ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.06.2017 Справа № 907/512/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Берегово, Закарпатської області

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОРЕСУРС ПЛЮС», м. Ужгород

до відповідача 2: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатської області

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

визнав, що позовну заяву слід повернути позивачу без розгляду.

Виносячи дану ухвалу суд виходив з наступного:

20.06.2017 року за вх.№02.3.1-13/547/17 в канцелярії Господарського суду Закарпатської області зареєстровано позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (м. Берегово, Закарпатської області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОРЕСУРС ПЛЮС» (м. Ужгород) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатської області) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

При підготовці позовної заяви до розгляду судом встановлено, що така підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір"

Відповідно до п. 2.2.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.13 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК України такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК України).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем, в порушення норм статті 55 ГПК України та пп. 1 п. 2 ч.2 статті 4 Закону України „Про судовий збір" сплачено 1600,00 грн. за позовну вимогу без урахування вартості майна, яке витребовується позивачем.

Таким чином, вищезазначена обставина є підставою для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Після усунення зазначеного, на підставі приписів ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву може бути повторно подано до господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може, за вмотивованим клопотанням, своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Також, відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами, внесеними Законом України №3382-VI від 19.05.2011року) позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 6 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

При огляді позовних матеріалів було встановлено, що позивачем при поданні позову долучено до матеріалів позову в якості доказів направлення позовної заяви два описи вкладення рекомендованого повідомлення, однак, з вказаних описів вкладення не вбачається, що саме та позовна заява яка була надіслана до суду також надіслана і відповідачам, і що було надіслано усі копії усіх доданих до позовної заяви документів відповідачам, що суперечить вимогам ст. 56 ГПК України, а отже, є підставою для повернення позовної заяви. Долучені позивачем описи вкладення рекомендованого відправлення доказом дотримання вимог чинного процесуального законодавства щодо належного оформлення позовних матеріалів слугувати не можуть, оскільки, при огляді вказаних описів вкладення рекомендованого відправлення було встановлено, що позивач надіслав відповідачам позовну заяву з додатками з різною кількістю аркушів (25 і 48 аркушів відповідно). Як вбачається із позовної заяви, яка була надіслана позивачем до суду, позивачем надіслано позовну заяву з додатками на 88 аркушах, а із змісту позовної заяви не вбачається, що відповідачі володіють усіма додатками, доданими до позовної заяви. Також, неможливо встановити, які саме додатки до позовної заяви позивачем було надіслано відповідачам, оскільки, в описах вкладення відсутній деталізований перелік додатків, які були надіслані відповідачам.

Також, форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством для цих документів. Якщо законодавством установлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, при цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. Проте, позивачем, у порушення зазначених вище правових норм, було засвідчено належним чином не всі додатки, долучені до позову.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 55, 56, 57, 63, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (м. Берегово, Закарпатської області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОРЕСУРС ПЛЮС» (м. Ужгород) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (с. Ільниця, Іршавський район, Закарпатської області) про витребування майна з чужого незаконного володіння - повернути без розгляду.

ДОДАТОК: на 84 - х арк.

Повернення позовної заяви не є перешкодою для звернення із позовною заявою в установленому порядку до господарського суду після усунення обставин, що спричинили повернення даної позовної заяви.

Суддя Андрейчук Л.В.