав розмір штрафу за неправильні дані у накладній, платником якого є відповідач, що дорівнює 36835,00 грн. (а.с.14).

Така ж сума зазначена в довідці - розрахунку суми належних залізниці платежів, нарахованих відповідачу (а.с.9).

Таким чином, у зв'язку з неправильним зазначенням у залізничній накладній №33070129 адреси одержувача вантажу, позивачем було нараховано відповідачу 36835,00 грн. штрафу (у розмірі п'ятикратної провізної плати).

Відповідач, заперечуючи проти заявленого позову щодо стягнення з нього 36835,00 грн. штрафу, вказав на його безпідставність, оскільки позивачем не подано жодних документів та не зазначено у позовній заяві взагалі щодо збитків, яких позивач зазнав із зазначеним у позові порушенням (а.с.30-32).

Зокрема, відповідач зазначив, що у залізничній накладній № 33070129 у графі 4 одержувача ним було зазначено із дотриманням узгоджених з ТОВ "Югекотоп" реквізитів, а саме: код одержувача - , назва одержувача - ДП "Спеціалізований морський порт "Октябрьск" для TOB "Югекотоп" м. Миколаїв, вул. Чкалова 20/8 (назву та адресу юридичної особи, для якої через одержувача направляється вантаж).

При цьому, відповідач вказав, що адреса одержувача в накладній не була зазначено.

Відповідач зазначив, що згідно ст.122 Статуту залізниці передбачено відповідальність саме за неправильність зазначення адреси одержувача в накладній, а не за відсутність таких відомостей.

Тому, відповідач, посилаючись на ч.1 ст.614 ЦК України вказав про відсутність його вини, за яку Статутом залізниці передбачено відповідальність у вигляді штрафу.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач шляхом направлення телеграми намагався внести зміни до відомостей, зазначених в накладній, а саме доповнити їх адресою одержувача, а відповідач по справі вжив всіх заходів, щоб відомості щодо адреси одержувача в накладній було зазначено коректно.

Тому, на думу відповідача, позовна вимога про стягнення з нього штрафу у розмірі 36835,00 грн. є необгрунованою та недоведеною позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між сторонами склались у зв'язку перевезенням вантажу залізничним транспортом на підставі залізничної накладної № 33070129, які за своєю правовою суттю складають договір перевезення вантажу.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічні положення містяться у ст. 307 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 6 Статуту залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, (далі - Статут) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Спір між сторонами справи виник внаслідок допущення вантажовідправником - відповідачем порушення, яке полягає у неправильному зазначені у залізничній накладній № 33070129 адреси одержувача вантажу - ДП "Спеціалізований морський порт 2 Октябрьск", код 1100.

Відповідно до п. 23 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно договору № 4/39, укладеного між Одеською залізницею та ДП "Спеціальний морський порт "Октябрьск" про обробку вагонів (а.с.16-20). вбачається, що адреса порту 54052, м. Миколаїв, а/с 170, що не заперечується відповідачем. Натомість, у залізничній накладній вказано адресу м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/8, яка є адресою ТОВ "Югекотоп".

ТОВ "Югекотоп" являється покупцем за договором поставки № 1201-ЛХ-4, який був укладений мж ДП "Попільнянське лісове господарство" (продавець) та ТОВ "Югекотоп" (покупець) (а.с. 74-78).

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Отже, відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник.

За ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній адреси одержувача вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно з статтею 118 цього Статуту (у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезень).

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення, яке полягає у неправильному зазначенні у залізничній накладній №33070129 адреси одержувача вантажу, а тому згідно ст.ст. 24, 122 Статуту залізниць України та п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, останній несе відповідальність у вигляді сплати штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезень, що становить 36835,00 грн. (7367,00 грн. - провізна плата х 5).

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Стаття 83 ГПК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту пп.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. №18, вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідачем не було заподіяно позивачу збитків у зв'язку із неправильним зазначенням у залізничній накладній адреси одержувача вантажу, а також, що відповідач є державним підприємством та, що розмір штрафу є досить великим та неспіврозмірним відносно допущеної помилки, господарський суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України зменшує суму штрафу до 7367,00 грн. - розміру однієї провізної плати.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими згідно з вимогами чинного законодавства, підтвердженими належними та допустимими доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 7367,00 грн. штрафу.

В частині стягнення 29468,00 грн. штрафу суд відмовляє.

Пунктом 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Попільнянське лісове господарство" (13500, смт.Попільня Попільнянського району Житомирської області, вул. Б.Хмельницького 61, ідентифікаційний код 13549845)

на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська 19, ідентифікаційний код 40081200):

- 7367,00 грн. штрафу;

- 1600,00 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.06.17

Суддя Сікорська Н.А.

Друк.: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу - за заявою (рек. з повід.).