РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017Справа №910/5533/17

За позовом дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧО-ТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ"

про стягнення 209 500,65 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Дерлюк В.Д. за дов. № б/н від 26.12.16 р.

від відповідача - Яблуновська К.М. за дов. № 18.03.17 р.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧО-ТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ" про стягнення 209 500,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2017 року порушено провадження у справі № 910/5533/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору транспортно-експедиторського обслуговування №1-078/07-16 від 19.07.2016 року не здійснив в повному обсязі розрахунок за надані послуги перевезення, в тому числі за понаднормативне користування вагонами, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 189 609,80 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3810,97 грн, 3 % річних в розмірі 1557,12 грн та пеню в розмірі 14 522,76 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що сторонами договору не були погоджені істотні умови перевезення; у відповідності до п.4.8.4. Договору відповідач зобов'язаний був сплачувати позивачу плату за користування вагонами у випадку знаходження вагонів під вантажними та митними операціями більш ніж 48 годин у випадку здійснення перевезення у власному (орендованому) залізничному рухомому складі, однак, як зазначає відповідач перевезення вантажу, що належить відповідачу, відбувалось у вагонах, що належать на праві власності або користування (оренда, лізинг) іншим юридичним особам - ТОВ «Лізінг», ТОВ «СВТЛ», ТОВ «Компанія «Ютал-Транс», з якими відповідач не має договірних відносин. Відповідач зазначає, що оскільки заявлена сума заборгованості у позовній заяві складається саме з нарахованої суми за простій вагонів, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 27.04.2017 року оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 13.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2016 року між ТОВ "Українська гірничо-технічна компанія" (клієнт) та дочірнім підприємством „Трансгарант-Україна" (експедитор) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №1- 078/07-16 від 19.07.2016 р. (далі-Договір).

Відповідно до п.1.2. Договору на умовах даного Договору експедитор на підставі письмових заявок клієнта зобов'язався надавати транспортно-експедиторські послуги по організації і оплаті перевезень вантажів клієнта по залізницям України і країн СНД у власних (орендованих) вагонах чи вагонах, що знаходяться під управлінням експедитора на інших законних підставах.

Згідно з п.4.3. Договору оплата послуг експедитора здійснюється клієнтом в розмірі 100 % передоплати, виходячи із запланованого обсягу перевезення.

Відповідно до п.4.8.5. Договору плата за користування вагонами, що не покривається передоплатними платежами, сплачується клієнтом в 7-денний строк с дати пред'явлення експедитором письмової вимоги.

Згідно з п.2.1. Додатку №1 до Договору плата за користування залізничними вагонами експедитора нараховується за час знаходження вагонів під навантаженням і розвантаженням у відповідності до умов Договору.

Відповідно до п.4.8. Договору нормативний час знаходження вагонів експедитора на під'їзних шляхах навантаження або розвантаження - 24 годин. Починаючи з 25-ої години плата за користування вагонами експедитора за час знаходження вагонів на під'їзних коліях навантаження або розвантаження, визначається в розмірі 400,00 за один вагон на добу, при цьому кожна почата доба вважається як повна.

Згідно з п.4.8.3. Договору у разі не прийому вагонів експедитора підприємством вантажовідправником або вантажоодержувачем більше 24-х годин клієнт оплачує експедитору плату за користування вагонами в розмірі 400,00 грн за один вагон на добу, при цьому кожна почата доба вважається як повна.

Відповідно до п.4.10. Договору у разі затримки (зупинки) вагонів на шляху прямування через неправильне оформлення перевізних документів, великого скупчення вагонів, митного оформлення вагонові шляху проходження і / або інших не передбачуваних обставин, що не залежать від експедитора, клієнт оплачує експедитору плату за використання рухомого складу починаючи з 25-ої години по станції затримки (зупинки) вагона в розмірі 400,00 грн за один вагон на добу, при цьому кожна почата доба вважається як повна. Плата нараховується до дати фактичного відправлення вагона зі станції затримки включно.

Відповідно до п.8.1. Договору строк дії договору до 31.12.2017 р.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що плата за надані послуги з організації перевезення у липні та серпні 2016 року склала 1280749,80 грн, плата за користування вагонами (понаднормативне понад 24 години знаходження вагонів під навантаженням та вивантаженням) по організованих перевезеннях склала 84 800,00 грн, плата за користування вагонами (понаднормативне більше 24 годин неприймання вагонів експедитора підприємством вантажовідправником та/або вантажоодержувачем, затримки (зупинення) вагонів в путі слідування з причин, незалежних від експедитора) склала 132800,00 грн. Враховуючи надходження від відповідача в якості передоплати грошових коштів в розмірі 1308740,00 грн, сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 189 609,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надані позивачу заявки на організацію перевезення вантажу позивача №129 від 20.07.2016 р., №130 від 20.07.2016 р., №138 від 29.07.2016 р., №139 від 29.07.2016 р. по Договору і Додатку №1.

Судом встановлено, що згідно акту виконаних робіт №01/16 від 31.07.2016 р. позивачем надані послуги з організації перевезення вантажу на суму 609 119,28 грн. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплений печатками сторін.

Позивач зазначає, що згідно акту виконаних робіт №02/16 від 31.08.2016 р. ним були надані послуги з організації перевезення вантажу у серпні 2016 року на суму 671 630,52 грн. Вказаний акт не підписаний з боку відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем листом №931/1 від 13.09.2016 року направлявся відповідачу для підписання акт виконаних робіт №02/16 від 31.08.2016 р. на суму 671 630,52 грн. та звіт до вказаного акту, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист №931/1 від 13.09.2016 року отримано відповідачем 23.09.2016 року.

Відповідно до п.3.1.5.Договору клієнт (відповідач) зобов'язався приймати і стверджувати (підписувати) звіти, акти виконаних робіт експедитора протягом 3-х банківських днів з дати їх отримання від експедитора. В разі виникнення розбіжностей по звіту, акту виконаних робіт, клієнт зобов'язаний затвердити (підписати) звіт, акт виконаних робіт (в цей же термін) з розбіжностями і обов'язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей. Якщо звіт, акт виконаних робіт експедитора затверджений (підписаний) особою клієнта, яка не уповноважена здійснювати такі дії, клієнт зобов'язаний повернути експедитору звіт, акт виконаних робіт разом з документом, що підтверджує повноваження особи, яка затвердила (підписала) звіт, акт виконаних робіт. У разі несвоєчасного повернення клієнтом (протягом 5-ти банківських днів з дати отримання від експедитора звіту, акту виконаних робіт) на адресу Експедитора затвердженого (підписаного) звіту/акту виконаних робіт та, або без додатка документів, які підтверджують повноваження заяв особи, яка затвердила звіт, акт виконаних робіт, звіт, акт виконаних робіт експедитора вважається клієнтом прийнятим без будь-яких зауважень і заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем позивачу затвердженого (підписаного) звіту, акту виконаних робіт з розбіжностями по наданим послугами, або мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт та звіту, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що надані згідно акту виконаних робіт №02/16 від 31.08.2016 р. послуги з організації перевезення вантажу на суму 671 630,52 грн. прийняті відповідачем без зауважень.

Згідно акту виконаних робіт №01/16-П від 31.07.2016р. та розрахунку плати за користування вагонами за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року, що є додатком до акту виконаних робіт №01/16-П від 31.07.2016 р., плата за користування вагонами за понаднормативне понад 24 години знаходження вагонів під навантаженням та вивантаженням склала 3200,00 грн. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками сторін без зауважень.

Позивач зазначає, що згідно акту виконаних робіт №02/16 від 31.08.2016 року та розрахунку плати за користування вагонами, який є Додатком до акту виконаних робіт №02/16 від 31.08.2016 року, плата за користування вагонами за понаднормативне понад 24 години знаходження вагонів під навантаженням та вивантаженням склала 81 600,00 грн.; згідно акту виконаних робіт №03/16-П від 31.08.2016 р. та розрахунку плати за користування вагонами з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року плата за користування вагонами за понаднормативне більше 24 годин неприймання вагонів експедитора підприємством вантажовідправником та/або вантажоодержувачем, затримки (зупинення) вагонів в путі слідування з причин, незалежних від експедитора склала 132 800,00 грн.

Вказані акти з боку відповідача не підписані.

З огляду на те, що листом №931/1 від 13.09.2016 року відповідачу направлялися для підписання акт виконаних робіт №02/16 від 31.08.2016 року на суму 81 600,00 грн. та акт виконаних робіт №03/16-П від 31.08.2016р. на суму 132 800,00 грн., які отримані відповідачем 23.09.2016 року, з врахуванням положень пунктів 3.1.5. Договору, п.п.4.8.3., 4.10. Договору, та відсутності направлення відповідачем позивачу мотивованої відмови щодо підписання даних актів, суд приходить до висновку про те, що такі послуги вважаються прийнятими відповідачем, а відтак підлягають оплаті.

В матеріалах справи містяться накладні, з яких вбачається, що позивачем здійснено організацію перевезення згідно наданих відповідачем заявок.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлені відповідачу рахунки на передоплату за послуги по організації перевезень та рахунки на оплату за користування вагонами.

Згідно Довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №06.1-186/67-4224 від 14.03.2017 року відповідачем здійснено оплату за транспортно-експедиторські послуги на загальну суму 1 308 740,00 грн.

З врахуванням того, що позивачем надані відповідачу послуги на загальну суму 1 498 349,80 грн, від відповідача надійшли кошти в розмірі 1 308 740,00 грн., неоплаченими залишилися послуги на суму 189 609,80 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.4.8.5. Договору плата за користування вагонами, яка не покривається передоплатними платежами оплачується клієнтом в 7-ми денний строк з дати пред'явлення експедитором письмової вимоги оплати.

Строк оплати суми боргу в розмірі 189 609,80 грн. на підставі п.4.8.5 Договору настав 30.11.2016 р., по закінченні семиденного строку з дати пред'явлення експедитором письмової вимоги оплати, яка надсилалася листом №1090 від 25.10.2016, який одержано відповідачем 23.11.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів сплати послуг на суму 189 609,80 грн. відповідачем суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, в зв'язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 189 609,80 грн.

Відповідач посилається на те, що у нього не виникає обов'язок щодо сплати плати за користування вагонами під вантажними операціями, в зв'язку з тим, що матеріали справи не містять доказів того, що рухомий склад перебуває у власності або орендується позивачем, а також він не повинен відповідати за простій вагонів.

Суд вважає надані заперечення необґрунтованими, оскільки позивачем здійснено організацію перевезення вантажу на замовлення відповідача, що підтверджується залізничними накладними, які містяться в матеріалах справи, вагони перебували в оперативному управлінні позивача на підтвердження чого позивачем долучені до матеріалів справи листи ТОВ «Спецвагон Транслізинг», ТОВ «Компанії «Ютал-Транс», ТОВ «Трансінвестком», ТОВ «Укртранссервіс», ТОВ «ОТП Лізинг», а відтак позивач мав право користуватися вагонами для організації перевезення вантажу, оплата за час фактичного використання вагонів для здійснення перевезень відповідачу за умовами укладеного договору не ставиться в залежність від вини будь-кого з учасників перевезення в затримці перевезень.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3 810,97 грн за період з 01.12.2016 року по 10.03.2017 року, 3 % річних в розмірі 1557,12 грн за період з 01.12.2016 року по 10.03.2017 року та пеню в розмірі 14 522,76 грн. за період з 01.12.2016 року по 10.03.2017 року.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних втрат, у зв'язку з чим приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 1557,12 грн. та інфляційних втрат в розмірі 3810,97 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 14 522,76 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно п.5.2 Договору за порушення зобов'язань, передбачених пунктом 5.3 і розділом 4 договору в частині розрахунку, клієнт зобов'язаний сплатити експедитору за кожен день прострочки пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено розрахунок пені, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 14 522,76 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-технічна компанія" (01024, м.Київ, вул.Академика Богомольця, будинок 7/14, ) на користь дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" (03150, м.Київ, вул.Димитрова, будинок 5, корпус 2, ) 189 609 (сто вісімдесят дев'ять тисяч шістсот дев'ять) грн 80 коп - суму основного боргу, 3 % річних в розмірі 1557 (тисяча п'ятсот п'ятдесят сім) грн 12 коп, інфляційні втрати в розмірі 3810 (три тисячі вісімсот десять) грн 97 коп, пеню в розмірі 14 522 (чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять дві) грн 76 коп та 3 142 (три тисячі сто сорок дві) грн 52 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 15.06.2017 року