ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2017 р.Справа № 915/1596/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.,

(склад судової колегії змінений відповідно до розпоряджень керівника апарату суду №294 від 24.04.2017р. та №500 від 14.06.2017р. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи; протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017р. та від 14.06.2017р.)

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед»- ОСОБА_2 за довіреністю;

від УМСП ТОВ «Жемчужина» - директор ОСОБА_3; ОСОБА_4 за довіреністю;

від ДП «Віброприбор» ОСОБА_5 за довіреністю;

від ТОВ Фірма «Дісконт» - ОСОБА_6 - за довіреністю;

від ПП «Бриз-Юг» - не зявився

від ТОВ «Перлина Чорноморя» - ОСОБА_2 за довіреністю;

від ОСОБА_7 держмайна України ОСОБА_8 за довіреністю; після перерви не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року

у справі №915/1596/15

за позовом Українсько-Молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Жемчужина»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

- ОСОБА_9 підприємство «Віброприбор»;

- ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю Фірма «Дісконт»;

- ОСОБА_7 держмайна України

до:

- Приватного підприємства «Бриз-Юг»;

- ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю «Перлина Чорноморя»;

- ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед»;

про витребування майна з незаконного чужого володіння

Сторони та треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 15.06.2017р. оголошувалась перерва згідно ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 15.06.2017р. згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

31.08.2015р. Українсько-Молдавське спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Жемчужина» (надалі позивач, УМСП ТОВ «Жемчужина») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства «Бриз-Юг» (наділі відповідач-1, ТОВ «Бриз-Юг»), ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю «Перлина Чорноморя» (надалі відповідач-2, ТОВ «Перлина Чорномор'я ») та ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» (надалі відповідач-3, ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед»), в якому просило витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» на свою користь комплекс бази відпочинку «Магнолія», яка розташована в зоні відпочинку «Коблево» Березанського району Миколаївської області по вул.Морська, 153/1 та складається з двох спальних корпусів, їдальні, відеозалу, вбиральні, душових.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2006 року між ним (продавець) та ПП «Бриз-Юг» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу бази відпочинку «Жемчужина» (наразі згідно рішення Коблівської сільської ради база відпочинку «Жемчужина» перейменована в базу відпочинку «Магнолія»), що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, вул. Морська, 155, 155-а. В подальшому за договорами купівлі-продажу від 07.12.2006р. та від 29.01.2011р. спірне нерухоме майно було відчужене ПП «Бриз-Юг» ТОВу «Перлина Чорноморя», а останнє в свою чергу відчужила нерухоме майно ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед». УМСП ТОВ «Жемчужина» не визнає та заперечує дійсність договору купівлі-продажу від 23.10.2006р та вважає, що він є недійсним, оскільки є нікчемним. Крім того, враховуючи, що правочин не пройшов державну реєстрацію, позивач вважає, що даний договір є неукладеним. Спірне нерухоме майно (база відпочинку) вибуло з власності УМСП ТОВ «Жемчужина» поза його волею. Зокрема, рішення про продаж бази відпочинку, яке приймалось 23.10.2016р. загальними зборами УМСП ТОВ «Жемчужина», визнано недійсним в судовому порядку. Таким чином, ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» є недобросовісним набувачем майна, а відтак, в силу приписів ст.ст. 387, 388 ЦК України майно підлягає витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1.

З посиланням на норми ст.ст. 92, 98, 203, 215, 216, 387, 388 ЦК України УМСП ТОВ «Жемчужина» просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою місцевого господарського суду від 01.11.2016р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог, на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_9 підприємство «Віброприбор» та ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю «Дісконт».

21.09.2016р. ТОВ «Перлина Чорноморя» та ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» та 27.09.2017р. ПП «Бриз-Юг» подали суду першої інстанції відзиви на позовну заяву, в яких просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017р. (суддя Олейняш Е.М.) позов задоволено частково - витребувано з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» на користь позивача УМСП ТОВ «Жемчужина» комплекс бази відпочинку «Магнолія», яка розташована в зоні відпочинку «Коблево» Березанського району Миколаївської області по вул. Морська, 153/1 та складається з двох спальних корпусів, їдальні, відео залу, вбиральні, душових. Відмовлено в позові до відповідача ПП «Бриз-Юг» та до відповідача ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю «Перлина Чорноморя».

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ст.387, ч.1 ст.388, ч.1 ст.386, ст.ст.387,330, 388, ч.2 ст.215, ст.220 ЦК України, ст.ст.12,52 ЗУ «Про господарські товариства», та вмотивовано наступним. На виконання засновницького договору між юридичними особами (засновниками) та Статуту ТОВ Фірма Дісконт та ДП Віброприбор передали до статутного фонду УМСП ТОВ Жемчужина майно, в тому числі: базу відпочинку Жемчужина, що підтверджується наявними в справі Протоколом зборів засновників від 02.10.2002 року, Актом прийому-передачі майна, переданого учасниками до статутного фонду УМСП ТзОВ Жемчужина від 03.01.2003 року, Актом розрахунку оціночної вартості видів основних засобів та нематеріальних активів та Списком майна ТзОВ Дісконт, що передається в тимчасове користування УМСП ТОВ Жемчужина від 01.10.2002 року, який є додатком до вищевказаного Акту прийому-передачі майна. 23.10.2006р. відбулись загальні збори засновників УМСП ТОВ „Жемчужина за участю ТзОВ „Фірма „Дісконт в особі директора ОСОБА_3 та ДП „Віброприбор в особі представника ОСОБА_11, який діяв на підставі доручення від 30.12.2003 року. На цих зборах були прийняті рішення про затвердження фінансового звіту за 1-3 квартал 2006 року і про продаж ПП „Бриз-Юг бази відпочинку „Жемчужина. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2008р. у справі №9/375/08 визнано недійсним рішення загальних зборів УМСП ТзОВ "Жемчужина", оформлене протоколом від 23.10.2006р. Договір купівлі-продажу від 23.10.2006р. між УМСП ТОВ Жемчужина та ПП Бриз-Юг щодо відчуження бази відпочинку Жемчужина укладено на підставі вищевказаного Протоколу загальних зборів засновників УМСП ТОВ Жемчужина від 23.10.2006 року, який визнано в судовому порядку недійсним. Таким чином, воля позивача УМСП ТОВ Жемчужина на вибуття спірного майна з його власності була оформлена у рішенні загальних зборів засновників УМСП ТзОВ Жемчужина від 23.10.2006 року (протокол загальних зборів), яке визнано судом недійсним, отже, за таких обставин воля власника майна щодо відчуження спірного майна у встановленому законом порядку не виражена жодним чинним та законним рішенням. Разом з цим, рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.11.06 року у справі №5/452/06 за позовом ПП Бриз-Юг до відповідача УМСП ТОВ Жемчужина визнано дійсним договір купівлі-продажу від 23.10.06р.; рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.06.2015р. по справі №5016/3073/2012(20/83) (про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна бази відпочинку Жемчужина, укладеного 23.10.2006р., в позові відмовлено. По справі № 5016/3073/2012(20/83) суд дійшов висновків про пропуск позивачем у спірних відносинах строку позовної давності за зверненням до суду за захистом своїх порушених прав, що і стало підставою для відмови ТОВ фірмі Дісконт в задоволенні позовних вимог. Всі судові інстанції по справі № 5016/3073/2012(20/83) встановили порушення, допущені при укладенні договору купівлі-продажу від 23.10.2006 року, передбачені ч. 2 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, якими встановлено обовязок особи, що вчиняє правочин, мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 Лардіана ОСОБА_1 Лімітед є добросовісним набувачем майна, оскільки: 1) позивачем не доведено обставин, що керівні особи як ТзОВ Перлина Чорноморя, так і ОСОБА_1 Лардіана ОСОБА_1 Лімітед винні (не подано доказів притягнення до кримінальної відповідальності) у незаконному знятті арешту з бази відпочинку Жемчужина (на час укладення договору купівлі-продажу від 29.01.2011 року); 2) на час укладення договору купівлі-продажу від 29.01.2011 року були прийняті судові рішення про визнання дійсними договорів купівлі-продажу від 23.10.2006 року та від 07.12.2006 року, що давало набувачу ОСОБА_1 Лардіана ОСОБА_1 Лімітед підстави вважати правочин з відчуження бази відпочинку таким, що відповідає закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що нерухоме майно (база відпочинку Жемчужина - нове найменування база відпочинку Магнолія) вибуло з володіння власника УМСП ТОВ Жемчужина на підставі договорів купівлі-продажу, які за своєю правовою природою належать до оплатних договорів (ст. 655 ЦК України). Майно набуте добросовісним набувачем ОСОБА_1 Лардіана ОСОБА_1 Лімітед за відплатним договором. Відчужувач майна є неуправомоченим, оскільки договір купівлі-продажу від 23.10.2006р., як встановлено судовими рішеннями по справі № 5016/3073/2012(20/83), є недійсним. Воля позивача УМСП ТзОВ Жемчужина на вибуття спірного майна з його власності була оформлена у рішенні загальних зборів засновників УМСП ТзОВ Жемчужина від 23.10.2006р. (протокол загальних зборів), яке також визнано судом недійсним, отже, за таких обставин воля власника майна на відчуження спірного майна у встановленому законом порядку не виражена жодним чинним та законним актом, що дає підстави для витребування його у відповідача ОСОБА_1 Лардіана ОСОБА_1 Лімітед на підставі ст. 388 ЦК України. Враховуючи викладене, є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню вимога позивача про витребування з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 Лардіана ОСОБА_1 Лімітед на його комплексу бази відпочинку Магнолія.

Вмотивовуючи свої висновки щодо обставини належності УМСП ТОВ «Жемчужина» права власності на базу відпочинку, суд зазначив, що в силу положень ст.ст.12,13,52 ЗУ «Про господарські товариства» та доведеної поданими доказами обставини передачі до статутного фонду УМСП ТОВ «Жемчужина» нерухомого майна бази відпочинку «Жемчужина», а також проведення 24.10.2006р. ОСОБА_12 філією Миколаївського МБТІ за УМСП ТОВ «Жемчужина» реєстрації права власності, позивач є власником майна, переданого йому засновниками (ДП «Віброприбор» та ТзОВ Фірма «Дісконт»).

