ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2017 р. Справа № 903/236/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії, м.Луцьк

до відповідача-1: Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області, м.Любомль

відповідача 2: Любомльської районної державної адміністрації у Волинській області, м.Любомль

про стягнення 119887,85грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №928 від 12.12.2016р.

від відповідача-1: ОСОБА_2 довіреність №6 від 24.04.2017р., ОСОБА_3 начальник управління (посвідчення №91 від 10.03.2011р.

від відповідача-2: ОСОБА_4 довіреність №938/32/2-17 від 09.06.2017р.

Суть спору: позивач Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Волинської філії звернувся з позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області та просить відшкодувати 119887,85грн. наданих телекомунікаційних послуг для пільгової категорії осіб за листопад 2015р. по грудень 2016р.

В підтвердження позовних вимог позивач подав обігові відомості нарахувань по категоріям осіб, електронні розрахунки за період з листопада 2015р. по грудень 2016р., розрахунки форми 2-пільга за період з листопада 2015р. по грудень 2016р., електронні витяги актів звірки форма 3-пільга.

Представник позивача на вимогу ухвали суду від 25.04.2017р. подав опис вкладень в цінний лист від 16.05.2017р. та квитанцію, зареєстровані за заявою №03-08-02-11/17 від 13.06.2017р. (вх. №01-54/5580/17 від 13.06.2017р.).

Представник відповідача-1) в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені судом.

Представник відповідача-2) в судовому засіданні та в запереченнях за вх. №01-54/5272/17 від 02.06.2017р. та від 06.06.2017р. просить суд відхилити позовну заяву публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Управлінням соціального захисту населення та Любомльської районної державної адміністрації про відшкодування заборгованості за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії осіб з наступних підстав:

-згідно статті 102 Бюджетного кодексу України, у редакції яка діяла до 20 грудня 2016 року, джерелом фінансування видатків на відшкодування наданих пільг за користування послугами звязку пільговій категорії населення визначено субвенцію з державного бюджету

- щодо розяснення Міністерства фінансів України від 04.03.2002р. №256 про відшкодування витрат по наданню пільг з оплати послуг звязку окремих категорій громадян з місцевого бюджету, повідомляємо, що виділення коштів здійснюється Любомльською районною радою Волинської області;

- Управлінням соціального захисту населення було надіслано відношення до Любомльської райдержадміністрації та Любомльської районної ради щодо виділення коштів на виплату пільг у 2017 році на оплату послуг звязку в сумі 112 тис. грн.;

- Управлінням фінансів Любомлської районної державної адміністрації розглянуто дане відношення та надіслано на розгляд постійної комісії з питань планування, бюджету та фінансів, де була подана пропозиція щодо виділення коштів з районного бюджету на компенсаційні виплати на пільги деяким категоріям громадян з послуг звязку. Дана пропозиція депутатами районної ради була відхилена, в звязку з недостатнім рівнем надходжень до районного бюджету;

- доводить, що Любомльська райдержадміністрація не є особою відповідальною за компенсацію витрат зазначених в позовній заяві позивача.

В підтвердження долучив копію листа управління соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації від 09.02.2017р. №437/2-17 (зареєстрованого Любомльської райдержадміністрацією 14.02.2017 №327/36/1-17); копію рішення постійної комісії з питань планування, бюджету та фінансів Любомльської районної ради від 28.02.2017р. №16/2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-1) та відповідача-2), господарський суд,-

в с т а н о в и в:

Згідно ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В Законі України від 22.10.1993 р. № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законі України від 23.03.2000 р. № 1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань, Законі України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законі України від 24.03.2008 р. № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законі України від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ Про охорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обовязку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України.

Відповідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Частина 2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р., відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 р. та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446, від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. у справі № 15/5027/715/2011.

Згідно з частиною 2 статті 97 Бюджетного кодексу України, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04 березня 2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету", встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно пункту 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у Любомльському районі Волинської області є Управління соціального захисту населення любомльської районної державної адміністрації у Волинській області.

Таким чином, відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету" встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Отже, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

За таких обставин, Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Як зазначає позивач, відповідач-1) за надані послуги пільговій категорії осіб розрахувався частково. На день розгляду справи існує заборгованість в розмірі 119887,85грн. ( за 2015р. заборгованість в сумі 9235,32грн. та за 2016р. 110652,53грн.)

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Існування боргу в сумі 119887,85грн. перед позивачем по відшкодуванню вартості телекомунікаційних послуг наданих пільговій категорії населення відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано та підтверджено матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії до Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації про стягнення 119887,85грн. відшкодування вартості телекомунікаційних послуг наданих пільговій категорії населення, у звязку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. В позові до Любомльської районної державної адміністрації у Волинській області слід відмовити.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача-1), витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1 798,32 грн. згідно ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача-1).

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинській області (44300, Волинська обл., м.Любомль, вул. Є.Коновальця,6, код 03192075) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (43025, м.Луцьк, вул. Кривий Вал, 28, ) 119887,85грн. відшкодування вартості телекомунікаційних послуг наданих пільговій категорії населення та 1798,32 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В позові до Любомльської районної державної адміністрації у Волинській області відмовити.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

14.06.2017р.

Суддя В. М. Дем`як