КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа№ 910/20365/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Спора Г.І. - прокурор військової прокуратури Київського гарнізону;

від позивача: Пономаренко О.О. - представник;

від відповідача: Кондзерський А.В., Козлов Ю.В., Кошель І.М. - представники;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Завод "Арсенал"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 15.12.2016р.

у справі № 910/20365/16 ( суддя В.В. Сівакова)

за первісним позовом Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод»

до Державного підприємства Завод «Арсенал»

про стягнення 529 888,46 грн.

за зустрічним позовом Державного підприємства Завод «Арсенал»

до Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Представництво замовника № 173

про зобов'язання виконати умови договору № 14/68 від 15.12.2015

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Балаклійський ремонтний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства Завод "Арсенал" про стягнення 529 888,46 грн.

Державне підприємство Завод "Арсенал" звернулось за зустрічним позовом до Державного підприємства "Балаклійський ремонтний завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Представництво замовника № 173 про зобов'язання виконати умови договору № 14/68 від 15.12.2015.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 року у справі № 910/20365/16 первісний позов Державного підприємства "Балаклійський ремонтний завод" задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства Завод "Арсенал" на користь Державного підприємства "Балаклійський ремонтний завод" 523 537 (п'ятсот двадцять три тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 35 коп. основного боргу, 6 351 (шість тисяч триста п'ятдесят одну) грн. 11 коп. - 3% річних, 7 948 (сім тисяч дев'ятсот сорок вісім) грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні зустрічного позову Державного підприємства Завод "Арсенал" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким зобов'язати ДП "Балаклійський ремонтний завод" виконати умови договору №14/68 від 15.12.2015р., зокрема - надати ДП завод "Арсенал" повузлову дефектацію, що передбачено переліком робіт при проведенні комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М "Шилка" (додаток №3 до договору), трудомісткість виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575, інформацію щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 №912Л6490.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до п.1.1. договору ДП «БРЗ» виконавець зобов'язується надати послуги з комплексного ремонту (згідно переліку робіт, додаток 3 до договору) зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» відповідно до Специфікації надання послуг (додаток 1 до договору), а ДП завод «Арсенал» прийняти і оплатити надані послуги.

Скаржник зауважує, що якість наданих послуг не відповідає вимогам ГОСТу 2.601-95 «Эксплуатационные документы», затвердженого Міждержавною Радою по стандартизації, метрології та сертифікації, у яку входить держава Україна.

Згідно з пунктом 7.1. договору № 14/68 від 15.12.2015 р. сторони беруть на себе зобов'язання неухильно виконувати усі умови цього договору. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим договором.

Виконавцем не були виконані всі умови, передбачені договором, а саме: надати повузлову дефектацію, що передбачено переліком робіт при проведенні комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» (додаток № 3 до договору); надати трудомісткість виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575; надати інформацію щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 №912Л6490.

Зокрема не надано повузлової дефектації, що передбачено Переліком робіт при проведенні комплексного ремонту зенітної самохідної установки 30У-23-4М «Шилка». Скаржник звертає увагу суду на те, що виконавцем не надано: трудомісткості виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575, що унеможливлює перевірки ціноутворення; інформації щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 №912Л6490.

Згідно ГОСТу 2.601-95 паспорт повинен постійно знаходитись з виробом, для того, щоб визначитися з обсягом ремонту необхідно проаналізувати інформацію, зазначену у паспорті, а саме: дату виробництва, інформацію про виробника, ресурс двигуна, строк експлуатації (з початку експлуатації та після ремонту) тощо.

Без наявності зазначеного паспорту позивач за первинним позовом не мав права приступати до здійснення робіт по ремонту двигуна самохідної установки.

На думку апелянта, згідно договору передбачено проведення комплексного ремонту ЗСУ-23- 4М та його складових частин, на яких підставах був проведений капітальний ремонт двигуна - не зрозуміло.

Зазначені документи не є внутрішніми документами ДП Балаклійський гемонтний завод та необхідні ДП заводу «Арсенал» в рамках виконання ізслідно-конструкторської роботи в інтересах Міністерства оборони України.

До того ж акумуляторні батареї, що були встановлені на зенітну самохідну установку ЗСУ 23-4М «Шилка», не були проконтрольовані представництвом замовника №173, що порушує п.п. 1, 5 додаткової угоди №1 від 25.12.2015 року до договору. В паспорті на акумуляторні батареї відсутня відмітка ПЗ №173 (копія «Паспорта на изделие №134 Батарея акамуляторная свинцовая стартерная 6СТ-190»).

Твердження представництва замовника №173 про те, що в ремонтній документації та в умовах договору від 15.12.2015 №14/68 відсутні вимоги щодо контролю представництвом замовника покупних комплектуючих виробів АКБ 6 СТ-190 є безпідставним, не відповідає умовам договору та суперечить Положенню про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, установах і організаціях, ствердженому Постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2009 р. №1107.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2017р. апеляційну скаргу Державного підприємства Завод "Арсенал" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/20365/16, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 28.03.2017, викликано повноважних представників сторін в судове засідання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017р. у справі № 910/20365/16 розгляд справи відкладено на 13.04.2017 за клопотанням представника відповідача для повідомлення прокуратури про розгляд даної справи, викликано повноважних представників сторін в судове засідання.

Розпорядженням № 09-53/1507/17 від 12.04.2017 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, в зв'язку перебуванням судді Михальської Ю.Б., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 12.04.2017 справу № 910/20365/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Тищенко А.І., суддів: Майданевича А.Г., Отрюха Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства Завод "Арсенал" до провадження у новому складі колегії суддів.

13.04.2017р. через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від прокурора військової прокуратури Київського гарнізону надійшло клопотання про вступ у справу та перенесення судового засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. розгляд справи відкладено на 01.06.2017.

01.06.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13.06.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В ході розгляду справи, від представника апелянта, надійшло клопотання про призначення судової експертизи для отримання фахового експертного висновоку щодо наступного питання: «чи відповідає ЗСУ 23-4М вимогам якості, визначеним у ДСТУ 2.610:2006 «Єдина система конструкторської документації. Правила виконання експлуатаційних документів» та Технічним умовам на капітальний ремонт ЗСУ 23-4 №2А6М.00.00.000УК, після проведення комплексного ремонту державним підприємством «Балаклійський ремонтний завод» на виконання Договору від 15.12.2015 р.№14/68, зокрема, в частині наявності належним чином оформленої технічної документації та технічного паспорту».

Колегія суддів порадившись на місті оголосила, відмовити в задоволенні заявленого клопотання, оскільки колегія не вбачає підстав для призначення вищезазначеної єкспертизи.

Вислухавши думку представників прокуратури, позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи строки розгляду справи, колегія вважає, що розгляд справи можливий за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача, колегія встановила наступне:

15.12.2015 між Державним підприємством Завод "Арсенал" (замовник) та Державним підприємством "Балаклійський ремонтний завод" (виконавець) був укладений договір № 14/68.

Відповідно до умов п. 1.1 договору виконавець зобов'язується надати послуги з комплексного ремонту (згідно переліку робіт, додаток 3 до договору) зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М "Шилка" відповідно до Специфікації надання послуг (додаток 1 до договору), а замовник прийняти і оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 3.1 договору його ціна становить - 1 745 124,50 грн.

Замовник протягом 10 днів після підписання договору здійснює попередню оплату в розмір 70 відсотків від суми договору (п. 4.1 договору).

Позивачем за первісним позовом вказано, що відповідачем було здійснено попередню оплату в розмірі 70 відсотків від суми договору.

Пунктом 5.1 договору визначено термін надання послуг - 30.03.2016. При цьому дозволяється дострокове надання послуг з урахуванням умов цього договору.

Відповідно до п. 5.2 договору передбачені цим договором послуги надаються у відповідності до вимог п. 2.1 даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору виконавець повинен надати замовнику передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає вимогам: "ЗСУ-23-4М Инструкция по эксплуатации 2А6М.00.00 ИЭ, часть І, часть ІІ" та "ЗСУ-23-4М Гусеничная машина ГМ-575 Техническое описание и инструкции ОИ-575-02".

Пунктом 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 25.12.2015) визначено, що контроль якості послуг з комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ023-4М "Шилка", дефектування виробу, який надходить для ремонту від замовника, здійснюється комісією, створеною виконавцем, за участю штатних працівників відділу технічного контролю виконавця з залученням представників Представництва замовника № 173.

Додатковою угодою № 1 від 25.12.2015 розділ 2 договору доповнено пунктом 2.3, згідно якого контроль за якістю надання послуг на відповідність вимогам, зазначеним у пунктах 2.1, 2.2 договору, з урахуванням специфікації надання послуг (додаток 1 до договору) здійснюється Представництвом замовника № 173.

Угодою розділ 2 договору доповнено пунктом 2.5, згідно якого Представництво замовника № 173 має право призупинити приймання виробу у разі невиконання виконавцем умов договору щодо забезпечення якості надання послуг та випадках, зазначених у п. 10.4 Положення про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 21.10.2009.

Про факт призупинення та відновлення приймання виробу та його причин Представництво замовника № 173 негайно письмово повідомляє виконавця та замовника.

Згідно з п. 2 ст. 857 ЦК України виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

17.03.2016 Представництвом замовника № 173 складено висновок, згідно якого з урахуванням протоколів приймання-здачі випробувань № 1-32-978 від 07.02.2016, № 1-32-979 від 13.02.2016, № 1-32-1118 від 17.02.2016 та № 1-32-1119 від 16.03.2016 наданий виріб ЗСУ-023-4М зав. 8482 відповідає вимогам, встановленим у п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 5.5 договору приймання отриманого виробу організовується виконавцем, для чого виконавець своїм наказом створює відповідну комісію. Комісія проводить приймання виробу, у відповідності до вимог нормативно-технічної документації, яка діє на підприємстві виконавця та введена у дію встановленим порядком.

Акт прийому-передачі складається на виріб та затверджується виконавцем.

Згідно з п. 5.7 договору приймання виробу замовником здійснюється на території виконавця. Приймання виробу на відповідність вимогам п. 2.1 договору здійснюється замовником силами та засобами виконавця з оформленням акту приймання-передачі виробу (додаток 5 до договору).

Як свідчать матеріали справи, листом № 173 від 14.03.2016 замовник повідомив виконавця, надавши перелік представників замовника, які будуть задіяні у прийманні виробу, серед яких значиться Козлов Ю.В. - заступник генерального директора ДП завод "Арсенал".

В матеріалах справи наявна довіреність ДП завод "Арсенал" № 31 від 17.03.2016, згідно якої Козлова Ю.В. уповноважено на отримання у виконавця виробу - ЗСУ-023-4М зав. № 8482 - 1 од.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно акту № 4 приймання-передачі виробу від 17.03.2016, який є додатком 5 до договору, виконавець передав, а замовник в особі Козлова Ю.В. отримав виріб ЗСУ-023-4М "Шилка" зав. № 8482 - 1 шт. В акті зазначено, що комплексний ремонт виконано якісно та в повному обсязі, виріб випробуваний та перевірений, технічний стан виробу відповідає вимогам нормативно-технічної документації.

Згідно з абз. 2 п. 5.7 договору за результатами приймання виробу комісія складає та підписує акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору), який надається на адресу замовника на затвердження.

Слід зазначити, що умовами договору за наслідками приймання виробу сторонами підписується акт надання послуг.

Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник здійснює розрахунки з виконавцем протягом 15 банківських днів з дати підписання замовником акту приймання наданих послуг, який являється невід'ємною частиною цього договору (додаток 4 до договору), відповідно до наданих виконавцем рахунків.

Згідно з п. 4.3 договору до рахунку виконавцем додається акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору).

З матеріалів справи вбачається, що виконавець листом № 14/449 від 25.03.2016 направив замовнику акт приймання наданих послуг у двох примірниках для підписання разом з рахунком-фактурою № СФ-0000020 від 25.03.2016 про сплату залишку ціни договору в сумі 523 537,35 грн.

Замовник підписаний акт надання послуг не повернув та рахунок-фактуру не сплатив.

У зв'язку з цим, позивач звертався до відповідача з вимогою № 15/683 від 04.05.2016, в якій просив, у відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, у семиденний термін з моменту отримання вимоги направити підписаний акт приймання наданих послуг.

В подальшому позивач звертався до відповідача з претензією № 15/868 від 08.06.2016, в якій просив перерахувати згідно рахунку-фактури № СФ-0000020 від 25.03.2016 кошти в розмірі 523 537,35 грн., оскільки строк проведення остаточних розрахунків настав 07.06.2016.

Як свідчать матеріали справ, відповідач у відповідь листом № 430 від 16.06.2016 повідомив про відсутність підстав для сплати коштів, оскільки позивачем не виконано всіх умов договору та акт надання послуг не підписаний.

Посилання відповідача на невиконання позивачем умов договору не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджується матеріалами справи. Стосовно ненадання документів слід зазначити, що умовами договору не передбачено надання цих документів.

Таким чином слід зазначити, що відповідач ухиляється від підписання акту надання послуг без достатніх на це підстав, а отже, за відсутності обґрунтованої відмови від підписання акту надання послуг, послуги вважаються такими що наданні.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судом встановлено, що роботи виконано у відповідності до умов договору без порушення строків.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (аб. 1 ч. 1 ст. 193 ГК України).

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 523 537,35 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 ст. 612 ЦК України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за товар не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку із тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті отриманого товару, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 6 351,11 грн. - 3% річних (за період з 08.06.2016 по 02.11.2016).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору інший розмір процентів не визначено.

Позовні вимоги в частині нарахування 6 351, 11 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню повністю.

Позовні вимоги Державного підприємства "Балаклійський ремонтний завод" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що первісні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

Згідно з ч 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Додаток 3 до договору містить перелік робіт при проведені комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-023-4М "Шилка", п. 4 якого зокрема включає повузлову дефектацію.

Посилання замовника на те, що виконавцем не виконано вимоги договору та не надано повузлову дефектацію не приймаються судом до уваги, оскільки виріб перевірений Представництвом замовника № 173 та прийнятий замовником без зауважень.

Стосовно вимог про надання переліку співвиконавців, узгоджений із Представництвом замовника № 173; надання трудомісткості виконання робіт з ремонту радіоприладного комплексу, автоматизованої зенітної гармати АЗП-23-4 та гусеничної машини ГМ-575; надання інформації щодо отримання паспорту на двигун В-6-М1 № 912Л6490 слід зазначити, що надання вказаних документів, які просить замовник у виконавця, умовами договору не передбачено.

Отже, розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено порушення його прав щодо ненадання відповідачем документів, які не передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду із зустрічними позовними вимогами.

З урахуванням викладеного, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства Завод "Арсенал" є необґрунтованими нормативно та документально не підтвердженими, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог зустрічного позову, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5.3 договору виконавець не проводить доукомплектування виробу одиночним комплектом ЗІП та експлуатаційною документацією. На двигун В-6-М1 №912Л6490 ДП «БРЗ» був виписаний дублікат паспорту, в якому поставлена відмітка про проведення капітального ремонту ремонтним підприємством та з відміткою ПЗ №173. Таким чином, ДП «БРЗ» не зобов'язано отримувати інформацію щодо оригіналу паспорту на двигун В-6-М1 №912Л6490, так як отримало виріб без паспорту, про що повідомлялося при листуванні з позивачем по зустрічній позовній заяві. У разі потреби ДП завод «Арсенал» у оригіналі паспорта, він має право звернутися до установи, від якої саме він отримував виріб, після чого ДП «БРЗ» зробить в ньому відмітку про проведення капітального ремонту та прийняття його ПЗ №173.

Щодо виконання робіт з ремонту двигуна, згідно додатку №3 до договору №14/68 від 15.12.2015 ДП «БРЗ» зобов'язано провести ремонт бази ГМ -575 (маршового двигуна тощо).

Слід зазначити, що позивач виконав умови договору, Виріб зав. №8482 прийнятий ДП завод «Арсенал» згідно акту приймання-передачі від 17.03.2016 і таким чином ДП завод «Арсенал» визнав виконання робіт згідно Переліку робіт при проведенні комплексного ремонту зенітної самохідної установки ЗСУ-23-4М «Шилка» (додаток №3 до договору №14/68 від 15.12.2015). При прийманні-передачі виробу 15.03.2016 був складений протокол приймання виробу, у якому відображено перевірку виробу ГМ - 575 (сторінки 5-7 протоколу, міститься в матеріалах справи) та відсутні зауваження до виконаних ДП «БРЗ» робіт. Внаслідок випробувань в протоколі відображено висновок: «Изделие 2А6М зав. №8482 технически исправное, требованиям инструкции по зксплуатации 2А6М.00.00 ИЗ Часть 1, инструкции по зксплуатации 2А6М.00.00 ИЗ Часть 2, техническому описанню и инструкции по зксплуатации ОИ 575-02 соответствует».

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги Державного підприємства Завод "Арсенал", оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Завод "Арсенал" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016р. у справі № 910/20365/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016р. у справі № 910/20365/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/20365/16 повернути до Господарського суду міста Києва

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

А.Г. Майданевич