ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Справа №920/384/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І.,

при секретарі судового засідання Сиротніковій Я.Є.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №15-24 від 04.01.2017р.,

відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Сумихімпром" (вх.№1787С/1-41 від 02.06.2017р.) на ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017р. у справі №920/384/17,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром", м. Суми,

до Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів", м. Суми,

про стягнення 85097,35 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.05.2017р. по справі №920/384/17 (суддя Котельницька В.Л.) матеріали справи №920/384/17 передано для розгляду по суті в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром", яка розглядається господарським судом Сумської області.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017р., справу №920/384/17 передати на розгляд господарського суду Сумської області; всі судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї позиції по справі, позивач зазначає, що по справі №920/384/17 ПАТ "Сумихімпром" не є боржником, а є стороною, яка стягує заборгованість, а отже застосування до даних правовідносин частини 6 статті 16 Господарського процесуального кодексу України є неприпустимим.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2017р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та її розгляд призначено на 21.06.2017р.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2017р., у звязку із відрядженням судді Тихого П.В., для розгляду справи №920/384/17 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Гетьмана Р.А., судді Россолова В.В., судді Терещенко О.І.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.

Як вбачається з витягу з офіційного сайту "Укрпошти" (http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/) щодо відстеження поштових відправлень за індивідуальним штрих-кодом відправленої кореспонденції - об'єктом поштового зв'язку СУМИ 7 з індексом 40007 15.06.2017 17:32 адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 473, однак станом на дату слухання справи відомості про те, що представник відповідача з'явився для отримання поштової кореспонденції суду відсутні.

Ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду була направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі та яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також зважаючи на те, що явка сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, а нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 21.06.2017р. представник позивача підтримав вимоги своєї скарги, просив задовольнити її в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

05.05.2017р. ПАТ "Сумихімпром" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів" на користь позивача суму основного боргу в розмірі 41019,75 грн., пеню в розмірі 12313,49 грн., інфляційні втрати в розмірі 28236,90 грн. та 3% річних в розмірі 3527,21 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.05.2017р. порушено провадження у справі №920/384/17 і прийнято позовну заяву до розгляду.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Сумської області від 25.05.2017р. матеріали справи №920/384/17 передано для розгляду по суті в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром", яка розглядається господарським судом Сумської області. Зокрема, місцевий господарський суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство на підставі частини 9 статті 16 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, колегія суддів, вважає, що оскаржувана ухвала є неправомірною, винесеною із порушенням норм процесуального права, а отже підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.10.2011р. у справі №5021/2509/2011 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" за загальною процедурою згідно з Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.10.2012р. введено процедуру санації ПАТ "Сумихімпром".

В силу п. 1-1 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011р. №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення Закону в редакції №2343-ХІІ.

Відповідно до абз.1, 2 пункту 4 статті 17 Закону про банкрутство з дня винесення ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку, передбаченого статтею 53 цього Закону; припиняються повноваження органів управління боржника юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення керуючого санацією зобов'язані забезпечити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей.

Відповідно до абз.5 пункту 6 статті 17 Закону про банкрутство керуючий санацією зобовязаний здійснювати заходи щодо стягнення дебіторської заборгованості перед боржником; від імені боржника заявляти позови про стягнення заборгованості з дебіторів боржника, а також з осіб, які несуть з боржником відповідно до закону або договору субсидіарну (додаткову) чи солідарну відповідальність.

Предметом судового розгляду у справі №920/384/17 є спір щодо стягнення з Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів" (відповідача) на користь ПАТ "Сумихімпром" (позивача) 85097,35 грн. заборгованості.

Тобто, позивач у спірних правовідносинах в межах розгляду судової справи №920/384/17 виступає кредитором, а відповідач зобовязаною стороною.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Таким чином, враховуючи, що предметом заявленого ПАТ "Сумихімпром" (боржника у справі про банкрутство) позову є вимога до відповідача - Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів" про стягнення заборгованості за наслідками невиконання зобовязань, які виникли з цивільно-правового договору, колегія суддів вважає, що зазначені позовні вимоги повинні розглядатись поза межами процедури банкрутства в окремому позовному провадженні з урахуванням вимог територіальної підсудності, встановлених статтею 15 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду стосовно того, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку окремого позовного провадження, оскільки такий висновок зроблений при неправильному застосуванні норм ст.ст.12, 16 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ).

Також колегія суддів вважає неправомірним посилання місцевого господарського суду на постанову Верховного Суду України від 02.12.2015р. у справі №911/4212/14, з огляду на те, що предметом позову у зазначеній справі є поточні грошові вимоги позивача до відповідача (боржника відносно якого порушено справу про банкрутство) з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які виникли під час процедури санації ПАТ "ГКК "Білич".

Враховуючи викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали господарського суду Сумської області від 25.05.2017р. у справі №920/384/17 як такої, що прийнята при неправильному застосуванні норм процесуального права та передачі справи на розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 85, 91, 99, п.2 ст. 103, п.4 ч.1 ст. 104, ст.ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017р. у справі №920/384/17 скасувати.

Справу №920/384/17 передати на розгляд господарського суду Сумської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 21 червня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Терещенко