Крім того, суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про відмову в позові до ПП Бриз-Юг та до ТОВ Перлина Чорноморя, оскільки до них не заявлено жодних позовних вимог та вищевказані юридичні особи не є зобовязаними особами в контексті заявлених позовних вимог (за вимогою про витребування майна з незаконного володіння).

Не погодившись з рішенням суду від 27.02.2017р., ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» зазначила, що не погоджується рішенням, бо вважає, що суд, в цілому правильно встановивши фактичні обставини спору, при наданні їм правової оцінки невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а також істотно порушив норми процесуального права, що призвело до прийняття протиправного рішення; рішення підлягає скасуванню з наступних підстав:

- суд невірно застосував до спірних відносин правила статей 330 та 388 ЦК України, згідно яких власник майна в разі, якщо це майно вибуло від нього поза його волею, може витребувати це майно у добросовісного набувача. Але в даному випадку УМСП ТОВ «Жемчужина» власником спірної бази відпочинку не є, бо документально підтвердити свої правомочності на це майно не може;

- суд безпідставно в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зазначив про

недійсність договору купівлі - продажу від 23.10.2006 р., за яким УМСП ТОВ «Жемчужина» відчужив на користь ПП «Бриз-Юг» бази відпочинку, оскільки наявні у справі докази і пояснення сторін і інших учасників справи вказують, що рішення про визнання договору купівлі продажу від 23.10.2006 р. недійсним жодним із численних судів в справах, в яких брали участь сторони і треті особи по даній справі, ніколи не приймалось;

-суд своїм правом, передбаченим пунктом 1 частини 1 ст. 83 ГПК України, (визнати недійсним повністю чи в певні частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить закону), не скористався, і договір купівлі-продажу бази відпочинку від 23.20.2006р. недійсним не визнав (безпосередньо не зазначив про це в резолютивній частині оскаржуваного рішення);

-суд, достеменно довідавшись, що господарським судом Миколаївської області розглядається пов'язана з даним спором справа № 915/712/16 за позовом УМСП ТОВ «Жемчужина» до ПП «Бриз-Юг» про визнання договору купівлі продажу від 23.10.2006р. недійсним, без вирішення якої неможливо вирішити цей спір, у порушення ч.1 ст. 79 ГПК України, провадження у справі не зупинив і продовжив розгляд справи по суті, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

-за наявності підстав, передбачених частиною 1 ст. 20 ГПК України (суддя Олейняш О.М. раніше розглядала і ухвалювала рішення по справі № 5016/3073/2012(20/83), яка була покладена в основу оскаржуваного рішення), суддя не заявила самовідвід а також відхилила заяву сторони про її відвід.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2017р. (головуючий суддя Туренко В.Б., судді Поліщук Л.В., Таран С.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду.

У звязку із перебуванням головуючого судді Туренко В.Б. у відпустці, розпорядженням керівника апарату №294 від 24.04.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1596/15.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Таран С.В., Поліщук Л.В.) справу №915/1596/15 прийнято до провадження та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні.

26.04.2017р. УМСП ТОВ «Жемчужина» надіслало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

25.05.2017р. ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» надіслала Одеському апеляційному господарському суду коментар на відзив позивача щодо апеляційної скарги, в якому міститься клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду судом апеляційної скарги, поданої УМСП ТОВ «Жемчужина» на рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2017р. по справі №915/712/16.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.05.2017р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_7 державного майна України.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Поліщук Л.В. розпорядженням керівника апарату суду №500 від 14.06.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1596/15.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.06.2017р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2017р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Таран С.В.) справу №915/1596/15 прийнято до провадження та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» та ТОВ «Перлина Чорноморя» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представники УМСП ТОВ «Жемчужина», ДП «Віброприбор» та ТОВ Фірма «Дісконт» заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

Колегія суддів відхиляє клопотання про зупинення провадження у справі, заявлене письмово 25.05.2017р., з підстав недоведеності заявником обставини неможливості розгляду справи №915/1596/15 до розгляду апеляційної скарги, поданої УМСП ТОВ «Жемчужина» на рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2017р. по справі №915/712/16.

Після прийняття справи до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Мишкіної М.А., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В. та наступної зміни складу колегії суддів клопотання про зупинення провадження скаржником не заявлялось.

Представник ОСОБА_7 держмайна України в судовому засіданні 15.06.2017р. не висловив свою позицію щодо предмету апеляційного розгляду, після оголошення перерви 15.06.2017р. до 16.15год. в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що перерва оголошувалась для надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи та усі інші представники учасників судового процесу після закінчення перерви зявились для прийняття участі у продовженому судовому засіданні. При цьому представник ФДМУ подав клопотання про відкладення розгляду, у задоволенні якого колегією суддів було відмовлено через його необґрунтованість. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 держмайна України не отримував копію позовної заяви по справі, а також копію апеляційної скарги, проте 06.06.2017р. скаржником надано докази надсилання ОСОБА_7 копії апеляційної скарги (копію відповідного супровідного листа від 31.05.2017р., фіскальний чек МВ ПАТ «Укрпошта» від 31.05.2017р.); позивачем 15.06.2017р. на виконання ухвали від 30.05.2017р. надано фіскальний чек Миколаївського відділення ПАТ «Укрпошта» від 07.06.2017р. на підтвердження обставини надсилання фонду копії позовної заяви.

Поряд з цим, колегією суддів встановлено, що копію ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2017р. про залучення ОСОБА_7 держмайна України до участі у справі як третьої особи ОСОБА_7 отримав ще 06.06.2017р., що свідчить про наявність достатнього часу для того, щоб представник ОСОБА_7, який є працівником РВ ФДМУ по Одеській області, ознайомився з матеріалами справи та сформував позицію по предмету апеляційного перегляду (роздруківка з веб-сайту «Відстеження поштових відправлень» УДППЗ «Укрпошта» від 15.06.2017р.).

ПП «Бриз-Юг» свого представника в засідання суду апеляційної інстанції не направило.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи із наступного.

Як убачається з матеріалів справи ( т.3, а.с.57), 10.05.2001р. ОСОБА_12 районною державною адміністрацією заводу «Віброприбор» на підставі розпорядження ОСОБА_12 райдержадміністрації від 18.04.2001р. №101 видане ОСОБА_13 про право колективної власності на базу відпочинку «Жемчужина», розташовану в зоні відпочинку в с.Коблеве, яка складається з двох основних та чотирьох підсобних будинків (будівель). Право колективної власності зареєстроване 10.05.2001р. (реєстр. №76 у книзі 25) ОСОБА_12 БТІ.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13.12.2002р. Реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївського виконкому за №16363 було зареєстровано Статут Українсько-Молдавського спільного підприємства ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю «Жемчужина», засновниками якого є: ОСОБА_10 з обмеженою відповідальністю «Фірма Дісконт» - 5 % у статутному фонді, що складає 28330грн., та ОСОБА_9 підприємство «Віброприбор» - 95% у статутному фонді, який становить 538297грн.

Згідно із пунктами 1.2, 1.3 Статуту УМСП ТОВ «Жемчужина» підприємство створюється в формі товариства з обмеженою відповідальністю, з правом найму робочої сили, відповідно до Закону України Про господарські товариства, Закону України Про підприємства України, є юридичною особою у відповідності до законодавства України. ОСОБА_10 зобовязано дотримуватись діючого законодавства України, яке регулює господарську діяльність. ОСОБА_10 має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном у відповідності з цілями та завданнями своєї статутної діяльності.

Відповідно до п. 2.1 Статуту УМСП ТОВ «Жемчужина» для забезпечення діяльності товариства створюється Статутний фонд за рахунок внесків учасників. Розмір Статутного фонду буде складати 566627грн.На момент реєстрації товариства кожен учасник формує свою частку майном повністю. Внесок учасника у Статутний фонд складає: ТОВ «Фірма «Дісконт» - 28330грн., що складає 5 % в Статутному фонді; ДП «Віброприбор» - 538297 грн., що складає 95 % в статутному фонді. Внесками учасників товариства можуть бути також будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами. Оцінка вартості внесків проводиться за згодою між учасниками. Конкретний перелік майна, який вноситься на момент реєстрації, а також його вартість вказується у відповідному акті, який підписується учасниками.

Згідно із п.2.3 Статуту УМСП ТОВ «Жемчужина» всі внески, які внесені до статутного фонду у відповідності до цього статуту, будуть виключно власністю товариства.

Відповідно до Акту прийому-передачі майна від 03.01.2003р. ДП «Віброприбор» та ТОВ «Дісконт» як засновники передали, а УМСП ТОВ «Жемчужина» прийняло в статутний фонд 566267грн., у тому числі 538297грн. внесок ДП «Віброприбор», 28330грн. внесок ТОВ «Дісконт».

Відповідно до Акту розрахунку оціночної вартості видів основних фондів та нематеріальних активів ДП «Віброприбор», що є додатком до Акту прийому-передачі майна в УМСП ТОВ «Жемчужина», майно складається з: овочесховище, кафе «Ветерок», столова, сп/корпус, сп/корпус, , туалет, душові, е/котел.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.10.2006р. по справі №9/590/06 визнано за УМСП ТОВ «Жемчужина» право власності на базу відпочинку «Жемчужина», яка складається з двох спальних корпусів, позначених в технічному паспорті літерою „А і „А; столової літ. „Б; овочевого сховища складів літ. „В і „Г; кафе „Ветерок відеозал літ. „Д; вбиральні літ.Ж; душових літ. „Е та електричного котла, яка розташована за адресою: зона відпочинку „Коблево, Березанського району Миколаївської області по вулиці Морська, 155; 155а.

На підставі даного рішення ОСОБА_12 філією Миколаївського МБТІ за УМСП ТОВ «Жемчужина» проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12268177 від 24.10.2006р. та № 12267868 від 24.10.2006р., з яких вбачається проведення реєстрації двох обєктів, а саме: нежитлової будівлі: спального корпусу літ. А; їдальні літ. Б; овочесховища літ. В, складів Г, відеозалу літ. Д; вбиральні літ. Ж; душеві літ. Е; кафе Ветерок та електричний котел, які розташовані за адресою: вул. Морська, 155а, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська обл.; нежитлової будівлі, спального корпусу літ. А бази відпочинку Жемчужина за адресою вул. Морська, 155, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська обл. (номер запису 76 в книзі 25).

Постановою Вищого господарського суду України від 13.05.2009р. рішення господарського суду Миколаївської області від 02.10.2006р. по справі №9/590/06 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.04.2010р. по справі №9/590/06-НР позов залишено без розгляду.

Проте після прийняття судового рішення по справі №9/590/09 вже 23.10.2006р. на загальних зборах засновників УМСП ТОВ «Жемчужина» було прийняте рішення про продаж бази відпочинку «Жемчужина» ПП «Бриз-Юг» (протокол від 23.10.2006р., т.1, а.с.21).

23.10.2006р. між УМСП ТОВ «Жемчужина» (продавець) та ПП «Бриз-Юг» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу бази відпочинку «Жемчужина», за умовами якого продавець передає (продає) у власність покупця цілісний майновий комплекс - базу відпочинку Жемчужина, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, вул. Морська, 155, 155-а і який складається з двох спальних корпусів, позначених в технічному паспорті літерою „А і „А; столової літ. „Б; овочевого сховища складів літ. „В і „Г; кафе „Ветерок відеозал літ. „Д; вбиральні літ.Ж; душових літ. „Е та електричного котла.

Договір з боку УМСП ТОВ Жемчужина підписано його директором ОСОБА_3, діючим на підставі Статуту та Протоколу загальних зборів засновників від 23.10.2006 року; з боку ПП «Бриз-Юг» - директором ОСОБА_14 Договір скріплено печатками юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 2.2, 4.1 договору покупець сплачує продавцю гроші двома частинами: 4900 грн. - протягом двох банківських днів з дня підписання договору; 595100грн. - протягом 10-ти банківських днів з часу виникнення права власності на майно у покупця. Передача майна здійснюється шляхом підписання Акту прийому-передачі майна.

23.10.2006р. між УМСП ТОВ «Жемчужина» та ПП «Бриз-Юг» складено та підписано Акт прийому-передачі за договором купівлі-продажу від 23.10.2006р., відповідно до якого ПП «Бриз-Юг» прийняло, а УМСП ТОВ «Жемчужина» передало цілісний майновий комплекс базу відпочинку «Жемчужина».

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.11.06р. у справі №5/452/06 за позовом ПП «Бриз-Юг» до УМСП ТОВ «Жемчужина» визнано дійсним договір купівлі-продажу від 23.10.06р.

29.11.2006р. право власності на базу відпочинку «Жемчужина» зареєстровано за ПП «Бриз-Юг», що підтверджується Витягами ОСОБА_12 філії Миколаївського МБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12694636 від 29.11.2006р. та №12695133 від 29.11.2006р.

07.12.2006р. між ПП «Бриз-Юг» (продавець) та ТОВ «Перлина Чорноморя» (покупець) було укладено договір №1 купівлі-продажу вищевказаної бази відпочинку «Жемчужина», за умовами якого продавець передає (продає) у власність покупця нерухоме майно - базу відпочинку «Жемчужина», яка складається з: нежитлової будівлі спального корпусу літ. А, розташованого в Миколаївській області, ОСОБА_12 районі, с. Коблеві, вул. Морська, 155; нежитлової будівлі спального корпусу літ. А, їдальні літ. Б, овочевого сховища складів літ. „В і літ. „Г; кафе „Ветерок відеозал літ. „Д; вбиральні літ.Ж; душових літ. „Е та електричного котла, які розташовані в Миколаївській області, ОСОБА_12 районі, с. Коблеві, вул. Морська, 155-а.

Договір з боку ПП «Бриз-Юг» підписано його директором ОСОБА_14, діючим на підставі Статуту; з боку ТОВ «Перлина Чорноморя» - директором ОСОБА_15 Договір скріплено печатками юридичних осіб.

Згідно із пунктами 2.1 та 4.1 договору вартість майна за домовленістю сторін складає 610000грн. Передача майна здійснюється шляхом підписання Акту прийому-передачі майна.

07.12.2006р. сторонами правочину було складено Акт прийому-передачі за договором купівлі-продажу № 1 від 07.12.2006 року, відповідно до якого ТзОВ «Перлина Чорноморя» прийняло, а ПП «Бриз-Юг» передало нерухоме майно базу відпочинку «Жемчужина».

08.09.2010р. ТОВ «Перлина Чорноморя» звернулось до Коблівської сільської ради з заявою про зміну найменування бази відпочинку та присвоєння юридичної адреси. Рішенням виконавчого комітету Коблівської сільради Березанського району Миколаївської області №82 від 08.09.2010р. перейменовано базу відпочинку Коблівської сільської ради на базу відпочинку «Магнолія». Визнано право власності на обєкт нерухомого майна на базу відпочинку «Магнолія» за адресою: з/в Коблеве, с. Коблеве, вул. Морська, 153/1, Березанського району, Миколаївської області за ТОВ «Перлина Чорноморя».

На підставі заяв ТОВ «Перлина Чорноморя» про привласнення юридичних адрес обєктам нерухомого майна рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №8 від 18.10.2010р. привласнено юридичну адресу обєкта нерухомого майна, перейменовано пансіонати «Жемчужина 1», «Жемчужина 2» на базу відпочинку «Магнолія», яка розташована в зоні відпочинку Коблево, с. Коблеве, вул. Морська, 155.

29.01.2011р. між ТОВ «Перлина Чорноморя» (продавець) та ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу комплексу, за умовами якого продавець продав, а покупець купив належний продавцю на праві приватної власності комплекс, базу відпочинку «Магнолія», розташовану за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Коблеве, вулиця Морська, будинок 153/1 (сто пятдесят три дріб один).

Договір з боку ТОВ «Перлина Чорноморя» підписано його представником ОСОБА_16, діючою на підставі довіреності; з боку «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які діють на підставі Статуту та Сертифікату компанії від 25.11.2011р. Договір скріплено печатками юридичних осіб та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19, зареєстровано в реєстрі за №115.

Згідно із п. 3 Договору на земельній ділянці розташовані: спальний корпус, літ. А-4, камінь, ракушняк, площею 1825, 7 кв.м.; спальний корпус, літ. А-4, камінь, ракушняк, площею 1674, 06; їдальня, літ. Б-1, камінь, площею 757,36 кв.м.; відеозал, літ. Д, дерево; душева, літ Е, канінь; вбиральня, літ. Ж, камінь; вод.колонка, №1, металева; вод. скважина, № 2, металева; огорожа, № 3, металева; замощення, № 1, цементоване, асфальт.

Відповідно до п. 4 Договору продаж зазначеної будівлі здійснюється за 614850грн. Продавець своїм підписом під цим договором підтверджує проведення зі сторони покупця повного розрахунку за проданий комплекс, базу відпочинку «Магнолія, отримання від покупця грошей в сумі 614850грн. готівкою в процесі оформлення цього договору та відсутність щодо нього претензій фінансового та майнового характеру, в тому числі по платоспроможності грошових купюр. Акт приймання - передачі адміністративної будівлі складається та підписується сторонами одразу після укладення та нотаріального посвідчення даного договору.

Договір купівлі-продажу від 29.01.2011р. зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №4317710, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №9545813 від 29.01.2011р.

Рішенням виконавчого комітету Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №20 від 10.03.2011р. визнано право власності на об'єкти нерухомого майна: на базу відпочинку «Магнолія» за адресою: зона відпочинку «Коблево», с. Коблеве, вул. Морська, 153/1, Березанського району, Миколаївської області за ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед».

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності б/н від 01.04.2011 року, виданого виконавчим комітетом Коблівської сільської ради, 01.04.2011 року проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 ЛАРДІАНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД (республіка Кіпр, особа не є резидентом України), а саме зареєстровано нерухоме майно базу відпочинку Магнолія за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Морська, будинок 153/1, яке складається з основні літ. А-4 заг. пл. 1825, 7 м.кв., літ. А 4 заг.пл. 1674,06 м. кв., літ. Б-1 заг.пл.- 757, 36 м. кв., підсобні літ. Д, Е, Ж, та споруди (том 2, арк. 32-33).

Наразі УМСП ТОВ «Жемчужина» вимагає витребування бази відпочинку «Магнолія» від останнього набувача - ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» на підставі ст.ст.387,388 ЦК України, оскільки вважає, що майно вибуло з його володіння як власника поза його волею, що підтверджується судовими рішеннями у справі №9/375/08 (постанова Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2008р., якою визнано недійсним рішення загальних зборів засновників УМСП ТОВ «Жемчужина» від 23.10.2006р.).

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обгрунтованість позовних вимог з огляду наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно із ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.318 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. ОСОБА_9 не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Згідно із ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже право витребувати майно за ст.387 ЦК України належить саме власнику майна, а не будь-якій особі, яка вважає себе власником.

Згідно із ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Отже, для застосування приписів ст.387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

Позов про витребування майна на підставі ст. 387 ЦК України підлягає задоволенню у випадку, якщо у власника майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному володінні іншої особи, залишається право на це майно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Верховний суд України у своїй постанові від 23.12.2015р. по справі №6-327цс15 висловив наступну правову позицію. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Зокрема стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Виходячи з положень зазначених статей право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна. Розглядаючи такі спори судам слід встановити дійсного власника майна, для чого необхідно дослідити всі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, з урахуванням рівності прав сторін щодо надання доказів та їх дослідження, при цьому суди не повинні надавати перевагу одним доказам над іншими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З 2002 року порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні був врегульований Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5.

Відповідно до пунктів 1.4-1.5, 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (в редакції від 030.6.2002р.) реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ. Обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. Для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії, а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Правовстановлювальні документи, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (додаток 1):

- Договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, угоди про розподіл спадкового майна, про розподіл спільного майна подружжя, посвідчені державними та приватними нотаріусами.

- ОСОБА_13 про право власності на частку в спільному майні подружжя, що видаються державними та приватними нотаріусами.

- ОСОБА_13 про право на спадщину, видані державними нотаріусами.

- ОСОБА_13 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видані державними та приватними нотаріусами.

- ОСОБА_13 про придбання об'єктів нерухомого майна на аукціонах з реалізації заставленого майна, видані державними та приватними нотаріусами.

- ОСОБА_13 про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями.

- ОСОБА_13 про право власності, видані органами приватизації наймачам квартир у державному житловому фонді.

- ОСОБА_13 про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, оформлені консульськими установами України.

- Договори відчуження нерухомого майна, які не підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

- Рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

- Акти про денаціоналізацію (демуніципалізацію) будівель.

- ОСОБА_2 із нотаріально посвідченого договору, укладеного між житлово-будівельним кооперативом або членом цього кооперативу і місцевими органами виконавчої влади, про безстрокове користування відведеною земельною ділянкою і про будівництво багатоквартирного будинку з правом власності на окрему квартиру, за наявності акта про прийняття будинку в експлуатацію.

- Рішення товариського суду про розподіл майна колишнього колгоспного двору.

- Мирова угода, затверджена ухвалою суду.

- Накази органів ОСОБА_7 державного майна з додатком - переліком об'єктів нерухомого майна про передачу у власність цих об'єктів акціонерним товариствам та акт приймання-передавання зазначеного майна, підписаний у встановленому порядку.

- Дублікати правовстановлювальних документів, видані державними та приватними нотаріусами, органами приватизації, копії архівних документів, видані державними архівами.

- ОСОБА_13 про право власності на нерухоме майно загальносоюзних творчих спілок колишнього СРСР, які видаються ОСОБА_7 державного майна.

- ОСОБА_13 про право власності, видані ОСОБА_9 управлінням справами, на житлові та нежитлові об'єкти суб'єктам, що беруть участь разом з ОСОБА_9 управлінням справами в будівництві нового житла.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2003р. ДП «Віброприбор» передано до статутного фонду УМСП ТОВ «Жемчужина» майно бази відпочинку, що підтверджується Актом прийому-передачі майна, переданого учасниками до статутного фонду УМСП ТОВ «Жемчужина» від 03.01.2013р.

На дату передачі майна саме ДП «Віброприбор» було титульним власником нерухомого майна (ОСОБА_13 про право колективної власності від 10.05.2011р.).

Відповідно до ч.1 ст.115 ЦК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про господарські товариства» в редакції Закону №997-V від 27.04.2007р., що є чинною, товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами.

Відповідно до ст.ст.12,52 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на час передачі майна) товариство є власником: майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється статутний фонд, розмір якого повинен становити не менше суми, еквівалентної 100 мінімальним заробітним платам, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент створення товариства з обмеженою відповідальністю. До моменту реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного фонду не менше 30 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Внесення до статутного фонду грошей підтверджується документами, виданими банківською установою. Учасник зобов'язаний повністю внести свій вклад не пізніше року після реєстрації товариства. У разі невиконання цього зобов'язання у визначений строк учасник, якщо інше не передбачено установчими документами, сплачує за час прострочки 10 відсотків річних з недовнесеної суми. Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

Розділом 6 Тимчасового положення визначені особливості оформлення права власності на обєкти нерухомого майна.

Відповідно до пунктів 6.1-6.2 Тимчасового положення оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності: а) місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування: - фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію; - власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, унаслідок чого змінилися належні їм частки. У разі, якщо співвласники не згодні змінити частки добровільно, це питання вирішується в судовому порядку; - членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески; - юридичним особам у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками; - фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації підприємства, об'єднання, організації отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства, об'єднання, організації, що ліквідовується; - фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників підприємства і за рішенням засновників (власників) отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм за актом приймання-передавання; - інвесторам, які у встановленому законодавством України порядку отримали у власність об'єкти нерухомого майна або його частини, побудовані за їх кошти, за наявності відповідного рішення місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, акта приймання-передавання об'єкта (частини) інвестору; - реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна з представленням рішень комісій з реабілітації про повернення цього майна; - у разі виділення окремого будинку зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше будинків (будівель); - фізичним та юридичним особам при представленні договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, акта про прийняття об'єкта в експлуатацію та акта приймання-передавання цього об'єкта; - фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна; б) державними органами приватизації - наймачам квартир у державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; в) ОСОБА_9 управлінням справами на житлові та нежитлові об'єкти - суб'єктам, що беруть участь разом з ОСОБА_9 управлінням справами в будівництві нового житла, на їх частку. Підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ.

Отже у випадку передання нерухомого майна як вкладу до статутного капіталу юридичної особи право власності на таке майно виникає на підставі ОСОБА_13 як правовстановлювального документа з моменту державної реєстрації права за такою юридичною особою в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, після передачі ДП «Віброприбор» до статутного фонду УМСП ТОВ «Жемчужина» бази відпочинку «Жемчужина», УМСП ТОВ «Жемчужина» повинно було у встановленому законом порядку звернутись до відповідної ради з приводу оформлення/видачі УМСП ТОВ «Жемчужина» свідоцтва про право власності та зареєструвати своє право на спірне нерухоме майно.

Слід зазначити, що ДП «Віброприбор» як в суді першої інстанції, так і в процесі апеляційного перегляду стверджувало, що спірна база відпочинку й наразі є власністю ДП «Віброприбор» та саме ця особа має право вимагати витребування майна з чужого володіння.

