РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017Справа №910/5031/17

За позовом Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"

до Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк"

про стягнення 107 000, 00 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Свистунов А.В. - представник з довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" (далі - позивач, Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" (далі - відповідач, Банк) про стягнення 107 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року порушено провадження у справі № 910/5031/17, її розгляд призначено на 26.05.2017 року.

18.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує.

26.05.2017 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.05.2017 року призначив справу № 910/5031/17 до розгляду на 09.06.2017 року.

Позивач явку свого уповноваженого представника у судове засідання, призначене на 09.06.2017 року, не забезпечив.

Відповідач проти позову заперечував, по викладеним у відзиві доводам та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвала суду від 31.05.2017 року надіслана позивачу за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, за змістом вищезазначеної норми позивач завчасно та належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, йому надавалося достатньо часу для подання заяв, клопотань, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 року між позивачем (клієнт, вкладник) та відповідачем (банк) було укладено Договір банківського вкладу № 11ДПС/20/2113/ЮР (далі - Договір), предметом якого є залучення банком для зберігання на платній основі (під визначений процент) грошей, що передаються вкладником в управління банку на встановлений строк, при цьому, початкове залучення грошових коштів не повинно бути меншим 50 000, 00 грн. на умовах, визначених, зокрема п.п.1.4., 1.5. Договору (п. 1.1. Договору).

Для цілей, передбачених п. 1.1. Договору, Банк відкриває рахунок НОМЕР_1 у національній валюті України в АТ "Фортуна-банк", МФО 300904, м. Київ, надалі за текстом - вкладний рахунок (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.3.1. Договору сума вкладу складає 51 250 000, 00 грн.

Строк розміщення вкладу - з 22.02.2016 року по 24.02.2016 року (п. 1.4. Договору).

Згідно з п. 1.5. Договору розмір процентів за вкладом складає 1% річних.

Крім того, пунктом 3.1. вищевказаної Додаткової угоди сторони передбачили, що дострокове повернення вкладу та/або дострокове припинення дії Договору здійснюється виключно за згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до Договору. В разі недосягнення згоди, спір підлягає вирішенню в судах. З пропозицією про дострокове повернення вкладу та/або дострокове припинення дії Договору вкладник звертається в банк за 10 робочих днів.

24.02.2016 року укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 25.02.2016 року.

25.02.2016 року укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 26.02.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 250 000, 00 грн.

26.02.2016 року укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 29.02.2016 року та суму вкладу зменшено до 50 250 000, 00 грн.

29.02.2016 року укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 01.03.2016 року та суму вкладу зменшено до 47 650 000, 00 грн.

01.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 5 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 02.03.2016 року та суму вкладу збільшено до 50 250 000, 00 грн.

02.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 03.03.2016 року.

03.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 7 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 04.03.2016 року.

04.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 8 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 09.03.2016 року.

09.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 9 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 10.03.2016 року.

10.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 11.03.2016 року та суму вкладу зменшено до 47 730 000, 00 грн.

11.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 11 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 12.03.2016 року.

12.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 12 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 14.03.2016 року та суму вкладу збільшено до 48 680 000, 00 грн.

14.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 13 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 17.03.2016 року та суму вкладу зменшено до 38 300 000, 00 грн.

17.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 14 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 18.03.2016 року та суму вкладу зменшено до 38 000 000, 00 грн.

18.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 15 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 21.03.2016 року.

21.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 16 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 28.03.2016 року.

28.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 17 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 30.03.2016 року.

30.03.2016 року укладено Додаткову угоду № 18 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 04.04.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 681 000, 00 грн.

04.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 19 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 05.04.2016 року.

05.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 20 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 14.04.2016 року.

14.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 21 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 18.04.2016 року.

18.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 22 до Договору, відповідно до І якої строк вкладу продовжено по 20.04.2016 року.

20.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 23 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 25.04.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 574 900, 00 грн.

25.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 24 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 26.04.2016 року.

26.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 25 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 29.04.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 524 900, 00 грн.

29.04.2016 року укладено Додаткову угоду № 26 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 06.05.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 392 900, 00 грн.

06.05.2016 року укладено Додаткову угоду № 27 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 10.05.2016 року.

10.05.2016 року укладено Додаткову угоду № 28 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 19.05.2016 року.

19.05.2016 року укладено Додаткову угоду № 29 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 26.05.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 347 900, 00 грн.

26.05.2016 року укладено Додаткову угоду № 30 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 30.05.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 201 900, 00 грн.

30.05.2016 року укладено Додаткову угоду № 31 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 02.06.2016 року та суму вкладу зменшено до 37 088 900, 00 грн.

02.06.2016 року укладено Додаткову угоду № 32 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 06.06.2016 року.

06.06.2016 року укладено Додаткову угоду № 33 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 10.06.2016 року.

10.06.2016 року укладено Додаткову угоду № 34 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 17.06.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 979 900, 00 грн.

17.06.2016 року укладено Додаткову угоду № 35 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 24.06.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 899 900, 00 грн.

24.06.2016 року укладено Додаткову угоду № 36 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 02.07.2016 року.

02.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 37 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 07.07.2016 року.

07.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 38 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 12.07.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 879 900, 00 грн.

12.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 39 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 20.07.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 818 900, 00 грн.

20.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 40 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 25.07.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 738 900, 00 грн.

25.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 41 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 26.07.2016 року.

26.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 42 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 27.07.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 681 900, 00 грн.

27.07.2016 року укладено Додаткову угоду № 43 до Договору, відповідно до якої строк вкладу продовжено по 29.07.2016 року та суму вкладу зменшено до 36 436 900, 00 грн.

02.09.2016 року укладено Додаткову угоду № 44 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 36 346 900, 00 грн.

08.09.2016 року укладено Додаткову угоду № 45 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 36 301 900, 00 грн.

09.09.2016 року укладено Додаткову угоду № 46 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 36 141 900, 00 грн.

26.09.2016 року укладено Додаткову угоду № 47 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 966 900, 00 грн.

30.09.2016 року укладено Додаткову угоду № 48 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 736 900, 00 грн.

04.10.2016 року укладено Додаткову угоду № 49 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 608 900, 00 грн.

06.10.2016 року укладено Додаткову угоду № 50 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 586 900, 00 грн.

07.10.2016 року укладено Додаткову угоду № 51 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 406 900, 00 грн.

17.10.2016 року укладено Додаткову угоду № 52 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 323 900,00 грн.

19.10.2016 року укладено Додаткову угоду № 53 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 224 465, 00 грн.

28.10.2016 року укладено Додаткову угоду № 54 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 188 469, 00 грн.

03.11.2016 року укладено Додаткову угоду № 55 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 105 224, 00 грн.

08.11.2016 року укладено Додаткову угоду № 56 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 100 149,00 грн.

09.11.2016 року укладено Додаткову угоду № 57 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 35 055 325, 00 грн.

14.11.2016 року укладено Додаткову угоду № 58 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 917 985, 00 грн.

09.12.2016 року укладено Додаткову угоду № 59 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 815 575, 00 грн.

21.12.2016 року укладено Додаткову угоду № 60 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 643 338, 00 грн.

23.12.2016 року укладено Додаткову угоду № 61 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 596 083, 00 грн.

05.01.2017 року укладено Додаткову угоду № 62 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 589 247, 00 грн.

19.01.2017 року укладено Додаткову угоду № 63 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 389 060, 00 грн.

25.01.2017 року укладено Додаткову угоду № 64 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 321 328, 00 грн.

26.01.2017 року укладено Додаткову угоду № 65 до Договору, відповідно до якої суму вкладу зменшено до 34 226 112, 00 грн.

За твердженням позивача, наразі на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Фортуна-Банк», відкритому відповідно до вищевказаного договору, перебуває вклад в розмірі 34 226 112,00 грн., строк якого закінчився 29.07.2016 року. Однак, станом на дату подання позову, Банк продовжує утримувати у себе кошти та ігнорує будь-які спроби Підприємства перерахувати їх на поточний рахунок до інших банківських установ.

У зв'язку з цим, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором банківського вкладу.

Так, у відповідності до ч. 1. ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України).

Частина 3 статті 1060 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Відповідно до ч. 4 ст. 1060 Цивільного кодексу України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 1061 Цивільного кодексу України передбачає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оцінюючи обставини справи, суд звертає увагу на те, що за змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 25.03.2015 у справі № 910/9232/14, постанові від 01.04.2015 у справі № 910/5560/14, від 10.06.2015 у справі № 927/1379/14 позивач має статус кредитора відповідача.

Разом з тим, розглядаючи вимоги позивача у даній справі, суд відзначає, що вони наразі не можуть бути задоволеними в силу перебування відповідача в ліквідаційній процедурі.

Так, судом встановлено, що на підставі рішення № 55-рш/БТ від 26.01.2017 Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 320 від 27 січня 2017 року "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Фортуна-банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до рішення № 89-рш від 21.02.2017 року Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 665 від 21 лютого 2017 року, "Про початок процедури ліквідації АТ "ФОРТУНА-БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Зазначена інформація також відображена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) та Національного банку України (http://www.bank.gov.ua).

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 вказаного Закону унормовано, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

З дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов'язаними з банком особами.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів;

Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (частина 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 665 від 21 лютого 2017 року "Про початок процедури ліквідації АТ "Фортуна-банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Після початку процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, тому наявне примусове зобов'язання Банку здійснити переказ коштів позивача, передбачатиме індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора банку за рахунок активів банку, включених до ліквідаційної маси, порушує встановлений цим Законом порядок та черговість задоволення вимог кредиторів до банку, як наслідок, ставить у нерівне становище інших кредиторів банку у порівнянні з кредитором-позивачем, який отримує задоволення своїх вимог не в тому порядку та черговості, як це передбачено статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на вищевикладене, відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

У свою чергу, позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права за договором банківського рахунку в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, Підприємство подало кредиторську вимогу, якою просило визнати себе кредитором Банку за всіма видами заборгованості відповідача перед позивачем.

Враховуючи встановлену Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборону на задоволення вимог кредиторів банку, яке здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку за визначеними чинним законодавством чергами, приймаючи до уваги відкликання банківської ліцензії та введення процедури ліквідації у Публічному акціонерному товаристві "Фортуна-Банк", Господарський суд дійшов висновку, що задоволення кредиторських вимог Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" поза межами ліквідаційної процедури відповідача є неможливим та таким, що не відповідає приписам ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" до Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.06.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко