КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 911/1153/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Цукарєвій Г.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.05.2017

у справі № 911/1153/17 (суддя О.В. Конюх)

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана +"

про визнання договору недійсним

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана +"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

про стягнення 621154,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.05.2017 у справі №911/1153/17 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" разом з доданими до неї матеріалами повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" звернулось до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду Київської області від 22.05.2017 та передати до Господарського суду Київської області зустрічний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" для спільного розгляду с первісним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г. суддів Руденко М.А. та Кропивної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.065.2017.

У судове засідання 14.06.2017 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача та відповідача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та відповідача.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

В провадженні Господарського суду Київської області розглядається справа №911/1153/17 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Беркана+» (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (далі - Апелянт/Відповідач) про стягнення - 621154,06 грн. за Договором поставки №1/310316 від 31.03.2016 (далі - Договір).

22.05.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було подано Зустрічний позов від 21.05.2017 у справі №911/1153/17 про визнання Договору поставки №1/310316 від 31.03.2016 недійсним.

22.05.2017 Господарським судом Київської області було постановлено Ухвалу про повернення даного Зустрічного позову ТОВ «Фрам Ко» від 21.05.2017 без розгляду на підставі п.4 ч.І ст.63 ГПК України.

Cудом першої інстанції зазначено, що Позивачем до позову додано квитанцію від 21.05.2017 № 25429 на загальну суму 1600,00 грн., однак така квитанція не містить підписів платника та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що ним було здійснено перевірку надходжень грошових коштів за вказаною вище квитанцією до Державного бюджету та встановив, що кошти за даною квитанцією до державного бюджету не надходили.

Відповідно до п.З ч.І ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.2.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», законом передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9). При цьому господарський суд може з'ясувати відповідну обставину, використовуючи способи, передбачені ГПК, зокрема у разі необхідності отримувати таку інформацію від територіальних органів казначейства, яким судовий збір перераховано від позивача або особи, що подала апеляційну (касаційну) скаргу чи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

судом першої інстанції вказано, що додана Позивачем до зустрічного позову квитанція не містить підписів платника та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію, а тому не відповідає п.1.3. Розділу IV Постанови правління Національного банку України від 01.06.2011 р. №174 «Про затвердження інструкції про ведення касових операцій банками України».

Закон України «Про судовий збір» не містить обов'язку сплачувати судовий збір виключно через установи банку, оскільки положення статті 6 вказаного закону, яким встановлювався обов'язок сплати збору виключно через банківські установи було виключено з тексту закону ще в 2015 році.

ДП «Інформаційні судові системи» Державної судової адміністрації України в Листі від 27.11.2015 вказало наступне: «01.09.2015 норма про обов'язкову сплату судового збору тільки через банки була виключена. Ці зміни дозволяють використовувати більш зручні способи проплати збору, в тому числі через онлайн- системи, включаючи портал Судової влади України. У таких випадках платник здійснює переказ коштів з використанням електронного платіжного засобу. Платник має можливість отримати (роздрукувати) тільки документ, який підтверджує здійснення ним операції про безготівкове перерахування відповідної суми судового збору. Він не містить підпису і відтиску печатки банку. Крім того, процесуальне законодавство не передбачає чіткого визначення виду платіжного документа, який повинен подаватися до суду на підтвердження оплати збору. Діючі редакції процесуальних кодексів визначають лише те, що до суду подається документ про сплату судового збору. Тобто, це може бути будь-який документ, що підтверджує перерахування коштів», (копія Листа додається).

Оскільки, Апелянтом було сплачено суму судового збору онлайн через портал Судової влади України, то відповідно квитанція про оплату судового збору не може містити підписів платника та працівника банку та є належним доказом, який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про повернення позовної заяви.

У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

В зв'язку з цим, оскаржувана ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням зустрічного позову до суду першої інстанції для сумісного розгляду з первісним позовом.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування ухвали Господарського суду Київської області від 22.05.2017 у справі №911/1153/17.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.05.2017 у справі №911/1153/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.05.2017 у справі №911/1153/17 скасувати.

3. Матеріали справи №911/1153/17 повернути до Господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна