ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 925/344/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СТІЛ-СЕРВІС ЛТД"

до товариства з обмеженою відповідальністю "КЕМІКАЛ ЕЛЕМЕНТС ЮКРЕЙН"

про стягнення 83017 грн. 67 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 14.04.2017;

від відповідача: ОСОБА_2І за довіреністю від 07.04.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІЛ-СЕРВІС ЛТД" (далі -позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "КЕМІКАЛ ЕЛЕМЕНТС ЮКРЕЙН" ( далі відповідач) про стягнення 83017 грн. 67 коп., у тому числі: 49924 грн. 21 коп. основної суми боргу за поставлений товар, 22492 грн. 94 коп. пені, 8462 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань і 2138 грн. 13 коп. три проценти річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. витрат на сплату судового збору і 2500 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки від 14.07.2015 №2972 щодо оплати поставленого позивачем на виконання цього договору товару.

Ухвалою від 28.03.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивач до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд в судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 20.04.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач у поданому ним 20.04.2017 до господарського суду відзиві на позов повідомив про перерахування ним позивачу на виконання договору поставки від 14.07.2015 №2972 за платіжним дорученням від 10.04.2017 №2266 пятдесяти тисяч гривень, а також вказав на неправильність розрахунку позивача суми боргу за період з 11.05.2016 по 17.05.2016, на яку нараховані стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних і на нарахування позивачем пені за період прострочення, більший від встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку для нарахування штрафних санкцій.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.05.2017 за участю представників обох сторін, представник позивача визнав факт перерахування відповідачем після подання позову 50000 грн. і підтримав решту позовних вимог з викладених у позові підстав, а представник відповідача підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві на позов.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників обох сторін, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2015 року позивач, як постачальник, і відповідач, як покупець, уклали між собою договір поставки №2972 (далі договір №2972), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобовязався протягом дії договору поставляти покупцю товар (металеві вироби та інше) за його замовленнями окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджується сторонами в специфікаціях, які є невідємною частиною договору, а покупець зобовязується приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах.

У п. 2.1 договору №2972 його сторони передбачили, що договір вступає у силу з моменту його підписання повноважними особами обох сторін та діє до 31 грудня поточного року включно.

Разом з тим, у п. 2.2 договору №2972 його сторони вказали, що у разі відсутності до дати закінчення строку дії договору повідомлення рекомендованим листом від будь-якої із сторін про розірвання договору , термін його дії вважається кожного разу автоматично продовженим до 31.грудня наступного календарного року.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 договору №2972 покупець здійснює оплату замовленої партії товару згідно з умовами, передбаченими у специфікації до договору на відповідну партію товару. Форма розрахунків безготівковий розрахунок грошовими коштами за реквізитами, вказаними постачальником.

Пунктом 5.4 договору №2972 визначено, що поставка товару здійснюється на умовах "ІНКОТЕРМС 2010", СРТ, м. Черкаси, проспект Хіміків, 74.

Згідно з п. 5.5 договору №2972 приймання-передача товару оформляється підписанням уповноваженими представниками сторін накладних. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами відповідних накладних.

Пунктом 7.3 договору №2972 встановлено, що при простроченні оплати товару покупець зобовязаний за вимогою постачальника сплатити пеню, нараховану на суму заборгованості за кожний день періоду прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення.

Із закінченням 2015 року строк дії договору №2972 відповідно до його п. 2.2 був автоматично продовжений на 2016 рік.

14 квітня 2016 року позивач на відповідне замовлення відповідача надав останньому для узгодження і підписання проект специфікації №10 до договору №2972 на поставку замовленої партії товару загальною вартістю 260680 грн. і рахунок від 14.04.2016 №219 на оплату товару на суму 260680 грн.

21 квітня 2016 року відповідач за платіжним дорученням від 21.04.2016 №14 перерахував позивачу на його рахунок в установі банку 65170 грн. попередньої оплати за товар згідно з рахунком від 14.04.2016 №219.

26 квітня 2016 року сторони погодили і підписали специфікацію №10 до договору №2972, якою передбачили найменування продукції, що підлягає поставці: лист рифл. 3*1250*2500м.ст. АіSі 304, її кількість 2660 кг, ціну за один кг з ПДВ 98 грн., загальну вартість партії товару 260680 грн., у тому числі 43446,67 грн. ПДВ, і такий порядок оплати покупцем товару: попередня оплата у розмірі 50 відсотків вартості партії товару здійснюється покупцем протягом 12 банківських днів від дати підписання сторонами специфікації, оплата решти 50 відсотків вартості партії товару здійснюється протягом 7 банківських днів від дати підписання покупцем видаткової накладної постачальника.

Згідно з товарно-транспортною накладною від 26.04.2016 №Р143 і видатковою накладною від 26.04.2016 №143 позивач на виконання договору №2972 передав у власність відповідачу в особі його представника ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності від 21.04.2016 №207, визначений у специфікації від 26.04.2016 №10 до договору №2972 товар загальною вартістю 260680 грн.

Відповідач прийняв переданий йому за вказаними вище товарно-транспортною і видатковою накладними товар і до подання позивачем позову здійснив його частково оплату у загальній сумі 120510 грн. , у тому числі: 40000 грн. за платіжними дорученнями від 24.05.2016 №208, 35510 грн. за платіжним дорученням від 31.05.2016 №247, 20000 грн. за платіжним дорученням від 07.06.2016 №296, 25000 грн. за платіжним дорученням від 30.08.2016 №799 і 25076 грн. 79 коп. за платіжним дорученням від 28.12.2016 №1626.

Решту суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 49924 грн. 21 коп. (260680 грн. - 65170 грн. - 40000 грн. - 35510 грн. - 20000 грн. - 25000 грн. - 25075 грн. 79 коп.) відповідач сплатив позивачу вже після подання ним позову за платіжним дорученням від 10.04.2017 №2266.

За порушення встановлених сторонами у специфікації від 26.04.2016 №10 до договору №2972 строків оплати товару позивач нарахував відповідачу до сплати:

- 22492 грн. 94 коп. передбаченої п. 7.3 договору №2972 пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення з 11.05.2016 по 23.05.2016 від суми боргу 195510 грн., за період прострочення з 24.05.2016 по 30.05.2016 від суми боргу 155510 грн., за період прострочення з 31.05.2016 по 06.06.2016 від суми боргу 120000 грн., за період прострочення з 07.06.2016 по 29.08.2016 від суми боргу 100000 грн., за період прострочення з 30.08.2016 по 27.12.2016 від суми боргу 75000 грн. і за період прострочення з 28.12.2016 по 20.03.2017 від суми боргу 49924 грн. 21 коп.;

8462 грн. 39 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань за травень 2016 року від суми боргу 155510 грн., за червень, липень, серпень 2016 року від суми боргу 100000 грн., за вересень, жовтень, листопад і грудень 2016 року від суми боргу 75000 грн., за січень, лютий і березень 2017 року від суми боргу 49924 грн. 21 коп.;

2138 грн. 13 коп. передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за період прострочення з 11.05.2016 по 23.05.2016 від суми боргу 195510 грн., за період прострочення з 24.05.2016 по 30.05.2016 від суми боргу 155510 грн., за період прострочення з 31.05.2016 по 06.06.2016 від суми боргу 120000 грн., за період прострочення з 07.06.2016 по 29.08.2016 від суми боргу 100000 грн., за період прострочення з 30.08.2016 по 27.12.2016 від суми боргу 75000 грн. і за період прострочення з 28.12.2016 по 20.03.2017 від суми боргу 49924 грн. 21 коп.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

У даному випадку відповідач в порушення своїх зобовязань, що виникли з господарського договору поставки від 14.07.2015 №2972 та специфікації до нього від 26.04.2016 №10, допустив прострочення виконання грошових зобовязань щодо оплати поставленого йому позивачем товару. Так після зарахування в рахунок попередньої оплати сплаченої відповідачем за платіжним дорученням від 21.04.2016 №14 суми 65170 грн. неоплачений залишок попередньої оплати становив 65170 грн. (130340 грн. 65170 грн.), прострочення в оплаті якого настало з 18.05.2016 (26.04.2016 + 12 банківських днів). Прострочення в оплаті решти 50 відсотків вартості поставленого товару у сумі 130340 грн. настало з 11.05.2016 (26.04.2016 + 7 банківських днів).

Таким чином, періоди і суми прострочення в оплаті відповідачем поставленого йому позивачем товару мали такий стан: з 11.05.2016 по 17.05.2016 у сумі 130340 грн., з 18.05.2016 по 23.05.2016 у сумі 195510, з 24.05.2016 по 30.05.2016 у сумі 155510 грн., з 31.05.2016 по 06.06.2016 у сумі 120000 грн., з 07.06.2016 по 29.08.2016 у сумі 100000 грн., з 30.08.2016 по 27.12.2016 у сумі 75000 грн. і з 28.12.2016 по 09.04.2017 у сумі 49924 грн. 21 коп.

Порушення відповідачем встановлених договором №2972 та специфікацією до нього від 26.04.2016 №10 строків оплати поставленого йому позивачем товару порушило права позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлений товар, тому позивач на день подання ним позову в порядку захисту своїх порушених прав вправі був вимагати від відповідача виконання своїх зобовязань в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь неоплаченого залишку основного боргу у сумі 49924 грн. 21 коп., а також передбаченої п. 7.3 договору №2972 пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 232 Господарського кодексу України право на нарахування позивачем відповідачу пені за прострочення оплати товару припинилося з 18.11.2016.

Отож сума передбаченої п. 7.3 договору №2972 пені, на стягнення якої з відповідача позивач має право у спірних правовідносинах, становить 16492 грн. 71 коп., у тому числі: 947 грн. 28 коп. пені за період прострочення з 11.05.2016 по 17.05.2016 від суми боргу 130340 грн.; 1217 грн. 93 коп. пені за період прострочення з 18.05.2016 по 23.05.2016 від суми боргу 195510 грн.; 1096 грн. 22 коп. пені за період прострочення з 24.05.2016 по 30.05.2016 від суми боргу 155510 грн.; 826 грн. 23 коп. пені за період прострочення з 31.05.2016 по 06.06.2016 від суми боргу 120000 грн.; 7538 грн. 25 коп. пені за період прострочення з 07.06.2016 по 29.08.2016 від суми боргу 100000 грн. і 4866 грн. 80 коп. пені за період прострочення з 30.08.2016 по 17.11.2016 від суми боргу 75000 грн.

Сума інфляційних нарахувань, на стягнення яких з відповідача позивач має право за вказані у позові місяці становить 7721 грн. 54 коп., у тому числі: 130 грн. 34 коп. за травень 2016 року від суми боргу 130340 грн.; 0,00 грн. за червень, липень, серпень 2016 року через дефляцію, яка мала місце у ці місяці; 5619 грн. 69 коп. за вересень, жовтень, листопад і грудень 2016 року від суми боргу 75000 грн. і 1971 грн. 51 коп. за січень, лютий і березень 2017 року від суми боргу 49924 грн. 21 коп.

Сума трьох процентів річних , на стягнення яких з відповідача позивач має право за вказані у позові періоди становить 2095 грн. 97 коп., у тому числі: 74 грн. 79 коп. за період прострочення з 11.05.2016 по 17.05.2016 від суми боргу 130340 грн.; 96 грн. 15 коп. за період прострочення з 18.05.2016 по 23.05.2016 від суми боргу 195510 грн.; 89 грн. 23 коп. за період прострочення з 24.05.2016 по 30.05.2016 від суми боргу 155510 грн.; 68 грн. 85 коп. за період прострочення з 31.05.2016 по 06.06.2016 від суми боргу 120000 грн.; 688 грн. 52 коп. за період прострочення з 07.06.2016 по 29.08.2016 від суми боргу 100000 грн.; 737 грн. 70 коп. за період прострочення з 30.08.2016 по 27.12.2016 від суми боргу 75000 грн. і 340 грн. 53 коп. за період прострочення з 28.12.2016 по 20.03.2017 від суми боргу 49924 грн. 21 коп.

Усі приведені вище розрахунки зроблені на калькуляторі інформаційно-правової системи "ОСОБА_4 Підприємство 9.5.3" з використанням облікових ставок Національного банку України та індексів інфляції, що діяли у періоди, за які нараховувалися пеня та інфляційні нарахування.

З огляду на приведені вище обставини заявлені позивачем у позові вимоги є обґрунтованими і законними лише в частині стягнення 49924 грн. 21 коп. основної суми боргу за поставлений товар, 16492 грн. 71 коп. пені, 7721 грн. 54 коп. інфляційних нарахувань і 2095 грн. 97 коп. трьох процентів річних.

Сплата відповідачем після подання позивачем позову за платіжним дорученням від 10.04.2017 №2266 суми у розмірі 50000 грн. означає про відсутність предмету спору в частині стягнення 49924 грн. 21 коп. основної суми боргу і 75 грн. 79 коп. пені, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України є підставою для припинення провадження у справі у цій частині позовних вимог.

Отож позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16416 грн. 91 коп. (16492 грн. 71 коп. 75 грн. 79 коп.) пені, 7721 грн. 54 коп. інфляційних нарахувань і 2095 грн. 97 коп. трьох процентів річних.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 22.03.2017 №2037 сплатив 1600 грн. судового збору.

Крім того, на оплату послуг адвоката ОСОБА_5 за укладеним з ним договором на надання правової допомоги від 10.03.2017 позивач сплатив 2500 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 10.03.2017 та актом приймання-передачі виконаних робіт за вказаним договором від 20.03.2017.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 1469 грн. 27 коп. витрат на сплату судового збору і 2295 грн. 75 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п. 11 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КЕМІКАЛ ЕЛЕМЕНТС ЮКРЕЙН" (проспект Хіміків, буд. 74, м. Черкаси, Черкаська область, 18028, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СТІЛ-СЕРВІС ЛТД" (вул. Байкальська, буд. 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49066, ) - 16416 грн. 91 коп. пені, 7721 грн. 54 коп. інфляційних нарахувань, 2095 грн. 97 коп. три проценти річних, 1469 грн. 27 коп. витрат на сплату судового збору і 2295 грн. 75 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

В частині позовних вимог про стягнення 49924 грн. 21 коп. основної суми боргу і 75 грн. 79 коп. пені провадження у справі припинити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 12.06.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко