ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 червня 2017 р. Справа № 902/301/14

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги № 361/5 від 13.04.2017 року Крижопільського районного споживчого товариства на дії державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документа у справі

за позовом: Крижопільського районного споживчого товариства

(24600, Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Комсомольська, 17а)

до: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про стягнення 2600 грн. заборгованості

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.

представників сторін:

позивача (заявника, стягувача): не з'явився;

відповідача (боржника): не з'явився;

органу ДВС: Олійник Н.А. за довіреністю № 2 від 23.05.2017р..

В С Т А Н О В И В :

13.04.2017року до Господарського суду Вінницької області надійшла скарга № 361/5 від 13.04.2017 року Крижопільського районного споживчого товариства на дії державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем, при виконанні судового наказу не проведено всіх необхідних дій для виявлення коштів та майна боржника, а тому передчасно повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання.

Ухвалою суду від 18.04.2017 року скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.05.2017 року та зобов'язано сторін і орган ВДС надати документи необхідні для розгляду скарги.

З метою з'ясування всіх обставин, не виконанням сторонами та органом ДВС вимог ухвали суду та неявкою в судове засідання представників, ухвалою від 04.05.2017 року відкладено розгляд скарги на 23.05.2017 року.

23.05.2017 року до суду надійшли заперечення за підписом головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Олійник Н.А. в яких викладено хід виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Вінницької області від 23.04.2014 року у справі № 902/301/14.

При розгляді справи 23.05.2017 року судом оголошено перерву до 12.06.2017 року.

В судове засідання на визначену дату представники сторін не з'явились, причин неявки суду не повідомили. При цьому суд зважає, що про час та місце розгляду справи учасники повідомлені належним чином, за адресами вказаними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги.

З огляду на приписи ч.2 ст.1212 ГПК України, яка вказує, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

Крижопільське районне споживче товариство звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати в сумі 2 600 грн..

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 08.04.2014 року позов задоволено повністю. Ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Крижопільського районного споживчого товариства 2 600 грн. 00 коп. - боргу та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

23.04.2014 року на виконання рішення суду було видано відповідний наказ.

02.11.2016 головним державним виконавцем Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Олійник Н.А. (надалі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52787241, яку направлено до виконання боржнику та до відома стягувачу.

02.11.2016 року на адресу боржника державним виконавцем направлено виклик державного виконавця № 4028 від 02.11.2016 року в якому боржника зобов'язано з'явитись до державного виконавця 09.11.2016 року для сплати боргу за виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату. Одночасно зобов'язано надати ряд документів .

22.11.2016 року державним виконавцем на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику.

23.11.2016 року листом № 4267 постанову від 22.11.2016 року про накладення арешту на майно направлено Територіальному регіональному сервісному центру у Вінницькій області № 0541, Державній інспекції сільського господарства та ОСОБА_1.

23.11.2016 року державним виконавцем сформовано запит № 4266 від 23.11.2016 року до Відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі про надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_1: земельних ділянок; об'єктів нерухомого майна та у разі наявності, розміру частки нерухомого майна.

Згідно отриманих відповідей рухомого, нерухомого майна, земельних ділянок, грошових активів та будь-якого іншого майна за боржником не виявлено.

28.03.2017 року державним виконавцем складено акт, яким встановлено, що кошти та майно на яке можливо звернути стягнення на час перевірки не виявлено.

30.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Листом № 2686 від 30.03.2017 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу направлено стягувачу та боржнику.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Після відкриття провадження, державний виконавець зобов'язаний надіслати сторонам копії постанов про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Статтею 32 вказаного Закону регламентовано заходи примусового виконання рішень, зокрема такими заходами є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до п. 3,12 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за Місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

З наявних доказів у матеріалах справи судом встановлено, що державним виконавцем у виконавчому провадженні вчинялись необхідні дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме: накладення арешту на кошти, майно боржника і оголошено заборону на його відчуження, направлено запити для виявлення майна та коштів.

Відповідно до ч.3 ст.1212 ГПК України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Як наголошується в п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" суд за результатами розгляду скарги виносить ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дій, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, що заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 24824 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Доводи та обставини викладені у скарзі спростовуються наданими державним виконавцем письмовими доказами.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, з огляду на недоведеність скаржником обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 115, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні скарги № 361/5 від 13.04.2017 року Крижопільського районного споживчого товариства на дії державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документа стягувачу при виконанні наказу від 23.04.2014 року у справі № 902/301/14.

2. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. В. Дажицького, 17а)

3,4 - відповідачу (АДРЕСА_1), (АДРЕСА_2)