РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017Справа №910/4724/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України"
про стягнення 100 000, 00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Жук Я.А. - представник за довіреністю; Поляруш А.І. - представник за довіреністю;
від відповідача:Дмитрієв С.О. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (далі - позивач, ТОВ "Сміла Енергоінвест") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (далі - відповідач, ТОВ "Комунальні системи України") про стягнення заборгованості в розмірі 100 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання своїх зобов'язань за договором №05/01-2016 від 05.01.2016 року позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 100 000, 00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Проте, відповідач свого обов'язку щодо повернення грошових коштів у строк до 31.12.2016 року не виконало.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 р. порушено провадження у справі № 910/4724/17, розгляд справи призначено на 19.05.2017 р.

19 травня 2017 р. судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 року справу № 910/4724/17 призначено до розгляду на 07.06.2017 року.

У судовому засіданні 07.06.2017 року представники позивача наполягали на задоволенні заявленого позову, надали усні пояснення по справі, а 19.05.2017 року через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові документи по справі, у тому числі й акт звірки розрахунків від 15.05.2017 року по договору № 05/01-2016 на суму 100 000, 00 грн., який підписаний повноважними представниками сторін по справі.

Представник відповідача надав усні пояснення по справі та повідомив позивача та суд про те, що відповідач не відмовляється від виконання взятих на себе зобов'язань за укладеним договором і висловлює готовність погашати заборгованість перед позивачем, але частинами.

Також, 06.06.2017 року відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, серед яких, зокрема, і письмовий відзив, в якому ще раз підтвердив готовність погашати заборгованість перед позивачем частинами, з огляду на що просив суд відстрочити сплату заборгованості і виконання рішення суду на 18 календарних місяців.

Представник позивача безпосередньо у судовому засіданні 07.06.2017 року не заперечував проти заявленого відповідачем клопотання про відстрочення виконання рішення суду на 18. місяців.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі фактичних даних достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (Позикодавець) як уповноваженою особою по договору про спільну діяльність № 47-2/V від 05.05.2010 року та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (Позичальник) було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 05/01-2016, відповідно до умов якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов'язався повернути надані кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 100 000 грн. 00 коп. без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається строком до 31.12.2016 року (п.2.4 Договору).

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в строк не пізніше терміну обумовленого в п. 2.4 даного Договору. (п.3.1 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №05/01-2016 від 05.01.2016 року Позивачем видано Відповідачу грошові кошти у розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10006 від 05.01.2016 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не було повернуто грошові кошти у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" становить 100 000 грн. 00 коп.

23.01.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію № 262 від 20.01.2017 з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 23.01.2017 року та фіскальним чеком від 23.01.2017 року, яка залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 05/01-2016 від 05.01.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №05/01-2016 від 05.01.2016 року Позивачем видано Відповідачу грошові кошти у розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10006 від 05.01.2016 року, проте Відповідачем не були повернуті грошові кошти у повному обсязі у передбачений Договором строк.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 05/01-2016 від 05.01.2016 року становить 100 000 грн. 00 коп.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" Позивачу грошових коштів в розмірі 100 000 грн. 00 коп. у строк до 31.12.2016 року.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 05/01-2016 від 05.01.2016 року, не здійснив повернення грошових коштів у строк до 31.12.2016 року у повному розмірі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 100 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" підлягає стягненню заборгованість у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Щодо Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" про відстрочку сплати заборгованості позивачу і виконання рішення суду по даній справі на 18 місяців, яка вмотивована тим, що Відповідач на сьогоднішній день не зможе виконати прийняте судом рішення, оскільки знаходиться в скрутному фінансовому становищі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р.).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від у справі № 910/4724/17 підлягає задоволенню строком на 18 місяців до 07.12.2018 року, оскільки Відповідачем доведено Суду належними та допустимими доказами відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України наявності складного фінансового становища та відсутність грошових надходжень на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України", за рахунок яких могло бути погашено існуючу заборгованість.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду.

При цьому Суд зазначає, що під час розгляду заяв про відстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси кредитора. Так, в судовому засіданні представник Позивача не заперечував проти відстрочки виконання рішення суду строком на 18 місяців.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, 19; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 94; 9) заборгованість у розмірі 100 000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

3. Відстрочити виконання рішення по справі № 910/4724/17 до 07 грудня 2018 року.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 12.06.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко