ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

за результатами попереднього засідання

16 червня 2017 р. Справа № 909/490/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника боржника ОСОБА_1, розпорядника майна ОСОБА_2, представника ініціюючого кредитора ОСОБА_3, представника публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс",

в с т а н о в и в:

ухвалою від 07 липня 2016 р. господарським судом Івано-Франківської області (суддя Стефанів Т. В.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Логістик-Сервіс", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, попереднє засідання призначено на 08 вересня 2016 р.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Логістик-Сервіс" було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 07 липня 2016 р. згідно з вимогами Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 17 грудня 2013 р.

08 вересня 2016 р., попереднє судове засідання не відбулось у зв'язку із надходженням апеляційної скарги АТ "Єврогазбанк" на ухвалу про порушення провадження у даній справі та направленням матеріалів справи № 909/490/16 до Львівського апеляційного господарського суду.

Провадження у справі про банкрутство ТОВ "Логістик-Сервіс" суд неодноразово зупиняв у зв'язку із оскарженням АТ "Єврогазбанк" ухвали про порушення провадження у даній справі.

У зв'язку з тим, що 22 січня 2017 р. закінчився термін повноважень судді Стефанів Т. В., 21 березня 2017 р. здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 909/490/16, за результатами якого справу передано на розгляд судді Ткаченко І. В.

22 березня 2017 р., суд поновив провадження у даній справі та призначив її до розгляду на 20 квітня 2017 р.

20 квітня 2017 р., попереднє засідання суд відклав на 17 травня 2017 р.

17 травня 2017 р., процедуру розпорядження майном боржника суд продовжив на два місяці, тобто до 04 липня 2017 р., а попереднє засідання відклав на 30 травня 2017 р.

Ухвалою від 30 травня 2017 р. попереднє засідання було судом відкладено на 16 червня 2017 р.

В судовому засіданні представник АТ "Єврогазбанк" заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю підготувати додаткові пояснення.

У задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи суд відмовив з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше двох місяців та десяти днів, а у разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після проведення підготовчого засідання суду.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Так, в матеріалах справи наявна заява АТ "Єврогазбанк" з грошовими вимогами до боржника, письмові заперечення на повідомлення розпорядника майна щодо часткового невизнання грошових вимог АТ "Єврогазбанк" із відповідними додатками, клопотання Банку про долучення додаткових документів до справи, тож в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду грошових вимог АТ "Єврогазбанк" по суті.

Слід звернути увагу також, що Банк звернувся до суду з грошовими вимогами до боржника ще в серпні 2016 р., відтак, у кредитора було достатньо часу для подання суду будь-яких додаткових письмових пояснень чи заперечень.

На виконання ухвали від 07 липня 2016 р. розпорядник майна подав суду повідомлення щодо розгляду вимог кредиторів та реєстр вимог кредиторів ТОВ "Логістик-Сервіс".

Згідно з ч. 1 ст. 23 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Так, після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Логістик-Сервіс" до суду, боржника та розпорядника майна звернулось АТ "Єврогазбанк" із грошовими вимогами до боржника на загальну суму 77 936 828 грн 72 коп.

За змістом ч. 2 ст. 25 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у попередньому засіданні суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

11 серпня 2016 р., до канцелярії суду надійшла заява ініціюючого кредитора ТОВ "Трускавецьінвест" з додатковими грошовими вимогами до боржника в сумі 840 000 грн основного боргу та 16 536 грн витрат по сплаті судового збору.

Свої заяви АТ "Єврогазбанк" і ТОВ "Трускавецьінвест" здали на пошту 26 липня 2016 р. та 04 серпня 2016 р. відповідно. Відтак, кредитори звернулись до суду із вимогами до боржника у встановлений ч. 1 ст. 23 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк.

Заявлені грошові вимоги до боржника в розмірі 77 936 828 грн 72 коп. АТ "Єврогазбанк" обґрунтував наявністю заборгованості ТОВ "Прядко" за кредитним договором від 10 травня 2012 р. № 569-100512 із відповідними договорами про внесення змін до нього, укладеним між АТ "Єврогазбанк" і ТОВ "Прядко", на забезпечення виконання умов якого 14 травня 2012 р. АТ "Єврогазбанк" та ТОВ "Логістик-Сервіс" уклали договір іпотеки № 984-140512/І.

10 травня 2012 р., АТ "Єврогазбанк" (банк) і ТОВ "Прядко" (основний боржник) уклали кредитний договір № 569-100512, відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати основному боржнику кредит, а основний боржник зобов'язувався повернути позивачу кредит та відсотки за користування ним.

Згодом сторони Кредитного Договору вносили до нього ряд змін.

На забезпечення виконання зобов'язань основного боржника за кредитним договором № 569-100512, 14 травня 2012 р. АТ "Єврогазбанк" та ТОВ "Логістик-Сервіс" (майновий поручитель, іпотекодавець) уклали договір іпотеки № 984-140512/І.

Згідно з умовами Договору Іпотеки, цей Договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору від 10 травня 2012 р. № 569-100512. Предметом іпотеки є об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Трускавець.

Відповідно до п. 1.6 Договору Іпотеки, за домовленістю сторін станом на дату укладання цього Договору, загальна заставна вартість предмету іпотеки складає - 14 145 945 грн.

Наявність заборгованості основного боржника за кредитним договором № 569-100512 підтверджена рішенням господарського суду Київської області від 20 травня 2015 р. по справі № 911/1777/15 про стягнення з ТОВ "Прядко" на користь АТ "Єврогазбанк" 27 729 837 грн 66 коп.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (частини 1, 2 ст. 552 ЦК України).

Згідно з ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно положеннями ч. 1 ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Заставодавцем, відповідно до ч. 1 ст. 583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до вимог ст. 1 ОСОБА_5 України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 1 ОСОБА_5 України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим ОСОБА_5; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

За змістом ст. 589 ЦК України та ст. 19 ОСОБА_5 України "Про заставу", у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ОСОБА_5 України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як визначено в ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, юридичні поняття "поручитель" та "майновий поручитель", не є тотожними, вказані особи є суб'єктами різних за змістом цивільних правовідносин, а саме - поручитель є суб'єктом такого виду забезпечення як порука на підставі статей 546, 553 ЦК України, а майновий поручитель є суб'єктом такого виду забезпечення зобов'язань як застава (іпотека), правова природа якого визначена ОСОБА_5 України "Про заставу", ОСОБА_5 України "Про іпотеку".

ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не обмежують право Банку звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Однак, відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ОСОБА_5 України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Тобто відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 3-1591гс16 від 29 березня 2017 р.

У визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави. Даної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у інформаційному листі № 01-06/606/2013 від 28 березня 2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Так, умовами договору іпотеки № 984-140512/І від 14 травня 2012 р. солідарна відповідальність ТОВ "Логістик-Сервіс" та ТОВ "Прядко" за кредитним договором № 569-100512 від 10 травня 2012 р. не передбачена.

Не передбачена солідарна відповідальність і умовами самого Кредитного Договору. Крім того, ТОВ "Логістик-Сервіс" не є стороною цього Кредитного Договору.

Разом з тим, ст. 11 ОСОБА_5 України "Про іпотеку" чітко визначає, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Вартість предмета іпотеки погоджена сторонами в п. 1.6 Договору Іпотеки та становить 14 145 945 грн.

На підставі викладеного, грошові вимоги АТ "Єврогазбанк" в частині 44 902 745 грн 47 коп. слід відхилити та окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Логістик-Сервіс" грошові вимоги АТ "Єврогазбанк" в сумі 14 145 945 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

До реєстру вимог кредиторів боржника слід включити й витрати АТ "Єврогазбанк" по сплаті судового збору в сумі 2 756 грн.

До суду також надійшла заява ініціюючого кредитора ТОВ "Трускавецьінвест" із додатковими грошовими вимогами до боржника в сумі 840 000 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 21 жовтня 2011 р. ТОВ "Трускавецьінвест" (постачальник, кредитор) та ТОВ "Логістик-Сервіс" (покупець, боржник) уклали договір поставки № 0209/11, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити покупцю товар - будівельні матеріали, а покупець, в свою чергу, - прийняти та оплатити товар.

Згідно з п. 3.1 Договору, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця товар на протязі семи днів з моменту оплати.

На виконання умов договору відповідно до даних платіжних доручень № 357 від 24 жовтня 2011 р., № 365 та № 363 від 28 жовтня 2011 р. ТОВ "Трускавецьінвест" перерахувало ТОВ "Логістик-Сервіс" 1 280 000 грн попередньої оплати за будівельні матеріали.

Боржник умови Договору не виконав, поставку будівельних матеріалів не здійснив та попередню оплату за Договором ТОВ "Трускавецьінвест" не повернув.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2015 р. по справі № 909/1223/15 стягнуто з ТОВ "Логістик-Сервіс" на користь ТОВ "Трускавецьінвест" частину попередньої оплати за договором поставки № 0209/11 від 21 жовтня 2011 р. в сумі 440 000 грн.

Таким чином, сума неповерненої попередньої оплати, що не охоплена рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2015 р. по справі № 909/1223/15, складає 840 000 грн.

За змістом ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, грошові вимоги ТОВ "Трускавецьінвест" були визнані боржником та розпорядником майна в повному обсязі та включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів боржника в четверту чергу.

Враховуючи наведене, грошові вимоги ТОВ "Трускавецьінвест" в сумі 840 000 грн слід визнати та включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Логістик-Сервіс" в четверту чергу.

Крім того, до четвертої черги реєстру вимог кредиторів обґрунтовано включені вимоги ТОВ "Трускавецьінвест" в сумі 440 000 грн як вимоги четвертої черги, які були визнані ухвалою про порушення провадження у даній справі, а також до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника слід включити витрати ТОВ "Трускавецьінвест" по сплаті судового збору в сумі 16 536 грн.

Інших заяв із кредиторськими вимогами до ТОВ "Логістик-Сервіс" суд не отримував.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 23 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

В матеріалах справи наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна № 64980959 від 03 серпня 2016 р., відповідно до якого у боржника наявне майно, що перебуває в іпотеці АТ "Єврогазбанк" на підставі договору іпотеки від 14 травня 2012 р.

Отже, в реєстрі вимог кредиторів ТОВ "Логістик-Сервіс" слід окремо облікувати відомості про майно боржника, яке є предметом застави.

Згідно з ч. 4 ст. 23 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

За змістом ст. 25 цього ОСОБА_5, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Керуючись статтями 2, 23, 25, 26 ОСОБА_5 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 82 ГПК України, суд

у х в а л и в:

кредиторами товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс" (ідентифікаційний код 32361159) визнати:

- товариство з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" (ідентифікаційний код 30439207) з грошовими вимогами: четвертої черги в сумі 1 280 000 (один мільйон двісті вісімдесят тисяч) грн та першої черги в сумі 16 536 (шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять шість) грн;

- публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" з грошовими вимогами першої черги в сумі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Грошові вимоги публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в сумі 44 902 745 грн 47 коп. - відхилити.

Окремо внести до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс" грошові вимоги публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (ідентифікаційний код 34693790) в сумі 14 145 945 (чотирнадцять мільйонів сто сорок п'ять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн, які забезпечені заставою майна товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс".

Окремо облікувати в реєстрі вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс" відомості про майно боржника, яке є предметом застави - об'єкт незавершеного будівництва (літера А4 за планом земельної ділянки), готовність незавершеного будівництва готельного комплексу - 50 %, який знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Суховоля, буд. 18, номер РПВН: 24836169, кадастровий номер: :004:0006.

Затвердити реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс".

Розпоряднику майна організувати проведення зборів кредиторів та подати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів.

Підсумкове засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, провести 03 липня 2017 р., о 12 год. 00 хв., в приміщенні господарського суду Івано-Франківської області по вул. Шевченка, 16, кімн. № 20 у м. Івано-Франківську.

Судове засідання провести з використанням системи відеоконференцзв'язку, забезпечення проведення якого доручити господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44Б).

В судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк".

Учасникам у справі про банкрутство направити в засідання своїх представників, повноваження яких оформити у відповідності із зазначеними у ст. 28 ГПК України вимогами, та надати суду належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представників.

Суддя Ткаченко І. В.