ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 справа № 905/3151/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Малашкевич С.А., Агапов О.Л. , Москальова І.В. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача - 1: від відповідача - 2: від третьої особи - 1: ОСОБА_4 ОСОБА_5 - представник за дов.; ОСОБА_6 - представник за дов.; ОСОБА_7 - представник за дов.; ОСОБА_8 - представник за дов.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок механік», м. Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від27.02.2017
у справі№ 905/3151/16 (суддя К.С. Харакоз)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок механік», м. Маріуполь Донецької області
до відповідачів: за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: 1.Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської», м. Торецьк Донецької області ; 2.Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області; Торецьке міське відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_11, м. Торецьк Донецької області; 2.Скорик ОСОБА_12, с. Цикова, Чемеровецький район Хмельницької області; ОСОБА_13, м. Торецьк Донецької області; 4. ОСОБА_14, м. Торецьк Донецької області; 5. ОСОБА_15, м. Торецьк Донецької області; 6. ОСОБА_16, с. Щербинівка, м. Торецьк Донецької області; 7. ОСОБА_17, м. Торецьк Донецької області; 8. ОСОБА_18, с. Щербанівка, м. Торецьк Донецької області; 9. ОСОБА_19, м. Торецьк Донецької області; 10. ОСОБА_20, м. Торецьк Донецької області; 11. ОСОБА_21, м. Торецьк Донецької області; ОСОБА_22, м. Торецьк Донецької області; 13. ОСОБА_23, м. Торецьк Донецької області; 14. ОСОБА_24, с. Щербинівка, м. Торецьк Донецької області; 15.Жук ОСОБА_25, м. Торецьк Донецької області; 16. Регіональне відділення фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків; ОСОБА_26, м. Торецьк Донецької області; ОСОБА_27, м. Торецьк Донецької області; 19. ОСОБА_28, м. Торецьк Донецької області; 20. ОСОБА_29, с. Щербинівка, м. Торецьк Донецької області; 21.ОСОБА_52, м. Торецьк Донецької області; 22. ОСОБА_31, м. Торецьк Донецької області; 23. ОСОБА_32, с. Щербинівка, м. Торецьк Донецької області; ОСОБА_33, м. Торецьк Донецької області; 25. ОСОБА_34, м. Костянтинівка Донецької області; 26. Бахмутська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, м. Бахмут Донецької області; 27. ОСОБА_35, м. Торецьк Донецької області; 28 ОСОБА_36, м. Торецьк Донецької області; 29. ОСОБА_37, м. Торецьк Донецької області; 30. ОСОБА_38, м. Торецьк Донецької області; 31. ОСОБА_39, м. Торецьк Донецької області; 32. ОСОБА_40, м. Торецьк Донецької області;
провизнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.02.2017р. у справі № 905/3151/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок механік», м. Маріуполь Донецької області до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської», м. Торецьк Донецької області, Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Торецького міського відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, та за участю третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: ОСОБА_41, м. Торецьк, ОСОБА_42, Хмельницька обл., Чемеровецький, район, с.Цикова, ОСОБА_43, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_14 Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_15 Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_16, Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_17, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_18, Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_19, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_20, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_21, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_44, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_23, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_24, Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_45, Донецька область, місто Торецьк, Регіональне відділення фонду державного майна України по Донецької області, м. Харків, ОСОБА_46, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_47, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_28, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_29, Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_48, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_31, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_32, Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_49, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_34, Донецька область, м. Костянтинівка, Артемівську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Донецька область, м. Бахмут, ОСОБА_35 Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_36, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_37, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_38), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_39, Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_40, Донецька область, місто Торецьк про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без урахування всіх фактичних обставин справи.

Обґрунтовуючи свою позицію апелянт зазначає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення неправомірно відхилив докази та підтвердженні ними факти, які в повній мірі свідчать про дійсність правовідносин та належність спірного майна позивачу, чим порушив принцип належного правосуддя, всупереч наявним у справі доказів не надав їм належної оцінки, не спростував їх, проте здійснив прямо протилежні доказам висновки, що свідчить про необ'єктивність та неповноту розгляду справи та призвело до прийняття незаконного рішення, а також помилився та невірно оцінив подані сторонами докази, зробив висновки, які не відповідають встановленим під час розгляду справи обставинам, що призвело до неправильного та незаконного рішення по цій справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2017р. розгляд справи відкладався.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.05.2017р. задоволенні клопотання УПФУ в м. Дзержинську Донецької області та Торецького міського відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 951 від 06.06.2017р., у зв'язку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії Мартюхіною Н.О., через перебування у відпустці на дату слухання справи 07.06.2017р., призначено повторний автоматичний розподіл справи, та визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя - Малашкевич С.А., судді-члени колегії - Агапов О.Л., Москальова І.В.

В призначене судове засідання прибули представники позивача, відповідачів та третьої особи - 1, інші треті особи правом на участь у судовому засіданні не скористались, до суду не прибули.

Усі учасники спору були належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання відповідно до вимог статті 98 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, з урахуванням думки представників сторін, які прибули до судового засідання, порадившись, вирішила за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних представників, за наявними матеріалами у справі.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, проти чого заперечували представники відповідача - 2 та третьої особи - 1, які вважають подану апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним, та таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства. Представник відповідача - 1 з доводами апеляційної скарги погодився, та теж просив її задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати. Свої позиції сторони також обґрунтували письмово у відзивах та додаткових поясненнях, які надавались до суду.

Від третьої особи Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області до суду надійшло клопотання № 6155/10/05-02-17 від 26.05.2017р. про заміну сторони по справі - Артемівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області її правонаступником - Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, на підставі постанови КМУ від 14.12.2016р. № 941 «Про перейменування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби».

Згідно п. 2.5. Постанови Племуну ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Таким чином, заміна сторони її правонаступником у даному випадку не є необхідною, тому зазначене клопотання судом залишається без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

На виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 51491635 до складу якого входили виконавчі документи про стягнення грошових коштів на користь фізичних осіб (заборгованості зі сплати заробітної плати та заборгованості з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій) та юридичних осіб на загальну суму 5 574 838,90 грн., де боржником виступає Товариство з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської", що підтверджено наданими суду письмовими поясненнями і запереченнями Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (третя особа 1 у справі).

17.08.2016р. Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 51491635, було складено акт опису й арешту майна Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" за адресою: Донецька область, місто Торецьк, вул. Фестівальна, б.1, серед якого, в пунктах 2,5 Акту значиться: сировина ліс (деревина сосни) у кількості 113,085 кубів вартістю із розрахунку наданого ДП "Дзержинськвугілля" на момент опису у сумі 600 гривень за куб; сировина - деревина сосни у кількості 120 м.куб. вартістю із розрахунку по 600гривень. (т.1 а.с. 30-33).

Акт опису й арешту містить заперечення з боку представників Відповідача 1 з приводу не належності йому спірного майна.

В Акті зазначено, що під час опису майна застосовувалася фото, відеозйомка.

До Акту опису додані фототаблиці, із зображенням деревини сосни у вагонах і поряд з вагонами. Деревини сосни відображені на фототаблицях знаходяться частково в обробленому вигляді (розпил навпіл, розпил на шпальний брус, на доски різного діаметру). Також зафіксоване зображення відходів обробки деревини (т.1 а.с. 150-171).

На фототаблицях №№13,15,16р. (т.1 а.с. 156-158) відображено, що частина спірного майна перебуває у залізничних вагонах.

Відповідно до п.1.1. договору поставки № 010301 від 01.03.2016р. (наданий позивачем), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок механік" (Покупець, позивач по справі) та Товариством з додатковою відповідальністю "Техлесресурс" (Постачальник), Постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити лісоматеріали. Кількість, найменування, вартість товару, строки поставки і т.д. визначаються в Специфікаціях, які є невід'ємною його частиною (п. 1.2.) (т.1 а.с. 39-41).

Розділами 2-3 Договору визначені умови поставки, кількість і якість, приймання товару за кількістю і якості, та порядок розрахунків.

Згідно п. 2.4. Договору умови поставки товару здійснюється згідно міжнародних правил «ІНКОТЕРМС - 2000»: DDU - автотранспортом за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан Бик, вул. Набережна, 1а, Шахта ім. Св. Матрони Московської, DDU (Р) залізн. транспортом за адресою: станція Кривий Торець Донецької залізниці, код станції 491003, вантажоодержувач ТОВ «ТБ Механік», якщо інше не вказано в Специфікаціях.

Відповідно до п.2.5. Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару.

В п.2.6.Договору зазначено, що моментом поставки (отримання) товару є момент підписання покупцем супровідних документів з проставлянням дати фактичного отримання товару в таких документах. Якщо дата покупцем не проставляється, моментом отримання є дата, яка позначена постачальником при складанні супровідної документації:

2.6.1. При постачанні ЗД транспортом - дата календарного штемпелю станції призначення на ЗД накладній.

2.6.2. При постачанні автомобільним транспортом постачальника - дата товарно-транспортної накладної постачальника.

Відповідно до п.8.1 Договору, цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року. Дату підписання договору слід рахувати дату, вказану у преамбулі договору.

Відповідно до Специфікацій до договору № 010301 від 01.03.2016р., постачальник здійснює поставки наступного товару: довготи рудникові, сосна діаметром 10-16, довжина 4 м., кількістю 1500,00, ціною 708,33грн., всього на суму 1 275 000,00грн. в т.ч. ПДВ в сумі 212 500,00грн.

Період поставки липень-серпень 2016 року.

Позивачем були також надані:

- накладна ТОВ "Техлісресурс" №72 від 05.08.2016р., товарно-транспортна накладна №543/3, карантинний сертифікат Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України №60/12-6006/АА-359565. Найменування товару зазначено довгоття руднічне хв..п. ? 10-16 см. L-4м, у кількості 38,100 м.куб.;

- накладна ТОВ "Техлісресурс" №77 від 12.08.2016р., товарно-транспортна накладна №627/3, карантинний сертифікат Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України №60/12-6004/АА-359451. Найменування товару зазначено довгоття руднічне хв..п. ? 10-16 см. L-4м, у кількості 38,520 м.куб.;

- накладна ТОВ "Техлісресурс" №78 від 12.08.2016р., товарно-транспортна накладна №628/3, карантинний сертифікат Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України №60/12-6004/АА-359452. Найменування товару зазначено довгоття руднічне хв..п. ? 10-16 см. L-4м, у кількості 36,100 м.куб.;

- накладна ТОВ "Техлісресурс" №79 від 16.08.2016р., товарно-транспортна накладна №644/3, карантинний сертифікат Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України №60/12-6004/АА-359471. Найменування товару зазначено довгоття руднічне хв..п. ? 10-16 см. L-4м, у кількості 24,090 м.куб.;

- накладна ТОВ "Техлісресурс" №80 від 16.08.2016р., товарно-транспортна накладна №645/3, карантинний сертифікат Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України №60/12-6004/АА-359472. Найменування товару зазначено довгоття руднічне хв..п. ? 10-16 см. L-4м, у кількості 23,000 м.куб.;

- накладна ТОВ "Техлісресурс" №81 від 17.08.2016р., товарно-транспортна накладна №676/3, карантинний сертифікат Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України №60/12-6004/АА-359473. Найменування товару зазначено довгоття руднічне хв..п. ? 10-16 см. L-4м, у кількості 34,870 м.куб.; (т.1 а.с. 42-60).

Позивачем також надавались копії податкових накладних від 02.08.16р., від 03.08.16р., від 05.08.16р., від 05.08.16р., від 06.08.16р., від 08.08.16р., від 12.08.16р., від 16.08.16р., та звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку 5437, згідно до яких у період з 01.08.2016р. по 31.08.2016р. між ТОВ "Техлісресурс" та позивачем.

Також, на підтвердження факту перебування переліченого спірного майна на зберіганні у відповідача 1 позивачем надано договір зберігання від 01.03.2016р. (т.1 а.с. 61), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок механік" (Поклажедавець) передає, а Товариство з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" (Зберігач) приймає на відповідальне зберігання майно, зазначене в додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору (п.1.1. Договору).

Передача майна на зберігання, а також повернення майна Поклажодавцю оформлюється двостороннім актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною даного договору. В акті вказується найменування майна, кількість переданого майна, заставна вартість майна (п.3.1. Договору).

Датами передачі майна на зберігання та повернення його, вважаються дати відповідних актів приймання-передачі (п.п.3.4., п.3.5.).

За умовами п.п. 3.6., 3.7. договору транспортування майна на/зі зберігання, а також вантажо-вивантажувальні роботи здійснюються силами та за рахунок Поклажодавця (позивач по справі).

В розділі 4 Договору описаний розмір плати за зберігання й порядок розрахунків.

Відповідно до пунктів 4.1.,4.2. Договору, за одну добу плата за зберігання майна становить 5,00 гривень, у т.ч. ПДВ 0,83грн. У випадку зміни розміру плати за зберігання майна сторони підписують додаткову угоду до договору, яка є невід'ємною частиною договору. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Зберігача протягом 180-ти календарних днів з дати підписання акту здачі-прийняття робіт, якщо інше не зазначене в додатках до даного договору.

Також, на підтвердження своїх доводів, щодо знаходження деревини на зберіганні у відповідача 1, позивач суду надав: Акти приймання-передачі майна на зберігання від 05.08.2016р., від 12.08.2016р., від 16.08.2016р., від 17.08.2016р.; Акт від 01.08.2016р. звіряння залишків майна, яке перебуває на зберіганні за договором №36 від 01.03.2016р. (т.1.а.с. 67-71).

За умовами наданого позивачем договору поставки № 040101 від 04.01.2016 року ТОВ "Торгівельний будинок механік" (Постачальник) зобов'язався в порядку та на умовах цього договору передати у власність ТОВ "Ексіменерго" ПЕК (Покупець), а покупець зобов'язався прийняти і оплатити лісоматеріали. Кількість, найменування, вартість, строки поставки і т.п. визначаються у специфікаціях (т. 1 а.с. 34-35).

Суду були надані специфікації № 1,2 від 04.01.2016р. до договору поставки № 040101 від 04.01.2016 року, за якими ТОВ "Торгівельний будинок механік" здійснює поставку ТОВ "Ексіменерго" ПЕК товару: "рудстойка, сосна діаметром 8-13, 10-16, 14-18, 16-22, довжина 2-4м (т.1 а.с. 36-37).

При укладанні Договору № 040101 поставки від 04.01.2016 р. сторони домовились про те, що Позивач накопичує лісоматеріали у кількості вагонних норм та поставляє їх ТОВ "Ексіменерго" ПЕК на контрольованій Україною території в місці, розташованому поблизу лінії зіткнення та залізничної станції, на якій ТОВ "Ексіменерго" ПЕК акредитовано по Укрзалізниці як вантажовласник/вантажовідправник.

В підтвердження замовлення ТОВ "Ексіменерго" ПЕК, як вантажовідправника, рухомого залізничного складу для перевезення лісоматеріалів в період 16-17 серпня 2016 року, по станції Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця", за договором поставки №0400101 від 04.01.2016 року позивачем суду був наданий договір на транспортне обслуговування , укладений між ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" та ТОВ "Ексіменерго" ПЕК від 07.06.2016 року; рахунок ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" на оплату послуг залізничного транспорту за другу декаду серпня 2016 року та користування вагонами УЗ; Розрахункову відомість за перевозку вагонів, які прибули під загрузку ліса за другу декаду серпня 2016 року; відомість №1 плати за користування вагонами по станції Полева за другу декаду серпня 2016 року по вантажовласнику ТОВ "Ексіменерго" (т.2 а.с. 127-137).

В серпні 2016р. в період з 05 по 17 серпня, в процесі підготовки до постачання ТОВ «Ексіменерго» ПЕК позивач передав на зберігання відповідачу - 1 лісоматеріалів обсягом 194,68 м3.

В серпні 2016р. позивачу стало відомо про те, що 17.08.2016р. Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (далі - ВДВС) на примусове виконання зведеного виконавчого провадження ВП № 51491635, що знаходиться в провадженні ВДВС, про стягнення з відповідача - 1 заборгованості на користь юридичних та фізичних осіб, були здійснені опис та арешт майна відповідача - 1, в перелік якого також були включені лісоматеріали, які належать позивачу на праві власності та були передані відповідачу - 1 на відповідальне зберігання.

Вважаючи зазначений арешт майна незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що вважає недоведеними обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, зокрема, деревина, що є предметом договору поставки № 010301 від 01.03.16р. (довгіття рудничне) та майно, що включено до акту опису та арешту майна зафіксоване на фотододатках до акту (дошки, брус, матеріали обробки деревини тощо) не є тотожнім; договір зберігання містить економічну необґрунтовану вартість зберігання майна (5 гривень за добу не залежно від кількості), та враховуючи, що Відповідач 1 є діючим вугледобувним підприємством, яке в своїй діяльності використовує деревину, а відсутність окремого складського обліку та фактичного відокремлення власного майна та майна на зберіганні, а також факт самостійного розпорядження спірним майном, зафіксований в акті держвиконавця від 12.02.2017р., приводить суд до висновку, що використання майна здійснювалось відповідачем 1 на власний розсуд; суду не надано докази фактичного виконання умов договору зберігання, зокрема яким чином та якими особами здійснювалося завантаження/розвантаження, складування майна на склад Відповідача 1, а умовами договору зберігання цей обов'язок покладено на позивача, місцем знаходження якого є м. Маріуполь; договір зберігання, акти прийняття майна на зберігання та договори щодо постачання майна ТОВ "Ексіменерго" з використання території Відповідача 1 як перевалочної бази, підписані представниками відповідача 1, позивача та ТОВ "Ексіменерго" не з метою створення реальних правових наслідків, а для формальної зміни титулу спірного майна, з метою його приховання від органів державної виконавчої служби та ухилення від виконання рішень суду.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, вивчивши матеріали справи, вважає висновки суду першої інстанції такими, що не ґрунтуються на доданих до справи документальних доказах, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п.9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (зі змінами та доповненнями) вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Як вже зазначалось, 01.03.2016р. Позивач уклав з ТОВ «ТЕХЛІСРЕСУРС» Договір № 010301 поставки, за яким ТОВ «ТЕЗЛІСРЕСУРС» є Постачальником, а Позивач є Покупцем.

Пунктом 1.1. Договору № 010301 поставки від 01.03.2016р. передбачено, що Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах цього договору передати у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити лісоматеріали.

На виконання умов зазначеного договору та додатку до нього, в період з 05.08.2016р. по 17.08.2016р. включно ТОВ «ТЕХЛІСРЕСУРС» поставив та передав у власність позивача лісоматеріали - довгіття рудничне у кількості 194, 68 м3 загальною вартістю 165 478,00 грн. Зазначене також підтверджується супровідними документами (накладними, товаротранспортними накладними, карантинними сертифікатами).

Отже, лісоматеріали поставлені у серпні ТОВ «ТЕХЛІСРЕСУРС» за Договором № 010301 поставки від 01.03.2016р. перейшли у власність позивача.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями статті 328 ЦК України закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, позивач є правомірним власником лісоматеріалів, а саме довгоття рудничного хвойних порід, діаметром 10/16 мм, довжиною 4м кількістю 194,68 м3, враховуючи те, що Договір № 010301 від 01.01.2016р. між позивачем та ТОВ «ТЕХЛІСРЕСУРС» є чинним і в уставленому законом порядку недійсним не визнавався. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо законності арешту майна, судова колегія зазнає наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 ст. 5 вказаного закону зобов'язує державного виконавця вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

17.08.2016р. Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51491635, було складено акт опису й арешту майна Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" за адресою: Донецька область, місто Торецьк, вул.Фестівальна, б.1, серед якого, в пунктах 2,5 Акту значиться: сировина ліс (деревина сосни) у кількості 113,085 кубів вартістю із розрахунку наданого ДП "Дзержинськвугілля" на момент опису у сумі 600 гривень за куб; сировина - деревина сосни у кількості 120 м.куб. вартістю із розрахунку по 600гривень. (т.1 а.с. 30-33).

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802.

Відповідно до п. 4.2.1. зазначеної Інструкції, опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності: після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо).

З Акту арешу від 17.08.2016р. вбачається, що в позиціях під № 2 описана «Сировина - ліс (деревина сосни) у кількості 113, 085 кубів (м3) вартістю з розрахунку наданої ДП «Джержинськвугілля» на момент опису у сумі 600 грн. за куб»; під № 5 описана «Сировина - деревина сосни у кількості 120 м3 (кубів) вартістю з розрахунку 600 грн.».

З пояснень, наданих у судовому засіданні апеляційного суду представником Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, за відсутністю спеціальних знань та вмінь державного виконавця, при проведенні опису та арешту спірного майна, виміри арештованого майна не проводились, та дані щодо кількості спірного майна були зафіксовані в акті зі слів представника відповідача - 1.

При складанні акту опису й арешту, працівники державної виконавчої служби при визначенні походження спірного майна, встановлення його ознак, кількості тощо, керувались лише візуальним оглядом та поясненнями, отриманими в усній формі від представника відповідача - 1, який брав участь при складанні акту. Жодних документів на описане в акті майно державний виконавець не отримував, та на час складення акту опису не мав.

Тобто, в порушення п. 4.2.1 вказаної вище Інструкції в частині зазначення назви кожного внесеного до акту предмету і його відмінних ознак (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо) третя особа вказала лише найбільшу його родову ознаку - «сировина - деревина», не зазначивши конкретний вид такої сировини, зокрема, довгоття рудничне. Інші додаткові ознаки, окрім рослинного походження - «деревина сосни», в акті відсутні.

Оскільки інші відмінні ознаки спірного майна в акті від 17.08.2016р. відсутні, та враховуючи, що лісоматеріали є річчю, що визначається родовими ознаками, властивими усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою, то є підстави ідентифікувати описану ВДВС сировину - деревину сосни як саме ті лісоматеріали, які позивач придбав у власність у ТОВ «Техлісресурс», оскільки в даному випадку родові ознаки описаної/арештованої деревини сосни та лісоматеріалів збігаються: зовнішній вигляд, походження (хвойна порода), кількість.

Також, додатковим підтвердженням того, що ВДВС були описані та арештовані належні саме позивачу лісоматеріали є те, що вони знаходились у відповідача - 1 на відповідальному зберіганні (Акти приймання - передачі майна на зберігання за серпень 2016р.).

З довідки № б/н від 06.06.2017р., наданої відповідачем - 1 до апеляційного суду вбачається, що станом на 17.08.2016р. (на момент арешту майна) на балансі підприємства знаходились лісоматеріали, які можливо кваліфікувати як «сировина - ліс (деревина сосни)» загальним обсягом 30,8 м3, у тому числі: руднична стійка у кількості 18,0 м3 в підземних виробках під лавою для забезпечення виробничого процесу видобутку вугілля; довгоття рудничне - 1,2 м3; або піл - 4,6 м3; відходи деревини - 7,0 м3.

Виходячи зі змісту акту опису від 17.08.2016р., до останнього вносились відомості щодо майна, яке було лише на поверхні підприємства, та підземні виробки підприємства не описувалися. Тобто, на час опису арештованого майна, у відповідача-1 було лише 1,2 м3 довгоття рудничного , що йому належало, решта частини з описаного належала саме позивачу.

Разом з тим, в акті опису в позиції 2 вказано, що описано лісоматеріали в кількості 113, 085 м3. Зазначене майно, як пояснили представники сторін в засіданні, та це підтверджено фотографіями, які були зроблені під час опису майна та копії яких знаходяться в матеріалах справи, було завантажене у вагони. Тому, кількість таких матеріалів була визначена державним виконавцем відповідно до маркувань на вагонах, виходячи з їх вантажовмістимості. Щодо лісоматеріалів, які знаходилися на площадках відповідача - 1 у кількості 120м3, то цей обсяг був визначений державним виконавцем, як повідомив представник Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області у судовому засіданні апеляційного суду, лише зі слів супроводжуючого представника відповідача - 1, без звіряння таких обсягів у відповідних облікових документах.

За таких обставин, не може бути визнаним обґрунтованим внесення до акту опису позиції № 5 сировина - деревина сосна у кількості 120м3. Враховуючи, що іншого ідентичного лісоматеріалу, крім того, що належить позивачу та 1,2м3, які знаходились на балансі відповідача - 1 на площадках не було, слід вважати, що вся деревина сосни (довгоття рудничне), яке знаходилося на площадках відвідача - 1, та описано в акті опису державного виконавця, за виключенням власності відповідача (1,2м3) належало позивачу, та саме на це майно вище за ним визнане право власності.

Представником відповідача - 1 ОСОБА_51 в акті опису й арешту майна від 17.08.2016р. саме й було зазначено, що з описом та арештом майна підприємство категорично не згодне, оскільки описане майно, у т.ч. й зазначене в позиціях № 2 та № 5 акту опису ТДВ «ОП «Шахта ім. Св. Матрони Московської» не належить.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення).

ВДВС при опису й накладанні арешту не пересвідчилось в тому, що лісоматеріали належать саме Відповідачу - 1, а не іншій особі, яка не є боржником і щодо якої будь-яких процесуальних документів про накладення арешту не вносилося.

Таким чином, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила, що позовні вимоги в частині звільнення спірного майна з під арешту є обґрунтованими. Проте, враховуючи те, що у відповідача - 1 на балансі на час проведення арешту майна знаходилось довгоття рудничне - 1,2 м3, що вбачається з довідки, наданої до суду, із загальної кількості сировини - деревини сосни - 120 м3, що заявлена позивачем до виключення з акту арешту від 17.08.2016р., слід вирахувати 1,2 м3 довгоття рудничного, що знаходилось на балансі шахти на час складання акту.

Отже, Донецький апеляційний господарський суд, за результатами розгляду апеляційної скарги вирішив на можливе задовольнити її частково, та рішення суду першої інстанції - скасувати.

Результати апеляційного провадження у справі оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача - 1.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок механік», м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2017р. у справі № 905/3151/16 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2017р. у справі № 905/3151/16 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок механік» право власності на довгоття рудничне, соснове у кількості 194,68 м.кв. загальною вартістю 165 478,00грн., яке знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул.Набережна, б.1а, склад ТДВ "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської».

Виключити з опису та звільнити з під арешту сировину - ліс (деревина сосни) у кількості 113,085 м.куб. вартістю з розрахунку наданої ДП "Дзержинськвугілля" на момент опису у сумі шістсот гривень за куб, сировину - деревину сосни у кількості 118,8 м.куб. вартістю з розрахунку 600 гривень, яка знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул.Набережна, б.1а, склад ТДВ "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської".

В решті частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» (85201, Донецька область, м. Торецьк, вул. Фестивальна, 1, ідентифікаційний код - 36182252) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок механік» (87503, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Київська, буд. 49-Б, к. 6, ідентифікаційний код - 3593422) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4246,19 грн.

Забов'язати господарський суд Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий С.А. Малашкевич

Судді: О.Л. Агапов

І.В. Москальова