номер провадження справи 35/81/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 Справа № 908/908/17

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькій Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01-3028/40 від 18.05.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1 від 22.05.2017 р.;

За позовом Територіальної громади м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради, Запорізька область, м. Бердянськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство Теплових мереж», Запорізька область, м. Бердянськ

про стягнення заборгованості в сумі 1651601,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.04.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулась Територіальна громада м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради з позовом до Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство Теплових мереж» про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором оренди майнового комплексу теплових мереж від 14.01.2010р. №1632 у розмірі 1451308,42 грн. та 194292,88 грн. пені.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 14.01.2010р. між Територіальною громадою м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради (Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Бердянське підприємство Теплових мереж» (Орендар) укладено у новій редакції Договір оренди майнового комплексу теплових мереж (комунального майна), згідно з умовами п. 1.1. якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майновий комплекс підприємства теплових мереж (далі МК).

Свої зобовязання за Договором оренди Орендар не виконував належним чином, внаслідок чого у останнього існувала заборгованість по орендній платі за період з 01.09.2016р. по 31.03.2017р. у розмірі 1451308,42 грн.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що у випадку неперерахування орендної плати або перерахування після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, Орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Свої зобовязання за Договором оренди Орендар не виконував належним чином, а саме, не вносив орендну плату у строки визначені Договором, внаслідок чого останньому було нараховано пеню за період з 01.02.2016р. по 31.03.2017р. в сумі 194292,88 грн.

З огляду на вищезазначене позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за Договором оренди майнового комплексу теплових мереж від 14.01.2010р. №1632 за період з 01.09.2016р. по 31.03.2017р. у розмірі 1451308,42 грн. та 194292,88 грн. пені за період з 01.02.2016р. по 31.03.2017р.

28.04.2017 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.05.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 908/908/17, присвоєно справі номер провадження 35/81/17 та призначено розгляд справи на 25.05.2017р. о 10 год. 45 хв.

У судовому засіданні 25.05.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. 19.05.2017р. на адресу суду надіслав письмовий відзив № 937 від 16.05.2017р. на позовну заяву в якому зазначає, що 11.05.2017р. листом № 921 відповідач повідомив позивача, що з урахуванням фінансових можливостей проведено оплату основної заборгованості з орендної плати у розмірі 1803 793,17 грн. Також, 15 та 16 травня 2017р. відповідачем перераховано на рахунки позивача суму у розмірі 400 000,00 грн. що підтверджується платіжними дорученнями № 3825 від 15.05.2017р. та № 3831 від 16.05.2017р. Щодо розрахунку пені відповідач не може сплатити суму пені у розмірі 459989,05 грн., оскільки позивачем не враховано рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2016р. по справі № 908/2545/16.

Крім того, ПуАТ «Бердянське підприємство Теплових мереж» планує до 25.05.2017р. перерахувати на користь позивача 600000,00 грн.

22.05.2017р. від ПуАТ «Бердянське підприємство Теплових мереж» на адресу суду надійшло письмове клопотання № 942 від 17.05.2017р. про зменшення розміру пені. В обґрунтування викладеного відповідач зазначає, що станом на 31.12.2016р. кредиторська заборгованість відповідача становить більше 109937 тис. грн., в той же час дебіторська заборгованість складає 34022 тис. грн., а збитки від провадження господарської діяльності станом на 31.12.2016р. становлять більше 1252 тис. грн., у звязку з чим просить суд зменшити розмір пені на 90%.

Ухвалою суду від 25.05.2017р. розгляд справи відкладено на 15.06.2017р.

15.06.2017р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в звязку з оплатою орендної плати в повному обсязі та станом на 14.06.2017 р. відсутністю заборгованості з орендної плати, просив суд стягнути суму пені в розмірі 236293,58 грн. за період з 01.02.2016 р. по 12.06.2017 р. та відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути з державного бюджету сплачену частину судового збору.

Судом заяву про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду, судом розглядаються зменшені позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні 15.06.2017 р. підтримав зменшені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2017 р. наполягав на задоволенні клопотання про зменшення розміру пені до 90 %.

В судовому засіданні 15.06.2017 р. справу розглянуто за наявними матеріалами, за клопотання сторін, без застосування засобів технічного фіксування судового процесу, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

14.01.2010р. між Територіальною громадою м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради (Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Бердянське підприємство Теплових мереж» (Орендар) укладено у новій редакції Договір оренди майнового комплексу теплових мереж (комунального майна).

Пунктом 1.1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майновий комплекс підприємства теплових мереж (далі МК). Склад і вартість якого відповідно до акту оцінки становить 54701000,00 грн.

29.10.2015 р. між Територіальною громадою м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради (Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Бердянське підприємство Теплових мереж» (Орендар) укладено додатковий Договір про внесення змін до Нової редакції Договору оренди майнового комплексу підприємства теплових мереж (Додатковий Договір).

Відповідно до п. 3.1, 3.1.2 Договору в редакції додаткового Договору, сторонами узгоджено, що Орендар має сплачувати орендну плату у розмірі 204210,13 грн. до 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку оренди.

Згідно із п. 3.3 Договору оренди, у випадку неперерахування орендної плати або перерахування після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, Орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Пунктом 5.2 Договору оренди визначено, що Орендар зобовязався вчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до п. 11.1 Договору оренди цей Договір укладено строком на 20 років, що діє з 14 січня 2010 року до 14 січня 2030 року, включно.

За доводами позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань, а саме несвоєчасну оплату орендних платежів., що є підставою для покладення на останнього відповідальності у вигляді пені в сумі 236293,58 грн. за період з 01.08.2016 р. по 13.06.2017 р.

На адресу відповідача була направлена претензія № 418 від 02.03.2017 р. з вимогою терміново сплати існуючу заборгованість.

Матеріали справи містять відповідь Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство Теплових мереж» № 400 від 09.03.2017 р. на вказану вище претензію позивача з проханням надати детальний розрахунок пені.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено відповідачу лист № 613 від 28.03.2017 р. з детальним розрахунком заборгованості.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму пені у розмірі 236293,58 грн. пені за період з 01.08.2016р. по 13.06.2017р.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму... Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі... Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

З приписів п.п. 3.2, 5.2 Договору оренди вбачається, що Орендар зобовязався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Як вбачається з матеріалів справи, зобовязання за Договором оренди щодо передачі відповідачу МК виконано позивачем у повному обсязі, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, за змістом пунктів 3.1, 3.2 Договору оренди в редакції додаткового Договору від 29.10.2015 р. Орендар має сплачувати орендну плату у розмірі 204210,13 грн. до 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку оренди.

Судом встановлено, що впродовж спірного періоду відповідачем, всупереч умов Договору та вимог чинного законодавства України орендні платежі сплачувались несвоєчасно, що вбачається з детального розрахунку позивача та не заперечується відповідачем.

Оскільки відповідачем не виконувались своєчасно та належним чином зобов'язання щодо внесення орендних платежів за Договором оренди, позивачем нарахована до сплати пеня в розмірі 236293,58 грн. за період з 01.08.2016 р. по 13.06.2017 р.

Пунктом 3.3 Договору оренди встановлено, що у випадку неперерахування орендної плати або перерахування після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, Орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

В даному випадку, факт порушення відповідачем умов Договору щодо строків оплати підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені ст. 611 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» (далі Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Таким чином, оскільки сплата неустойки у вигляді пені за сам факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання, передбачена умовами договору без будь-яких обумовлень (у тому числі щодо відсутності вини), тому позивач обґрунтовано заявив пеню до стягнення.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок пені, приймаючи до уваги строк виникнення зобовязань по оплаті орендних платежів окремо за кожним місяцем, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 236293,58 грн. за період з 01.08.2016 р. по 13.06.2017 р.

Таким чином, вимога позивача про стягнення суми пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%, суд знаходить підстави для його часткового задоволення.

Пунктом 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, на який посилається відповідач, передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання. Тобто, наведена правова норма надає господарському суду право зменшити розмір неустойки, що стягується.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 223 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у звязку з порушенням зобовязання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

В силу ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України також закріплено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В пункті 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» відзначається, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, згідно з приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В обґрунтування заявленого клопотання, відповідач посилається на те, що допущене з його боку прострочення виконання грошового зобов'язання виникло з об'єктивних причин, у зв'язку з великою, постійною дебіторською заборгованістю споживачів за послуги з теплопостачання, від яких і здійснюється платежі за оренду. ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» є основним надавачем послуг з теплопостачання у м. Бердянськ, основним споживачем яких є населення, іншими споживачами є бюджетні установи та госпрозрахункові підприємства. Неспроможність відповідача своєчасно оплачувати за оренду викликана постійною недостатністю обігових коштів внаслідок затримок в оплаті населенням, бюджетними організаціями та підприємствами перед відповідачем. Підприємство відповідача отримує коштів в сім разів менше від запланованого.

Фактичні обставини свідчать про те, що боржник має тяжкий фінансово-економічний стан, про що свідчать копії балансу, звіти про розрахунки за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2016 р. по квітень 2017 р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Тарифами на теплову енергію витрати на покриття штрафних та фінансових санкцій не передбачені, отже у відповідача відсуне джерело покриття штрафних та фінансових санкцій. При цьому, відповідач не є дотаційним підприємством і з бюджетів всіх рівнів фінансування на здійснення своєї господарської діяльності або покриття збитків не отримує. Крім того відповідач є сезонним підприємством, оскільки надає послуги з централізованого опалення лише в період жовтень квітень, а також працює в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 р. «Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», згідної якої всі кошти, що надходять на спеціальні рахунки теплопостачальних підприємств підлягають обов'язковому розподілу у відсотковому відношенні на рахунки НАК «Нафтогаз України» та поточні рахунки відповідача. Розподіл відбувається автоматично уповноваженим банком на підставі реєстру затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Отже, відповідач не може впливати на встановлений державою порядок розрахунків, оскільки кошти від споживачів надходять на спеціальні рахунки, розподіляються і одразу перераховуються банком на рахунки НАК «Нафтогаз України», незалежно від його волі і дій.

Первинним для підприємства була виплата заробітної плати, а вже потім здійснювались інші зобовязання.

Специфіка господарської діяльності ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» полягає в досягненні забезпечення соціально-значимого та стратегічно-масштабного результату - постачання теплової енергії виключно всім споживачам в м. Бердянську. Таким чином, в даному випадку, застосування судом в повному обсязі господарсько-правової відповідальності в функціональному відношенні не тільки не буде відповідати основній меті відповідальності - стимулюванню належному виконанню зобов'язання.

Оцінивши доводи відповідача, викладені в клопотанні про зменшення неустойки (пені) до 90% від заявленої суми, яке було підтримано представником відповідача у судовому засіданні, оскільки відповідач в повному обсязі сплатив основний борг, суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання частково та, керуючись п. 3 ст. 83 ГПК України, зменшити розмір пені на 50 %.

При цьому суд виходить з того, що інфляційні процеси в економіці держави також негативно впливають на фінансовий стан самого позивача, а тому зменшення розміру пені на 90% (як просить відповідач) є надто великим обсягом звільнення відповідача від відповідальності і також негативно вплине на майновий стан позивача у справі, що є неприпустимим.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 118146,79 грн. (зменшено на 50 %).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Територіальної громади м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради є обґрунтованими та судом задовольняються частково.

Пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 3544,40 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Також, слід зазначити, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі.

Судом встановлено, що позивачем про подачі даної позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 24800,00 грн.

За таких обставин, судовий збір в сумі 21255,60 грн. підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» (71100, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Морська, 65/97, ) на користь Бердянської міської ради (71100, м. Бердянськ Запорізької області, пл. Єдності, 2, ) 118146 (сто вісімнадцять тисяч сто сорок шість) грн. 79 коп. пені, 3544 (три тисячі пятсот сорок чотири) грн. 40 коп. судового збору. Видати наказ.

Винести ухвалу на повернення з Державного бюджету України Бердянській міській раді суми зайво сплаченого судового збору в розмірі 21255,60 грн.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 20.06.2017 р.

Суддя О.А. Топчий