КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. Справа№ 910/18670/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Бойко А.М.

відповідача 1 Табула О.М.

відповідача 2 Сторожук Н.Я.

третьої особи не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2016 (дата підписання 12.12.2016)

по справі № 910/18670/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп"

до 1. Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

2. Публічного акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

позивача Публічного акціонерного товариства "Чорноморський суднобудівний завод"

про стягнення 2979711,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.12.2016 по справі №910/18670/16 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2016 по справі № 910/18670/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 по справі №910/18670/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2016 прийнято до провадження у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Іоннікової І.А., Отрюха Б.В. та призначено до розгляду 01.03.2017.

16 лютого 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

20 лютого 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

24 лютого 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшло клопотання про зупинення розгляду даної справи до закінчення розгляду пов'язаної справи № 915/71/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 розгляд справи відкладено до 16.03.2017.

14 березня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

14 березня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15 березня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення на клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-53/986/17 від 15.03.2017, в зв'язку з участю судді Іоннікової І.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у підготовці суддів для підтримання кваліфікації, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18670/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.03.2017 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Власова Ю.Л., Отрюха Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 прийнято справу № 910/18670/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2016 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Отрюх Б.В.

16 березня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача надійшла заява про відкликання клопотання про зупинення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 розгляд справи відкладено до 20.04.2017.

18 квітня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення по справі.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/389/17 від 20.04.2017 справу № 910/18670/16, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016, в зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Корсакової Г.В. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2017, справу № 910/18670/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 23.05.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 розгляд справи відкладено до 19.06.2017.

14 червня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення по справі.

16 червня 2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Розпорядженням від 19.06.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 19.06.2017, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 по справі №910/18670/16 до свого провадження.

В судове засідання 19.06.2017 з'явились представники позивача, відповідачів 1 та 2.

Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник третьої особи повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016.

Представники відповідачів 1 та 2 в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 1 та 2, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

02 серпня 2012 року між Державним підприємством "Дельта-лоцман" (після заміни сторони - ДП "Адміністрація морських портів України") (замовник) та Публічним акціонерним товариством "Чорноморський суднобудівний завод" (ПАТ "ЧСЗ") укладено договір на надання послуг з ремонту землесоса "Тилигульський" №245/В-12 (далі - "Договір надання послуг").

Відповідно до умов Договору надання послуг виконавець зобов'язується у 2012-2013 роках надати замовникові послуги, зазначені в п. 1.2 цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п. 1.2 Договору надання послуг найменування послуги: послуги з ремонту землесоса "Тилигульський" (судно) на клас КМ Л1 ІА2 земснаряд, відповідно до Правил огляду суден регістром судноплавства України (послуги), з використанням матеріалів, запасних частин, комплектуючих, обладнання, агрегатів, вузлів, лакофарбних, замінюваних та витратних матеріалів тощо виконавця.

Пунктом 5.1 вказаного договору сторони передбачили строк (термін) надання послуг - 330 календарних днів з дати підписання акту про приймання судна в ремонт.

Додатковими угодами №2 від 02.01.2013 та №6 від 31.12.2013 сторонами зупинявся перебіг строку надання послуг, зазначений в п. 5.1 договору.

Місцевим господарським судом встановлено, що з метою забезпечення ПАТ "ЧСЗ" своїх зобов'язань за Договором надання послуг, 07.04.2015 ПАТ "ЮНЕКС БАНК" (Банк-Гарант) видано на ім'я ДП "Адміністрація морських портів України" банківську гарантію (нова редакція банківської гарантії №0.81.0712.ЮО_К від 26.07.2012) (далі - "Банківська гарантія").

Згідно з умовами Банківської гарантії Банк-Гарант зобов'язується сплатити за першою вимогою на користь ДП "Адміністрація морських портів України", перед яким принципал зобов'язаний виконати умови Договору надання послуг, грошову суму відповідно до п. 2 цієї гарантії (гарантійний платіж), у випадку настання однієї із обставин наведених нижче (гарантійний випадок), а саме: порушення принципалом умов виконання основного зобов'язання.

Пунктом 2 Банківської гарантії передбачено, що зобов'язання Банка-Гаранта за цією гарантією обмежуються сумою, що становить 2979711,92 грн.

За змістом п.п. 4.2 та 4.3 Банківської гарантії ця гарантія є чинною з дня отримання принципалом її оригінального примірника та діє до 12:00 год. 10.12.2015 р. включно; вимога бенефіціара про сплату Банком-Гарантом грошової суми за цією гарантією повинна бути надана Банку-Гаранту до 12:00 год. 10.12.2015 в письмовій формі.

Відповідно до п. 6 Банківської гарантії Банк-Гарант розглядає вимогу по гарантії протягом 5 робочих днів з дня її отримання за наявності всіх необхідних документів, підтверджуючих невиконання принципалом взятих на себе зобов'язань.

29 липня 2016 року між ПАТ "ЮНЕКС БАНК" (заставодержатель) та ТОВ "Смарт-Мерітайм Груп" (заставодавець) укладено договір застави майнових прав №0.81.0712.ЮО_З 2 (далі - "Договір застави").

Відповідно до умов Договору застави, в забезпечення виконання ПАТ "ЧСЗ" зобов'язання, які виникають на підставі договору банківської гарантії, заставодавець передає заставодержателю в заставу грошові кошти, визначені п. 2.1 договору, а заставодержатель приймає їх в заставу, відповідно до умов договору та має право у разі порушення принципалом основного зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

Пунктом 2.1 Договору застави передбачено, що в забезпечення виконання основного зобов'язання заставодавець передає, а заставодержатель приймає в заставу грошові кошти в національній валюті України - гривні, розміщені на рахунку покриття, відкритому в ПАТ "ЮНЕКС БАНК" в розмірі 2979711,92 грн. Кошти на рахунку блокуються Банком-Гарантом на строк до повного виконання принципалом зобов'язання за гарантією.

08 грудня 2015 року відповідач 1 звернувся до відповідача 2 з вимогою №7049 від 07.12.2015 про сплату Банком-Гарантом грошових коштів в розмірі 2979711,92 грн. за Банківською гарантією.

11 серпня 2016 року Банк здійснив сплату гарантійного платежу на користь ДП "Адміністрація морських портів України" за Банківською гарантією, в зв'язку з чим з рахунку покриття позивача списані грошові кошти у розмірі 2979711,92 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач 1 неправомірно звернувся до відповідача 2 з вимогою №7049 від 07.12.2015 про сплату Банком-Гарантом грошових коштів у розмірі 2 979 711,92 грн. за Банківською гарантією, а відповідач 2, в свою чергу безпідставно, всупереч умовам Банківської гарантії та договору застави, задовольнив зазначену вимогу.

Щодо правомірності пред'явлення відповідачем 1 вимоги №7049 від 07.12.2015 колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми, відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

Обґрунтовуючи своє звернення з вимогою відповідач 1 зазначив, що ПАТ "ЧСЗ" допущені порушення умов Договору на надання послуг - не надані послуги з ремонту землесосу "Тилигульський" в обсягах, передбачених договором, не підписаний протокол випробування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 5.1 Договору надання послуг сторони передбачили строк (термін) надання послуг - 330 календарних днів з дати підписання акту про приймання судна в ремонт.

Додатковими угодами №2 від 02.01.2013 та №6 від 31.12.2013 до Договору надання послуг сторонами зупинявся перебіг строку надання послуг, зазначений в п. 5.1 договору, і, станом на момент звернення відповідачем 1 із вимогою №7049 від 07.12.2015, такий перебіг строку не поновлено.

Відповідно до п. 6.3 Договору надання послуг ПАТ "ЧСЗ" зобов'язався, зокрема забезпечити надання послуг у строки встановлені цим договором, забезпечити надання послуг в обсязі, не меншому ніж зазначено в попередній ремонтній відомості судна, але достатньому для введення судна в експлуатацію, забезпечення продуктивності днопоглиблювальниного обладнання, що вказана в технічній документації заводу-виробника судна та отримання комплекту суднових документів, нести відповідальність за збереження демонтованих з судна конструкцій, механізмів, агрегатів та деталей, а також переданого замовником виконавцю на зберігання суднового майна.

Згідно з п. 12.2 Договору надання послуг сторони погодили, що не пізніше дати укладення цього договору про закупівлю виконавець повинен внести забезпечення виконання цього договору в розмірі 5% вартості (ціни) цього договору про закупівлю, що складає 2 979 711,92 грн. Забезпечення виконання цього договору про закупівлю надається замовнику виконавцем у вигляді оригіналу безвідкличної банківської гарантії на вказану суму. Безвідклична банківська гарантія, яка надається виконавцем замовнику як забезпечення виконання цього договору про закупівлю, повинна містити зобов'язання банка-гаранта "сплатити за першою вимогою" замовника, тобто закріплювати обов'язок безумовного перерахування банком-гарантом коштів на поточний рахунок замовника проти письмової вимоги замовника. Банківська гарантія діє протягом строку дії цього договору, а саме до 31.12.2013 р. включно. Банківською гарантією забезпечується виконання зобов'язань виконавця перед замовником за цим договором у повному обсязі.

Замовник повертає забезпечення виконання цього договору про закупівлю після виконання виконавцем цього договору, а також у випадках, передбачених чинним законодавством, а також згідно з умовами, зазначеними у цьому договорі - після підписання сторонами протоколу випробування судна за умови, що протокол випробування судна підписаний сторонами в строк до 01.07.2013 включно, але не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Забезпечення виконання цього договору не повертається замовником у разі порушення виконавцем умов виконання цього договору, а саме у разі не підписання сторонами протоколу випробування судна в строк до 01.07.2013 включно.

Таким чином, банківською гарантією забезпечується виконання зобов'язань виконавця перед замовником в повному обсязі.

Поряд з цим, як вірно встановлено місцевим господарським судом, протокол випробування судна у встановлений договором строк, сторонами не підписано.

Відповідно до п.п. 4.2 та 4.3 Банківської гарантії ця гарантія є чинною з дня отримання принципалом її оригінального примірника та діє до 12:00 год. 10.12.2015 включно; вимога бенефіціара про сплату Банком-Гарантом грошової суми за цією гарантією повинна бути надана Банку-Гаранту до 12:00 год. 10.12.2015 в письмовій формі.

Як зазначалось вище, відповідач 1 пред'явив Банку-Гаранту вимогу №7049 07.12.2015 тобто в строк, визначений п. 4.3 Банківської гарантії.

Відповідно до 3 статті 563 Цивільного кодексу України у вимозі до гаранта або у доданих до неї документах, кредитор повинен вказати у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Як вбачається з вимоги №7049 позивач, серед іншого, чітко зазначив, що ПАТ "ЧСЗ" не виконав свої зобов'язання за Договором, та що порушені зобов'язання за Договором стосувалися ремонту землесосу «Тилигульский», а також не підписано протокол випробовування.

Пунктом 4.3 Банківської гарантії передбачено, що вимога бенефіціара про сплату Банком-Гарантом грошової суми за цією гарантією повинна бути надана банку-гаранту до 12:00 год. 10.12.2015 р. в письмовій формі, в якій обов'язково зазначається:

- номер і дата цієї гарантії;

- сума боргу, який підлягає сплаті банком-гарантом;

- платіжні реквізити бенефіціара, за якими Банк-Гарант повинен здійснити гарантійний платіж;

- вимога по гарантії повинна бути підписана уповноваженою особою бенефіціара та засвідчена печаткою бенефіціара.

За таких обставин, Вимога платежу містить всі відомості щодо порушення Постачальником зобов'язань за Договором, які вимагаються статтею 563 ЦК України та умовами Гарантії, і така вимога є правовою підставою для здійснення платежу за Гарантією.

Відповідно до п. 4.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема, і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання (стаття 562 ЦК України). Якщо в основному договорі не зазначено всіх істотних умов зобов'язання, забезпеченого гарантією, ця обставина не є підставою для оспорювання гарантії. Обов'язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії, настає лише за умов порушення боржником забезпеченого гарантією зобов'язання та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із цих умов відповідальність гаранта не настає.

Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідач 2 правомірно виплатив відповідачу суму банківської гарантії.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода -наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Таким чином, позивач повинен довести протиправність дій відповідачів і їх вину, наявність та розмір збитків, наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та спричиненням шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено наявність протиправних дій відповідача 2 під час виконання ним зобов'язань за Банківською гарантією щодо перерахування грошових коштів на рахунок відповідача 1, як і протиправність дій відповідача 1 щодо звернення з вимогою до банку.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 по справі № 910/18670/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 по справі № 910/18670/16 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/18670/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець