ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р.Справа № 916/5039/15

Господарський суд Одеської області у складі :

головуючого судді Никифорчука М.І.

судді Дяченко Т.Г

судді Малярчук І.А.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 1697 від 27.10.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від

від 3-ої особи (КМУ): ОСОБА_3 за довіреністю № 03-35/2224 від 13.03.2017р.;

від 3-ої особи (Міністерства інфраструктури України): не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/5039/15:

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України

про стягнення 85102,43 грн., -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі Позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ" (далі Відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України із позовом про стягнення штрафних санкцій за не поставку продукції за договором поставки №ОД/НХ-15-982НЮ від 23.10.2015р. (далі - Договір), посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору.

На підставі викладеного, з підстав ст.ст. 173-175, ст.193, ст.ст. 216-218, 231, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 14, 16, 20, 509, 525-526, 530, 610, 665, 712 Цивільного кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден з підстав викладених у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 11.02.2016 справа була прийнята до провадження судді Бездолі Д.О., розгляд справи призначений на 26.02.2016 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 26.02.2016 розгляд справи був відкладений на 16.03.2016 о 15 год. 30 хв. у зв'язку з неподанням позивачем усіх витребуваних судом доказів та необхідністю витребування судом нових доказів по справі.

Ухвалою суду від 16.03.2016 розгляд справи був відкладений на 04.04.2016 о 15 год. 10 хв. за клопотанням сторін.

Ухвалою суду від 04.04.2016 строк розгляду спору був продовжений на 15 днів. У судовому засіданні 04.04.2016 судом була оголошена перерва до 12.04.2016 о 12 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 12.04.2016 провадження у справі було зупинено до вирішення спору у справі господарського суду Одеської області № 916/912/16.

Ухвалою суду від 25.01.2017 провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначений на 06.02.2017 о 14 год. 00 хв.

У судовому засіданні 06.02.2017 судом було оголошено перерву до 07.02.2017 о 12 год. 45 хв.

Ухвалою суду від 07.02.2017 справа була призначена до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 916/5039/15, а саме: головуючий суддя Бездоля Д.О., суддя Петренко Н.Д., суддя Оборотова О.Ю.

Ухвалою суду від 09.02.2017р. справу № 916/5039/15 прийнято до провадження колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Бездоля Д.О., суддя Петренко Н.Д., суддя Оборотова О.Ю.

У зв'язку з закінченням повноважень судді Бездолі Д.О. та перебуваням судді Петренко Н.Д. на лікарняному, за розпорядженням керівника апарату суду № 315 від 13.03.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/5039/15.

Згідно протоколу повторної автоматичної зміни складу колегії суддів, справу № 916/5039/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Никифорчук М.І., суддя Д'яченко Т.Г. та суддя Оборотова О.Ю.

Ухвалою суду від 15.03.2017р. справу № 916/5039/15 прийнято до провадження колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя НикифорчукМ.І., суддя Д'яченко Т.Г., суддя Оборотова О.Ю.

У зв'язку з перебуванням члена колегії судді Оборотової О.Ю. з 24.04.2017р. на тривалому лікарняному, за розпорядженням керівника апарату суду № 475 від 26.04.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/5039/15.

Згідно протоколу повторної автоматичної зміни складу колегії суддів, справу № 916/5039/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Никифорчук М.І., суддя Д'яченко Т.Г. та суддя Малярчук І.А.

Ухвалою суду від 28.04.2017р. справу № 916/5039/15 прийнято до провадження колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Никифорчук М.І., суддя Д'яченко Т.Г., суддя Малярчук І.А.

В засіданні суду 21 червня 2016р. за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності обох представників сторін, оголошено вступна та резолютивні частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний^ товар(товари) та сплатити за нього певну грошову суму.

Відзначимо, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар окупцеві у строк, встановлений договором.

Як випливає з матеріалів справи, на виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №732 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яка набула чинності 29.09.2015, в установленому порядку 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» (), яке згідно з Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» є правонаступником залізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

ПАТ «Укрзалізниця» розпочало свою фінансово-господарську діяльність з 1.12.2015. Оскільки ДП «Одеська залізниця» входить до переліку підприємств та установ, правонаступником яких є ПАТ «Укрзалізниця», то з 01.12.2015 всі права і обовязки за договорами, укладеними ДП «Одеська залізниця», перейшли до ПАТ Укрзалізниця».

Комітетом з конкурсних торгів із закупівлі матеріально - технічних ресурсів Одеської залізниці були проведені відкриті торги на закупівлю папіру для офісної техніки (ДК 17.12.1) . Згідно з протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів переможцем відкритих торгів на закупівлю папіру для офісної техніки А-4 на суму 470 880,00 грн. (з ПДВ) визнано Товариство з обмеженою відповідальністю («ТехноЮг».

Між Державним підприємством Одеська залізниця (Замовник-позивач) та ТОВ «ТехноЮг» (Постачальник-відповідач) (разом Сторони) був укладений договір поставки папіру для офісної техніки від 23.10.2015 №ОД/НХ-15-982НЮ (Договір).

У п. 5.1 Договору сторони погодили мову, що товар має бути поставлений на підставі письмових заявок замовника впродовж 15 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою, листом за адресою: 65020, м. Одеса, вул. Льва Толстого, 30) начальником у кількості, визначеній у заявці.

На виконання цього пункту Договору служба матеріально-технічного постачання Одеської залізниці 04 листопада 2015 направила відповідачу електронною поштою та листом заявку від 03.11.2015 №НХ-13/5535 на поставку папіру А/4-80 г/кв м у кількості 8000 пачок за ціною 58,86грн. (з ПДВ) на суму 470 880 грн. (з ПДВ).

Кінцевий строк поставки продукції за зазначеною заявкою сплинув 25.11.2015р.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

В порядку досудового врегулювання спору відповідачу була направлена претензія від 27.11.2015р. № НЗТ-07/355, за якою відповідачу було запропоновано добровільно перерахувати позивачу штраф за порушення термінів поставки |продукції, визначеної Договором та передбачений п. 11.3. розділу 11 »«Відповідальність сторін» у сумі 78 480,00 грн. за указаними в претензії (реквізитами. Відповіді на претензію відповідач не надав.

Станом на 14.12.2015 продукція у кількості 8000 пачок на суму 470 880,00грн. (з ПДВ) позивачу не поставлена. Жодного доказу, що відповідач вжив будь-які заходи для належного виконання зобовязання по поставці позивачу продукції за договором відповідач не надав позивачу.

Відповідальність відповідача за неналежне виконання зобовязання передбачена ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та п. 11.3. розд. 11 Договору. Згідно з п. 11.3. розд. 11 Договору:

- у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого зобовязання, за кожний день затримки;

- за порушення термінів поставки продукції, визначеної договором Постачальник має сплатити штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції.

Розмір штрафу за порушення термінів поставки товару згідно з п. 11.3. розд. 11 договору складає 78 480 грн. згідно наданого позивачем розрахунку.

За затримку поставки товару згідно з п. 11.3 Договору станом на 14.12.2015р. відповідачеві нараховано пені в сумі 6 622 грн. 43коп.

За п. 11.5 Договору сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від взятих на себе зобовязань.

Наданий позивачем розрахунок сум стягнення суд приймає до уваги та вважає його правильним.

За таких обставин господарський суд, аналізуючи вищенаведене у сукупності, вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними і тому підлягаючими задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ" (65020, м. Одеса, вул. Льва Толстого, 30, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) штраф у розмірі 78480 (сімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., пеню у сумі 6622 (шість тисяч шістсот двадцять дві) грн. 43 коп. та судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2017 р.

Головуючий суддя М.І. Никифорчук

Суддя Т.Г. Д'яченко

Суддя І.А. Малярчук