ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.06.2017 р. Справа№ 914/1217/17

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

про визнання договору недійсним

Суддя П. Манюк,

розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання договору недійсним, встановив.

Статтею 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як роз'яснено Вищим господарським судом України у п.п.2.20 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" із змінами та доповненнями, чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Пунктом 2.21 вказаної постанови визначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, позивачем, як доказ сплати судового збору, представлено копію банківської квитанції та витяг з електронної сторінки з інформацією про реквізити квитанції без жодної відмітки банківської устнови.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що позивачем при поданні позовної заяви до суду не подано належних, достатніх та допустимих доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, частиною 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу у справі є оригінал поштової квитанції з описом вкладення в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу.

Суд звертає увагу позивача, що опис вкладення у цінний лист та поштова квитанція або фіскальний чек подаються до господарського суду тільки в оригіналі.

Всупереч вищенаведеному, позивачем долучено копії опису вкладення про відправлення цінного листа та поштових квитанцій.

Пунктом 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (надалі - Постанова) роз'яснено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже позовну заяву та додані до неї документи слід повернути без розгляду для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 57, п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання договору недійсним від 15.06.2017 року № 1276 та додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками - на 46 арк.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Манюк П.Т.