В матеріалах справи немає інформації та доказів, які б свідчили про скасування чи визнання недійсним ОСОБА_13 про право колективної власності на базу відпочинку від 10.05.200р., виданого ОСОБА_12 райдержадміністрацією ДП «Віброприбор», тобто спростовували його титул власника майна на момент передачі майна на момент оформлення Акту прийома-передачі майна у статутний фонд УМСП ТОВ «Жемчужина» від 03.01.2003р.

Згідно із ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Отже у відповідності до приписів ст.34 ГПК України, доказом належності на праві власності УМСП ТОВ «Жемчужина» спірної бази відпочинку можуть бути лише відповідні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або докази проведення державної реєстрації права власності за позивачем відповідним бюро технічної інвентаризації.

Дійсно, право власності було зареєстровано ОСОБА_12 філією Миколаївського МБТІ за позивачем 24.10.2006р. (що підтверджується Витягами у матеріалах справи), але це право було зареєстроване на підставі судового рішення, в подальшому скасованого, тому таке право власності не може бути визнано дійсним при розгляді даної справи, позаяк це суперечить закону.

Посилаючись на приналежність йому на праві власності спірного нерухомого майна, позивач не надає належних та допустимих доказів, що це майно належало УМСП ТОВ «Жемчужина» на праві власності на законних підставах, а саме лише посилання на норми ст.12 Закону України «Про господарські товариства» не може вважатись такими доказами, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

По відношенню до УМСП ТОВ «Жемчужина» це означає, що внесення до статутного фонду спірного нерухомого майна не є тим юридичним фактом, який би підтверджував, що позивач набув у звязку із цим право власності на це майно у встановленому законом порядку, адже згідно Тимчасового положення. що діяло на той час, правовстановлювальним документом в такому разі виступає ОСОБА_13 про право власності на обєкт нерухомого майна, видане органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією.

ОСОБА_13 позивачу ніколи не видавалось, натомість право власності на базу відпочинку було зареєстровано на підставі рішення господарського суду Миколаївської області у справі №9/590/06, в подальшому скасованого постановою Вищого господарського суду України від 13.05.2009р.

Обгрунтовуючи титул власника бази відпочинку «Жемчужина» (наразі комплекс бази відпочинку «Магнолія») посиланнями на передачу вищезазначеного майна у 2003р. до статутного капіталу ОСОБА_10, УМСП «Жемчужина» не надає доказів отримання у встановленому законом порядку свідоцтва про право власності на базу відпочинку «Жемчужина» та проведення на його підставі державної реєстрації відповідного права власності.

24.10.2006р. право власності на спірний обєкт було зареєстровано за позивачем ОСОБА_12 філією Миколаївського МБТІ на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 02.10.2006р. по справі №9/590/06.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.05.2009р. рішення господарського суду Миколаївської області від 02.10.2006р. по справі №9/590/06 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.04.2010р. по справі №9/590/06-НР позовну заяву УМСП ТОВ «Жемчужина» про визнання права власності залишено без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що УМСП ТОВ «Жемчужина» є власником бази відпочинку, а отже у позивача відсутнє право вимагати витребування з незаконного володіння комплекс бази відпочинку «Магнолія», яка розташована в зоні відпочинку «Коблево» Березанського району Миколаївської області по вул. Морська, 153/1 та складається з двох спальних корпусів, їдальні, відео залу, вбиральні, душових, на підставі ст.ст.387, 388 ЦК України, оскільки УМСП ТОВ «Жемчужина» не набуло право власності на спірне майно у встановленому законодавством порядку, а судове рішення про визнання за позивачем права власності як скасований судовий акт не може породжувати будь-яких юридичних наслідків, у тому числі не може підтвердити дійсність права, набутого на його підставі.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене рішення в частині задоволення позовних вимог та витребування у ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» бази відпочинку у звязку із невідповідністю висновків суду обставинам, що мають значення для вирішення спору, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог УМСП ТОВ «Жемчужина».

В частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідачів - ПП «Бриз-Юг» та ТОВ Фірма «Дісконт» суд правильно ухвалив рішення про відмову у позові з підстав того, що до цих відповідачів будь-яких вимог позивач не звертає та вони не можуть відповідати за вимогою про витребування майна, відтак в цій частині оскаржуване рішення залишається без змін з викладенням резолютивної частини рішення в редакції, що відображає результати вирішення спору відмову у позові УМСП ТОВ «Жемчужина» у повному обсязі.

Ствердження скаржника стосовно порушення судом першої інстанції процесуального права (ч.1 ст.79 ГПК України) колегія суддів вважає помилковими, оскільки справи, про які йдеться, хоча і є повязаними, проте розглядуваний спір може бути вирішений незалежно від результатів вирішення спору у справі №915/712/16.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на УМСП ТОВ «Жемчужина» з їх відшкодуванням ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед» на підставі ст.ст.49,105 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99, 101-105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017р. по справі №915/1596/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог про витребування майна у ОСОБА_1 «Лардіана ОСОБА_1 Лімітед», прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«У задоволенні позовних вимог Українсько-Молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Жемчужина» відмовити повністю».

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 20.06.2017р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.