ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2017р. Справа №905/658/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велотрейд, м.Харків

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрспецторг,

м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 110917,50 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велотрейд, м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрспецторг, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 110917,50 грн., у тому числі основний борг в розмірі 99167,68 грн., інфляція в сумі 3074,19 грн., три проценти річних в сумі 840,00 грн. та пеня в сумі 7835,63 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 12.06.2017р. зменшив розмір позовних вимог та заявив до стягнення з відповідача основний борг в сумі 99167,68 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №324 від 14.08.2015р., видаткові накладні №РН-0000327 від 18.11.2015р., №РН-0000328 від 18.11.2015р., №РН-0000328 від 18.11.2015р., №РН-0000374 від 28.12.2015р., №РН-0000375 від 28.12.2015р., №РН-0000072 від 25.02.2016р., №РН-0000074 від 25.02.2016р., №РН-0000073 від 25.02.2016р., №РН-000183 від 12.04.2016р., №РН-000146 від 01.04.2016р., №РН-000145 від 01.04.2016р., №РН-000308 від 26.05.2016р., №РН-000397 від 17.06.2016р., №РН-000482 від 22.07.2016р., №РН-000483 від 22.07.2016р., банківські виписки від 16.12.2015р., від 28.12.2015р., від 08.02.2016р., від 16.02.2016р., від 14.03.2016р., від 23.03.2016р., від 30.03.2016р., від 04.04.2016р., від 20.04.2016р., від 11.05.2016р., від 23.05.2016р., від 27.05.2016р., від 30.05.2016р., від 30.06.2016, від 29.06.2016, від 10.08.2016р., від 13.09.2016р., звіти про реалізацію товару від 03.11.2016р., від 20.06.2016р.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрспецторг зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

14.08.2015р. між позивачем (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (Практікер) був підписаний договір поставки на умовах реалізації №324, за умовами якого постачальник зобовязався поставити і передати у власність Практікер, а Практікер прийняти та оплатити товари у відповідності до Замовлення Практікер та товаросупровідною документацією, які складають невідємну частину цього Договору (Додаток №2 «Бланк форми замовлення») на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1.1. договору передбачено, що замовлення Практікер на поставку товарів, у випадку їх належного оформлення, обовязкові для постачальника. Замовлення вважаються чинними тільки за умови їх оформлення в письмовій формі. Замовлення, розміщені в усній формі, зокрема, по телефону, так само як і доповнення, зміни та інші застереження до поданих замовлень, вважаються чинними тільки за умови їх підтвердження в електронній письмовій формі, яка вимагається для замовлень. Замовлення можуть також надаватись постачальникові через систему EDI-систему документообігу електронними засобами обміну інформацією (надалі система EDI) та/або засобами електронної пошти, які прирівнюються до письмового замовлення та також є обовязковими.

Постачальник упродовж 48 годин з дати отримання замовлення засобами електронного звязку зобовязаний підтвердити замовлення за кількісними та вартісними показниками. За виявленням розбіжності постачальник зобовязаний проінформувати про це Практікер. У випадку упродовж 48 годин з часу отримання замовлення постачальник не надіслав ніякої вмотивованої відповіді, замовлення вважається підтвердженим постачальником в цілому.

За умовами п.2.2 договору кожна поставка товару повинна супроводжуватися наступною товаросупровідною документацією:

- два оригінальні примірники видаткових накладних (із зазначенням в них номеру замовлення, кодом товару Практікер, артикульним номером Постачальника, штрих-кодом, одиницею виміру, кількістю, ціною та сумою поставки);

- ТТН (товарно-транспортна накладна).

Постачальник зобовязаний поставляти товари за цінами, зазначеними у Специфікації/ОСОБА_3, затвердженому Сторонами у Додатку № 1 до цього договору (п.5.1 договору).

Згідно з п.12.1, 12.1.1 договору, цей договір з усіма додатками до нього вступає в силу з моменту підписання сторонами. Цей договір з усіма додатками до нього діє з 31 грудня 2015 року. Строк дії цього договору, за умови відсутності на те заперечень сторін, автоматично подовжується на кожний наступний рік.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 19.12.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» змінило повне найменування на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРСПЕЦТОРГ».

Як встановлено судом, на виконання умов договору №324 від 14.08.2015р. позивачем поставлено відповідачу продукцію на суму 99167,8 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні №РН-0000327 від 18.11.2015р., №РН-0000328 від 18.11.2015р., №РН-0000328 від 18.11.2015р., №РН-0000374 від 28.12.2015р., №РН-0000375 від 28.12.2015р., №РН-0000072 від 25.02.2016р., №РН-0000074 від 25.02.2016р., №РН-0000073 від 25.02.2016р., №РН-000183 від 12.04.2016р., №РН-000146 від 01.04.2016р., №РН-000145 від 01.04.2016р., №РН-000308 від 26.05.2016р., №РН-000397 від 17.06.2016р., №РН-000482 від 22.07.2016р., №РН-000483 від 22.07.2016р., банківські виписки.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Згідно з п.5.2 договору від 14.08.2015 №324 підставою для проведення розрахунків з постачальником є реалізація поставлених ним на користь Практікера товарів кінцевим споживачам. Один раз на кожні 14 банківських днів (далі-платіжний період) Практікер розраховується з постачальником за товари, реалізовані протягом звітного платіжного періоду. В разі, якщо протягом платіжного періоду не було реалізовано жодної одиниці товару, розрахунок не проводиться. Оплата товарів здійснюється Практікер виключно в платіжні для Практікер дні, якими є робочі вівторок і четвер. Якщо платіжний день припадає на не робочий або вихідний день, то оплата здійснюється в найближчий робочий платіжний день. Отже, оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем після його реалізації споживачам.

За висновками суду, за своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

Так, за умовами п.1.3 договору право власності та ризик випадкової загибелі або пошкодження товарі переходить від постачальника до Практікер з моменту, коли сторони підписали видаткову та/або товарно-транспортну накладну, що засвідчує, що товари були отримані Практікер.

За приписами п.п.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

З урахуванням викладеного, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в день його прийняття згідно з вищевказаними видатковими накладними.

Проте, доказів виконання своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 99167,68 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідачем суду не представлено.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 99167,68 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велотрейд, м.Харків до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрспецторг, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення основного боргу в розмірі 99167,68 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрспецторг (84306 м.Краматорськ, Донецька область, вул.Сахалінська, буд.4, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велотрейд (61158 м.Харків, вул.Єнакіївська, 2Є, ) основний борг в сумі 99167,68 грн., судовий збір у сумі 1663,77 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 20.06.2017р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина