УХВАЛА

20.06.2017Справа № 13/127

За первісним позовом Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах

держави в особі Міністерства оборони України в особі Державного

підприємства «Житомирський бронетанковий завод»

до Концерну «Техвоєнсервіс»

про стягнення 13 803 062,33 грн.

За зустрічним позовом Концерну «Техвоєнсервіс»

до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод»

третя особа Міністерство оборони України

про розірвання договору №225/К/112-06-9 від 11.08.2006

Головуючий суддя Сівакова В.В.

судді Підченко Ю.О.

Спичак О.М.

Представники сторін:

від прокуратури не з'явився

від позивача Філімончук Г.М., довіреність № 01-27/19 від 21.03.2017

від відповідача Грищенко К.Г., довіреність № 73 від 06.06.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства «Житомирський ремонтно-механічний завод» до Концерну «Техвоєнсервіс» про стягнення 13 656 766, 56 грн. основного боргу, 146 295, 77 грн. пені за неналежне виконання умов договору про надання послуг № 225/К/112-06-9 від 11.08.2006.

Крім того, Концерн «Техвоєнсервіс» звернувся до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до Державного підприємства «Житомирський ремонтно-механічний завод» про розірвання договору надання послуг № 225/К/112-06-9 від 11.08.2006.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 13/127 від 10.02.2009 (головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Спичак О.М., Нарольський М.М.) в задоволенні первісним та зустрічних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2009 у справі № 13/127 скасовано. Первісні позовні вимоги задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

30.04.2009 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2009 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.09.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/127 від 04.07.2011 відстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 до 04.01.2012.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 15.09.2014 відстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 на 2 (два) місяці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/127 від 01.04.2015 відстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 до 01.01.2016.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду м. Києва № 04-24/30 від 22.03.2016 приведено у відповідність інформацію про склад судової колегії в реєстраційній картці справи № 13/127 та зазначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя: Любченко М.О., судді Нарольський М.М., Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/127 від 26.05.2016 відстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 на 3 (три) місяці.

19.05.2017 відповідач звернувся із заявою про відстрочку виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 13/127 від 30.04.2009 виданого згідно постанови Київського апеляційного господарського суду № 13/127 від 16.04.2009 на 1 (один) рік.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що Концерн «Техвоєнсервіс» є державним господарським об'єднанням, заснованим на державній власності, створеним на підставі наказу Міністра оборони України № 309 від 07.06.2005 і належить до сфери управління Міністерства оборони України. Головним завданням Концерну є здійснення ремонту, модернізації бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки і засобів зв'язку, здійснення функцій з управлінням державним майном, закріпленим за концерном. Основні фонди, обігові кошти Концерну «Техвоєнсервіс» є державною власністю, належать до сфери управління Міністерства оборони України та закріплені за підприємством на праві господарського відання. На виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 4466 від 17.03.2014 Концерн «Техвоєнсервіс» було залучено до виконання мобілізаційних завдань, здійснення ремонту бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки і засобів зв'язку, таким чином Концерн безпосередньо приймає участь у посиленні обороноздатності України, відновлення бойової техніки. Станом на сьогоднішній день Концерном виконуються державні замовлення з ремонту понад 70 одиниць військової техніки згідно укладених договорів. Крім того, відповідно до листів та телеграм структурних підрозділів Міністерства оборони України щодо надання послуг по ремонту військової техніки, виїзними ремонтними бригадами Концерну «Техвоєнсервіс» здійснюються ремонтні роботи військової техніки по всій Україні. У зв'язку з оперативністю виконання ремонтів виїзними бригадами, фактично послуги надаються в кредит за кошти Концерну. Підтвердження цьому є листи структурних підрозділів Міністерства оборони України про залучення виїзних ремонтних бригад боржника для ремонту техніки у військових частинах на виконання рішення Прем'єр-Міністра України щодо приведення у боєздатний стан озброєння та військової техніки Збройних Сил України. Також, доказом участі боржником у виконанні мобілізаційних завдань є документи з грифом для службового користування, тому боржник не може їх надати до суду. Доказом участі боржника у виконанні мобілізаційних завдань є постанова КМУ № 948-0015 (дск) від 30.10.2008. Заявник зазначає, що станом на сьогоднішній день Концерн «Техвоєнсервіс» має мобілізаційне завдання, згідно якого проводить мобілізаційний план, та виконує план заходів в умовах особливого періоду. Таким чином, Концерн «Техвоєнсервіс» є важливою ланкою в здійсненні заходів щодо мобілізації, відновленні техніки з метою приведення військового комплексу в повну бойову готовність. Як зазначає заявник у заяві на даний час Концерн «Техвоєнсервіс» фактично перебуває на межі банкрутства та кредиторська заборгованість становить понад 54,0 млн. грн.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 за № 04-23/1645 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ (закінчення терміну повноважень у судді Любченко М.О.), призначено проведення повторного автоматичного розподілу даної справи.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.05.2017 визначено головуючого суддю Сівакову В.В.

Розпорядженням В.о. Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 за № 04-23/1701 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ (звільнення судді Нарольського М.М.) призначено проведення повторного автоматичного розподілу даної справи.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.05.2017 визначено головуючого суддю Сівакову В.В., суддів Спичак О.М., Паламар П.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/127 від 30.05.2017 розгляд заяви призначено на 08.06.2017.

08.06.2017 засідання суду не відбулось у зв'язку з відпусткою судді Паламар П.І.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 за № 04-23/1781 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ (відпустка судді Паламаря П.І.) призначено проведення повторного автоматичного розподілу даної справи.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08.06.2017 визначено головуючого суддю Сівакову В.В., суддів Спичак О.М., Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/127 від 09.06.2017 розгляд заяви призначено на 20.06.2017.

Прокуратура в судове засідання 20.06.2017 не з'явилась.

Відповідач в судовому засіданні 20.06.2017 вимоги заяви про відстрочку виконання постанови суду підтримав повністю.

Позивач у поданих в судовому засіданні 20.06.2017 поясненнях просить відмовити в задоволенні заяви відповідача.

Розглянувши подану заяву відповідача, суд відзначає наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Даною нормою визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як вбачається з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Згідно п. 9.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» (зі змінами) господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Отже, розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, з урахуванням того, що позивач заперечує проти відстрочки виконання рішення суду, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, та вважає можливим частково задовольнити заяву та відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2009 у справі № 13/127 до 20.09.2017.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Концерну «Техвоєнсервіс» про відстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2009 у справі № 13/127 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2009 у справі № 13/127 до 20.09.2017.

Головуючий суддя Судді В.В.Сівакова Ю.О.Підченко О.М.Спичак