ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
15 червня 2017 р. Справа № 917/525/16
Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Камишевої Л.М., судді Фоміної В.О.,
при секретарі Кладько А.С.,
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 18.05.2017р. №58;
від відповідача не зявився;
(повноваження представника позивача у залі судового засідання Київського апеляційного господарського суду перевірені провідним спеціалістом ОСОБА_2О.);
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_3, Київ,
на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2017р.
у справі №917/525/16
за позовом: Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_3
до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина», с. Попівка, Миргородський район, Полтавська область,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управляння юстиції Полтавської області, м. Миргород
Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор УТР», м. Полтава
про зобов'язання визнати грошові вимоги за кредитним договором та включити дані грошові вимоги до ліквідаційного балансу
Рішенням господарського суду Полтавської області від 17.01.2017р. у справі №917/525/16 (суддя Сірош Д.М.) відмовлено у задоволенні позову (т.2,а.с.164-167).

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 11, 15, 104, 110, 111, 112 ЦК України мотивоване тим, що ПАТ «ЗЛАТОБАНК» звернулось з кредиторськими вимогами до ПОСП «Батьківщина» 04.02.2016р., тобто з пропуском встановленого ліквідаційною комісією строку для предявлення кредиторських вимог, визначеного у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, майже на десять місяців. Крім того, зазначив, що позивачем не доведено факту невизнання відповідачем заявлених позивачем кредиторських вимог, а також не доведено підстав включення кредиторських вимог, заявлених після спливу строку, встановленого на заявлення таких вимог, саме до ліквідаційного балансу як такого, що містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік вимог, предявлених виключно в межах строку для заявлення вимог кредиторів, та результати їх розгляду. Також суд зазначив, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки до ліквідаційного балансу включаються лише вчасно заявлені кредиторські вимоги, тоді як належним способом захисту прав позивача у випадку доведення наявності кредиторських вимог до відповідача є вимога про стягнення з відповідача грошових коштів.

Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТОБАНК», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК», не погодилось з рішенням місцевого господарського суду та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 17.01.2017р. у справі №917/525/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги АТ «ЗЛАТОБАНК» задовольнити в повному обсязі (т.2,а.с.181-186).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що: по-перше, третя особа, яка була залучена до участі у справі, не була повідомлена про судове засідання, що є порушенням рівності та змагальності; по-друге, порушенням своїх прав та інтересів позивач вважає ухилення відповідача від розгляду його кредиторських вимог, неприйняття відповідного рішення щодо них та, як наслідок, ненадсилання такого рішення позивачеві; по-третє, позовна заява подана в межах строку, встановленого частиною 3 статті 112 ЦК України, а тому вимоги банку є обґрунтованими та такими, що відповідають способу захисту, встановленому ЦК України; по-четверте, у ліквідаційному балансі повинні обліковуватись грошові вимоги банку, а в переліку заявлених кредиторських вимог повинна відображатись заявлена банком вимога, оскільки вона є обґрунтованою і сформована на підставі кредитного договору від 23.03.2012р. №47/12-KL та договору поруки від 18.01.2013р. №47/12-KL/Р-5. Також, на думку скаржника, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не враховані вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 09.11.2016р. у даній справі.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги скаржник зазначає, що позивачем надані вичерпні докази надіслання вимог кредитора та ухилення відповідачем від їх розгляду, які не були досліджені місцевим господарським судом. Крім того, зазначає, що позивач просить суд зобовязати відповідача включити грошові вимоги АТ «Златобанк» до ліквідаційного балансу, а не до проміжного ліквідаційного балансу. Також вказує на те, що матеріали справи №917/2111/14 не містять повного тексту рішення від 04.02.2015р., яке також не надсилалось позивачу.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 03.05.2017р. позивач, зокрема, зазначає, що йому не направлялось повідомлення ліквідатора ПОСП «Батьківщина» про початок ліквідаційної процедури, а надані відповідачем копії фіскального чеку та опису вкладення до цінного листа також були надані відповідачем при розгляді справи №917/2111/14, якими підтверджено направлення листа ТОВ «Луксор-УТР» на адресу голови правління АТ «Златобанк». Крім того, вказує на те, що рішенням господарського суду Полтавської області від 04.02.2015р. у справі №917/2111/14, визначено суму заборгованості за кредитним договором від 23.03.2012р. №47/12-KL станом на 2014рік, яка не погашена.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. у справі № 917/525/16 прийнято апеляційну скаргу ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_3, до провадження; призначено справу до розгляду на 09.03.2017р., запропоновано відповідачу надати відзив на апеляційну скаргу з документальним та нормативним обґрунтуванням викладених доводів та викликано в судове засідання представників сторін з належним чином оформленими повноваженнями (т.2, а.с.179-180).

Копії ухвали надіслані, зокрема, ПОСП «Батьківщина» (відповідачу у справі) за його юридичною адресою, визначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернута засобами поштового звязку з довідкою ф.20 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.2, а.с.237).

03.03.2017р. представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, відзив на апеляційну скаргу не надав, про причини неявки не повідомив.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.03.2017р. у даній справі розгляд справи відкладено на 11.04.2017р. та зобовязано відповідача надати проміжний ліквідаційний баланс та ліквідаційний баланс ПОСП «Батьківщина» (т.2,а.с. а.с.232-234).

Копії вказаної ухвали надіслані сторонам, у тому числі відповідачу за його юридичною адресою, визначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також повернута УДППЗ «Укрпошта» з довідкою ф.20 з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 11.04.2017р., 18.05.2017р. зобовязано відповідача надати суду: відзив на апеляційну скаргу з документальним та нормативним обґрунтуванням викладених доводів; докази отримання позивачем повідомлення про ліквідацію ПОСП «Батьківщина»; обґрунтований розрахунок суми заборгованості третьої особи (ТОВ «Луксор УТР») по тілу кредиту, процентам з зазначенням підстав виникнення та строку оплати, пені, періоду нарахування та кількості днів прострочення, з урахуванням приписів частини 6 статті 232 ГК України з правовим обґрунтуванням здійснення такого нарахування; докази отримання позивачем повідомлення про ліквідацію Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» та листа щодо закриття рахунку; проміжний ліквідаційний баланс та ліквідаційний баланс Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина»; пояснення щодо стадії проведення ліквідаційної процедури та лист щодо закриття рахунків, а також викликано представників сторін в судове засідання (т.3,а.с.36-38, 145-150) .

Зазначені ухвали також направлялись відповідачеві за належною адресою.

Проте, представник ПОСП «Батьківщина» в жодне судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, витребуваних документів ухвалами суду апеляційної інстанції не надав.

Частиною третьою статті 22 ГПК України встановлено, що на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Відповідно до статті 124 Конституції України, частини першої статті 4-5 та статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, в тому числі ухвали суду, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання вимог, зокрема, ухвал господарських судів, тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.

За приписами статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК України (пункт 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011р. N 7).

Пунктом 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

ПОСП «Батьківщина» не виконало жодної вимоги ухвал суду апеляційної інстанції та не надало витребуваних документів, необхідних для всебічного та обєктивного розгляду справи, при наявності достатнього часу для їх подання, чим, відповідно, створює перешкоди у вирішенні спору по суті.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не забезпечив участі свого представника в жодному судовому засіданні апеляційної інстанції, будь-яких доказів та обґрунтування в підтвердження неможливості прибуття в судове засідання апеляційної інстанції не надав та не повідомив про причини неявки, хоча ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р, від 11.04.2017р. та від 18.05.2017р. на нього був покладений такий обовязок.

За приписами пункту 3.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані, зокрема, на неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Таким чином, невиконання вимог ухвал Харківського апеляційного господарського суду в частині надання витребуваних судом документів та неявка представника відповідача без повідомлення причин неможливості участі в судових засіданнях Харківського апеляційного господарського суду свідчать про недобросовісне користування ПОСП «Батьківщина» процесуальними правами, наданими сторонам Господарським процесуальним кодексом України, є проявом неповаги до суду та затягування судового процесу.

У відповідності до статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

З огляду на вказані вище порушення, колегія суддів дійшла висновку про наявність у діях ПОСП «Батьківщина» зловживання своїми процесуальними правами, яке виражене у затягуванні судового процесу та яке спричиняє неможливість прийняття судового рішення, що, в свою чергу, є підставою для прийняття окремої ухвали.

ПОСП «Батьківщина» має бути повідомлене про вказані недоліки з наданням вказівки щодо вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 90, 99 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Окрему ухвалу надіслати Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству «Батьківщина».

Повідомити Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» про вказані недоліки в роботі для вжиття відповідних організаційно правових заходів.

Про прийняті заходи повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

суддя Л.М. Камишева

суддя В.О. Фоміна