ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/4308/17

За позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТЕПЛОМЕРЕЖІ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янське, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, с. Дмитрівка, Знам'янський район, Кіровоградська область

про визнання договору укладеним в редакції позивача

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Курпіль А.М., дог. від 30.05.16р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "ТЕПЛОМЕРЕЖІ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визнати укладеним, на умовах, запропонованих позивачем, договір на відпуск теплової енергії №534т/17 від 07.02.17р.

Позовні вимоги обгрунтовані зволіканням відповідачем у підписанні договору на відпуск теплової енергії №534т/17 від 07.02.2017р., чим останній порушує норми чинного законодавства України, оскільки отримує теплову енергію, не уклавши відповідного договору.

Відповідач та третя особа явку представника в судові засідання не забезпечили, витребувані судом документи не подали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

20.06.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕДІФАРМ" (продавець) та ОСОБА_2 (покупець, третя особа) і ОСОБА_1 (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно п.1.1. договору продавець передає (продає) нерухоме майно у приватну спільну часткову власність покупців, тобто по ? (одній/другій) частці кожному, а покупці приймають (купують) нерухоме майно за узгоджену грошову суму, а саме: базова аптека з продажу готових лікарських форм (вбудоване приміщення АДРЕСА_1

Відповідно до п.1.2. договору об'єкт, що відчужується за цим договором, має такі характеристики: розмір загальної площі складає 70,5кв.м.

Згідно п.2.1. договору продаж об'єкту, що відчужується за цим договором, за домовленістю сторін, вчиняється за 43 000,00грн.

У матеріалах справи містяться відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджують розмір частки кожного з власників (ОСОБА_2 - 1/2, ОСОБА_1 - 1/2) придбаного майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

26.07.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДІФАРМ" звернулось до позивача з листом, в якому просило внести зміни до договору на відпуск теплової енергії АДРЕСА_3

01.11.2016р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕДІФАРМ" укладено договір №278т на відпуск теплової енергії, з якого виключено вищезазначений об"єкт теплопостачання.

Позивач зазначає, що вказані приміщення підключені до загальноміської мережі централізованого опалення, а безпосередньо в приміщеннях відповідач здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування.

02.08.2016р. відповідачу вручено припис про необхідність укладання договору на теплопостачання з позивачем, проте даний припис залишений без уваги (а.с.23).

14.02.2017р. позивачем складено протокол обстеження об"єктів споживачів теплової енергії №2109, згідно якого: у приміщеннях АДРЕСА_4", керівник ОСОБА_2 прилади централізованого опалення демонтовані самовільно (а.с.30).

Згідно ст.1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про теплопостачання" основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з постачальною організацією на постачання теплової енергії.

За ч.2 ст.275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач комунальних послуг, до яких відноситься теплопостачання, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно ч.3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно п.п.3, 4 ст.181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до ч.1 ст.187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

10.02.2017р. позивач надіслав відповідачу супровідним листом за №00.09.0169/1 від 10.02.2017р. складений і підписаний у двох примірниках договір на відпуск теплової енергії №534т/17 від 07.02.2017р. (а.с.31). Однак відповідач не підписав і не повернув позивачу цей договір.

Крім того, 17.03.2017р. позивач надіслав ОСОБА_2 лист за №00.01.0346 від 17.03.2017р. про те, що йому, як співвласнику вищевказаних приміщень на праві спільної часткової власності, необхідно надати письмову згоду на укладання ФОП ОСОБА_1 договору на теплопостачання №534/т/17 від 07.02.2017р. (а.с.32). Проте ОСОБА_2 не надав відповіді на даний лист.

Відповідно до ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

За ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Статтею 360 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Враховуючи те, що кожен із учасників спільної часткової власності відповідно до своєї частки в спільній частковій власності несе обов'язки щодо участі у витратах на управління, утримання і збереження спільного майна та аналогічним чином розподіляється між ними відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 22.06.2017р.

Суддя В.І. Петрова