КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Справа№ 911/82/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Мєстєчкін О.В. - представник за дов. б/н від 15.12.2016 року;

від відповідача 1: Керносенко А.О - представник за дов. б/н від 11.01.2017 року;

від відповідача 2: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря"

на рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року

у справі № 911/82/17 (суддя: Шевчук Н.Г..)

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря"

до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства "Іскра"

до відповідача 2: Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області

про скасування реєстрації в базі даних державного земельного кадастру

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Іскра" (далі - відповідач 1) та Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області (далі - відповідач 2) про скасування реєстрації в базі даних державного земельного кадастру.

Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок незаконної реєстрації в земельному кадастрі земельної ділянки площею 1,2637 га. кадастровий номер :01:049:5018 порушуються його право користування земельною ділянкою площею 0,38 га по вул. Лінейній в м. Боярка, оскільки вказані ділянки накладаються одна на одну.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року у справі № 910/27766/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема рішення було винесено без участі представника позивача.

Крім того, скаржник вказав, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та витребування доказів.

Також, скаржник зазначив, що в Законі України «Про Державний земельний кадастр» зазначається про можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки, а отже такі вимоги можуть бути предметом судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 року апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" було прийнято до провадження.

Розгляд справи здійснювався різними колегіями суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача до суду надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, яке не підлягає задоволенню як необґрунтоване та безпідставне.

Відмовляючи в задоволенні клопотанні, Київський апеляційний господарський суд звертає увагу та те, що скаржником не вказано які саме обставини вказують на необхідність проведення експертизи, а матеріали справи місять достатньо відповідних доказів для винесення правомірного рішення.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, Київський апеляційний господарський суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, клопотання скаржника про призначення судової земельно-технічної експертизи відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки її призначення призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Крім того, від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду надійшло клопотання про витребування доказів, яке не підлягає задоволенню як необґрунтоване та безпідставне.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що позивачем не було надано належних та відповідних доказів неможливості самостійно надати/витребувати відповідні докази, відповідно до ст. 37 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.06.2017 року позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.06.2017 року заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" залишити без задоволення.

Представник відповідача 2 у судове засідання 12.06.2017 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується надсиланням ухвали від 16.05.2017 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, відповідач 2 не скористався належними йому процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 12.06.2017 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача 2 за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Рішенням виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих №260 від 23.04.1968 року затверджено Житлово-будівельний кооператив Зоря та закріплено за кооперативом земельну ділянку площею 0,38 га у м. Боярка по вул. Лінейна.

У 1997 році Головним управлінням геодезії, картографії та кадастру Київгеоінформатика складено технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористування ЖБК "Зоря" у м. Боярка, до якого були включені кадастровий план із зазначенням схеми, конфігурації та координати земельної ділянки, абрис ділянки із зазначенням її фактичних меж, долучено Акт встановлення і погодження меж землекористування від 01.07.1997 року. Звіт підписано суміжними землекористувачами, представником Боярської міської ради та представником госпрозрахункового бюро.

Рішенням Боярської міської ради від 15.12.2010 року №14/809 надано дозвіл ОСББ "Зоря" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення фактичних розмірів та конфігурації земельної ділянки, зайнятою багатоквартирним жилим будинком, що розташований в м.Боярка по вул.Гоголя, 50-а.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у 2013 році ОСББ "Зоря" замовило у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гео-сервіс Україна" технічну документацію із землеустрою для внесення відомостей про земельну ділянку ОСББ "Зоря" площею 0,38га до електронної бази Державного земельного кадастру із присвоєнням їй кадастрового номера, однак при проведенні геодезичних робіт було виявлено, що суміжна земельна ділянка площею 1,2637га по вул. Гоголя в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим №:01:049:5018, яка належить до комунальної власності м. Боярки, накладається на земельну ділянку ОСББ "Зоря" площею 0,38га.

25.02.2013 року виконком Боярської міської ради надав відповідь на звернення ОСББ "Зоря" та повідомив, що відповідно до наявної інформації у виконавчому комітеті Боярської міської ради територія земельної ділянки, відповідно до представленого позивачем кадастрового плану меж земельної ділянки ОСББ "Зоря", включає в себе частину земельної ділянки, що передана в користування на умовах оренди терміном на 49 років юридичній особі ВАТ "Іскра" відповідно до рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 12.05.1986 року № 70 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.11.2006 року. З огляду вказані обставини для розгляду питання щодо оформлення земельної ділянки в м. Боярка по вул. Гоголя, 50-а, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, виконком рекомендував позивачу відкоригувати межі земельної ділянки, виключивши із представленого ним кадастрового плану частину земельної ділянки, що перебуває у користуванні іншої особи, та погодити її межі із суміжними землекористувачами, оформивши акт встановлення та погодження меж землекористування.

15.04.2016 року виконком Боярської міської ради надав лист-відповідь №02-10/682 на запит адвоката Мєстєчкіна О.В. про те, що між Боярською міською радою та ВАТ "Іскра" договір оренди земельної ділянки площею 1,2637га, кадастровий №:01:049:5018 по вул. Гоголя в м. Боярка не укладався.

За твердженням позивача у 1997 році земельна ділянка ЖБК "Зоря" площею 0,38га була повністю виділена в натурі (на місцевості) із присвоєнням їй координат та межових знаків, а земельна ділянка площею 1,2637 га, кадастровий №:01:049:5018, яка належить до комунальної власності м. Боярка, була зареєстрована в базі ДЗК без відповідної правової підстави. Крім того, зазначає, що реєстрація зазначеної земельної ділянки площею 1,2637 га була проведена відповідачем незаконно, оскільки її частина з 1968 року належить на праві користування ЖБК "Зоря", правонаступником якого, на думку позивача, на сьогоднішній день є ОСББ "Зоря", і ніколи з користування позивача не вилучалася.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно ст. 125 цього Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що матеріали справи не містять, а позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів державної реєстрації за Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" права постійного землекористування земельною ділянкою площею 0,38 га по вул. Лінейній в м. Боярка.

Крім того, доказів порушення відповідачами прав позивача на оформлення в установленому законом порядку права користування земельною ділянкою площею 0,38 га по вул. Лінейній в м. Боярка матеріали справи також не містять.

Відповідно до п. 1.1 статуту ОСББ "Зоря" затвердженого рішенням загальних зборів ЖБК "Зоря" №43 від 24.06.2005 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку №50-А на вулиці Гоголя в місті Боярка відповідно до закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" шляхом перейменування житлово-будівельного кооперативу "Зоря" і є його правонаступником.

Також, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України звернення ОСББ "Зоря" до ВАТ "Іскра" з метою відкоригування меж земельних ділянок, у разі їх накладання одна на одну.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач у встановленому законом порядку не набув права землекористування земельною ділянкою площею 0,38 га по вул. Лінейній в м. Боярка, обставини, які свідчать про порушення його прав відсутні.

Статтею 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту прав та законних інтересів, а саме: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вищезазначеними нормами не передбачено такого способу захисту прав як скасування реєстрації в базі даних державного земельного кадастру.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що в Законі України «Про Державний земельний кадастр» зазначається про можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки, а отже такі вимоги можуть бути предметом судового розгляду, з огляду на наступне.

Так, підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачено в ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051. Таких підстав є лише дві: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Тобто, чинним законодавством України не встановлено таку підставу, як скасування державної реєстрації земельної ділянки - рішення суду.

У випадку, якщо предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові (пункт 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 року №01-8/482 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.07.2004 року №10/732.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та витребування доказів, оскільки матеріали справи містили достатньо належних та допустимих в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказів для винесення правомірного рішення.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне посилання скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що рішення було прийнято без участі представника позивача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи останнього було належним чином повідомлено про місце та час слухання справи, що також підтверджується клопотанням про відкладення розгляду справи, яке в свою чергу не було задоволено, як необґрунтоване, оскільки належних доказів неможливості забезпечення явки представника/іншого представника позивача у судове засідання 27.02.2017 року суду надано не було.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, Київський апеляційний господарський суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що підстав для відкладення розгляду справи в розумінні ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у суду першої інстанції 27.02.2017 року не було, строк розгляду даного спору майже сплинув, а відкладення справи призвело б лише до необґрунтованого затягування справи.

Таким чином, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року у справі №911/82/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року у справі №911/82/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/82/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк