ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2017 р.Справа № 922/1196/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Інжінірінг Девелопмент", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера", м. Харків
про стягнення 48224,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 1 від 10.01.2017 року, ОСОБА_2, директор

відповідача - ОСОБА_3, дов. № 4 від 20.04.2017 року, ОСОБА_4, дов. від 07.06.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 38236,68 грн. заборгованості та 9987,92 грн. фінансових санкцій за договором підряду № 23 від 17 серпня 2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 01 червня 2017 року та у наданому клопотанні просить суд витребувати у позивача належним чином завірені копії документів.

Представник позивача у судовому засіданні 01 червня 2017 року проти клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином завірених копій документів заперечує.

Представник позивача у судовому засіданні 01 червня 2017 року та у наданих запереченнях на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 01 червня 2017 року та у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 01 червня 2017 року було вказано, що клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином завірених копій документів буде розглянуто у наступному судовому засіданні та оголошено перерву до 08 червня 2017 року до 11 годин 40 хвилин.

08 червня 2017 року судове засідання було продовжено у тому ж складі суду.

Представники відповідача у судовому засіданні 08 червня 2017 року та у наданому клопотанні просять суд витребувати у позивача належним чином завірені копії документів.

Представник позивача у судовому засіданні 08 червня 2017 року проти клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином завірених копій документів заперечує.

Представник позивача у судовому засіданні 08 червня 2017 року та у наданих запереченнях на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 08 червня 2017 року та у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечують, просять відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 08 червня 2017 року було вказано, що клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином завірених копій документів буде розглянуто у наступному судовому засіданні та оголошено перерву до 09 червня 2017 року до 10 годин 30 хвилин.

09 червня 2017 року судове засідання було продовжено у тому ж складі суді.

Представники відповідача у судовому засіданні та у наданому клопотанні просять суд залишити без розгляду попереднє клопотання про витребування у позивача належним чином завірених копій документів. Також просить суд витребувати у позивача належним чином завірені копії: затверджених технічних умов на електропостачання, та проектну електропостачання на виконання робіт по монтажу кабелю зовнішнього електропостачання по об*єкту "Будівництво фізкультурно-оздоровчого комплексу по вул. Маршала Гречка б/н м. Первомайський, Харківської області (коригування)", узгодженої із Акціонерною компанією "Харківобленерго"; загального журналу на об*єкт "Будівництво фізкультурно-оздоровчого комплексу по вул. Маршала Гречка б/н м. Первомайський, Харківської області (коригування)", узгодженої із Акціонерною компанією "Харківобленерго".

Представники позивача у судовому засіданні проти клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином завірених копій документів заперечують.

Представники позивача у судовому засіданні та у наданих запереченнях на відзив підтримують заявлені позовні вимоги і просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні та у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечують, просять відмовити у задоволенні позову.

Згідно статті 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне клопотання відповідача про залишення без розгляду попереднього клопотання про витребування у позивача належним чином завірених копій документів задовольнити. Клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином завірених копій: затверджених технічних умов на електропостачання, та проектну електропостачання на виконання робіт по монтажу кабелю зовнішнього електропостачання по об*єкту "Будівництво фізкультурно-оздоровчого комплексу по вул. Маршала Гречка б/н м. Первомайський, Харківської області (коригування)", узгодженої із Акціонерною компанією "Харківобленерго"; загального журналу на об*єкт "Будівництво фізкультурно-оздоровчого комплексу по вул. Маршала Гречка б/н м. Первомайський, Харківської області (коригування)", узгодженої із Акціонерною компанією "Харківобленерго". суд вважає необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

17 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Строй Інжінірінг Девелопмент" (позивачем, генпідрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвера" (відповідачем, підрядником) було укладено договір підряду № 23.

Відповідно до пункту 1.1. договору підряду № 23 генпідрядник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по монтажу кабелю зовнішнього електропостачання по об*єкту "Будівництво фізкультурно-оздоровчого комплексу по вул. Маршала Гречка б/н м. Первомайський, Харківської області (коригування), згідно проекту.

Згідно пункту 2.2. договору підряду від 17 серпня 2016 року оплата робіт за даним договором проводиться в наступному порядку: попередня оплата 30 відсотків, від загальною вартістю робіт, в розмірі 38236,68 грн., в тому числі ПДВ - 6372,78 грн. проводиться генпідрядником на протязі 5 банківських днів, з дня підписання даного договору на підставі наданого підрядником рахунку-фактури; кінцевий розрахунок, в розмірі 70 відсотків від загальної вартості робіт в розмірі 89218,92 грн., в тому числі ПДВ - 14869,82 грн. проводиться генпідрядник після виконання всього комплексу робіт за договором на підставі підписаних сторонами Акту приймання виконаних робіт, затверджених замовником будівництва, протягом 5 банківських днів з дати підписання зазначених документів.

Керуючись змістом пункту 2.2. договору підряду № 23 позивач перерахував на поточний рахунок відповідача попередню оплату в розмірі 38236,68 грн., а саме: 15000,00 грн. - 18 серпня 2016 року; 23236,68 грн. - 19 серпня 2016 року.

Відповідно до пункту 3.1. договору підряду від 17 серпня 2016 року підрядник зобов*язаний приступити до виконання робіт за даним договором не пізніше 10 календарних днів з дати зарахування авансового платежу та надання генпідрядником будівельного майданчику.

Згідно пункту 3.2. договору підряду № 23 підрядник зобов*язаний виконати весь комплекс робіт за договором не пізніше 20 календарних днів з дати початку робіт.

Таким чином початок робіт згідно договору повинен був відбутися не пізніше 01 вересня 2016 року, відповідно дата закінчення робіт - не пізніше 20 вересня 2016 року.

Фактично відповідач на будівельний майданчик не вийшов та виконання робіт розпочато не було. Відповідач жодним чином не повідомив позивача про настання будь-яких обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов*язань. Позивач, маючи жорсткі терміни виконання робіт перед замовником будівництва, був вимушений звернутись до іншої організації та укласти новий договір на виконання робіт, що само по собі ускладнило додерження графіку виконання робіт на об*єкті.

Суд оцінює критично та відхиляє посилання відповідача на те, що йому не була надана позивачем проектна документація на виконання робіт за договором. Адже, якщо така обставина мала б місце у відносинах сторні, то згідно приписів статті 847 Цивільного кодексу України відповідач повинен був би повідомити позивача про таку обставину й вимагати її усунення. Доказів же направлення відповідачем позивачу відповідного повідомлення та вимоги сторони суду не надали, через що посилаючись на відповідні обставини (навіть якщо вони б мали місце у дійсності) відповідач не має права.

Відповідно до пункту 6.1.2. договору підряду від 17 серпня 2016 року генпідрядник має право вимагати розірвання цього договору у разі, якщо підрядник не приступив до виконання робіт за цим договором або виконує роботи настілько повільно, що закінчення їх в строк стає явно неможливим.

Згідно пункту 7.6 договору підряду № 23 в разі неможливості виконання підрядником своїх договірних зобов*язань (за винятком випадків, коли така неможливість виникла внаслідок дій непереборної сили або неправомірних дій замовника), він повертає аванс, сплачений згідно з пунктом 2.2. цього договору генпідряднику з урахуванням індексу інфляції за весь час користування коштами.

Відповідно до пункту 7.2. договору підряду від 17 серпня 2016 року у випадку порушення погоджених строків здачі робіт, несвоєчасного усунення недоробок, що виникли з вини підрядника, виявлених при прийманні робіт, підрядник сплачує генпідряднику штраф у розмірі 0.1 % від загальної вартості робіт, що визначена в пункті 2.1. договору, за кожен день затримки.

Таким чином заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Строй Інжінірінг Девелопмент", на думку позивача складає 38236,68 грн. заборгованості та 9987,92 грн. фінансових санкцій (2990,61 грн. - інфляційні втрати та 6997,31 грн. договірна пеня).

Згідно статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб*єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов*язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов*язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 38236,68 грн. задовольнити.

Щодо стягнення з відповідача 9987,92 грн. фінансових санкцій (2990,61 грн. - інфляційні втрати та 6997,31 грн. договірна пеня), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Грошове зобов'язання виражається в грошових одиницях України або в грошовому еквіваленті в іноземній валюті.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 9 названого Кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобов'язань у зазначеній сфері визначено статтями 229-232, 234, 343 Господарського кодексу України та нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

При цьому, як зазначив Пленум Вищого господарського суду України у пункті 5.2 постанови від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов*язань" обов*язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та % річних не виникає у випадку повернення сум авансу.

Таким чином, інфляційні витрати застосовані позивачем до негрошових зобовязань всупереч статтей 549 та 625 Цивільного кодексу України.

Штрафними санкціями, відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобої.'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Передбачене статтею 231 Господарського кодексу України формування відповідальності у вигляді штрафних санкцій застосовується за порушення грошових зобов'язань.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання: штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, штраф та пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.

Таким чином, розрахунок позивачем штрафу у розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день затримки здачі робіт суперечить приписам цивільного та господарського законодавства, і може бути стягнений за рішенням суду лише у розмірі 0,1 % від загальної вартості робіт разово.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до приписів статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою може забезпечуватись лише виконання грошового зобов*язання, у той час, як позивач здійсним нарахування штрафної санкції (неустойки) за невиконання зобов*язання з виконання робіт.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" 9987,92 грн. фінансових санкцій (2990,61 грн. - інфляційні втрати та 6997,31 грн. договірна пеня) необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 193, 216, 217, 230 Господарського кодексу України, 6, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 837 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" (61001, м. Харків, вул. Кірова, 11, корп. 8, літ. А-14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Інжінірінг Девелопмент" (61052, м. Харків, вул. Коцарська, 43, ) 38236,68 грн. заборгованості за договором підряду № 23 від 17 серпня 2016 року та 1268, 61 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позові відмовити.

Повне рішення складено 14.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_5