РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017Справа №910/5349/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди 71 775,97 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Петрук Т.Я. - представник за довіреністю б/н від 03.01.17
від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди 71 775,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" на підставі договору страхування № PKS 1600031 від 13.01.2016р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_4, у розмірі 71 775,97 грн., а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Peugeot", державний номер НОМЕР_1, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача несплаченого страхового відшкодування у розмірі 71 775,97 грн. в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.04.2017 порушено провадження у справі № 910/5349/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 26.04.2017.

25.04.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копію Статуту відповідача, копію свідоцтва про державну реєстрацію, копію витягу з ЄРДПОУ, копію довіреності та довідку про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, спору між тими ж сторонами та про той же предмет, та з тих же підстав, та клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із завантаженістю відповідача судовими справами.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.04.17 розгляд справи відкладено на 24.05.2017 у зв'язку з неявкою представника відповідача.

24.05.2017 у судовому засіданні відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог та зазначає, що рахунок ФОП ОСОБА_2 № УККЗ008020/ від 09.08.16 та ремонтна калькуляція № 012112 від 19.08.16 не можуть бути доказами матеріального збитку транспортного засобу "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_4, у зв'язку з чим відповідачем було здійснено власний розрахунок відновлювального ремонту, який склав 68 312,59 грн. Крім того, враховуючи, що фактичних пробіг транспортного засобу "Subaru OUTBACK", на думку відповідача, вдвічі більший за нормативний, останній звернувся для розрахунку коефіцієнту фізичного зносу до ТОВ «Промислова компанія «СЕЛТИМ», який згідно консультації № 08R/28/9 від 06.02.2017 встановив коефіцієнт фізичного зносу для складових КТЗ "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_4 - 25,9%. Таким чином, відповідач з урахуванням здійснених розрахунків та розмірів франшизи за договором № PKS 1600031 від 13.01.2016 (13 000,00 грн.) та полісу АЕ/7717527 (500,00 грн.) встановив розмір страхового відшкодування у розмірі 42 452,08 грн., що був виплачений позивачу згідно платіжного доручення № ID-93621 від 05.05.2017.

24.05.17 у судовому засіданні позивач надав суду заперечення на відзив, в якому позивач вважає, що відповідач відносно підстав вирахування фізичного зносу, посилається на обставини, які не відповідають дійсності та не є доведеними. Крім того, позивач стверджує, що розрахунок відновлювального ремонту відповідача не відповідає фактичним витратам на здійснення ремонтних робіт.

Також, позивач повідомляє, що відповідачем було сплачено кошти у розмірі 42 452,08 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд припинити провадження у справі в цій частині.

У судовому засіданні 24.05.2017 за клопотанням відповідача було оголошено перерву до 31.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 суд продовжив строк розгляду спору на 15 днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 07.06.2017.

У судовому засіданні, призначене на 07.06.2017, з'явився представник позивача, який надав усні пояснення по суті спору, підтримав позовні вимоги та просив припинити провадження у справі в частині 42 452,08 грн.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 07.06.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

13 січня 2016 року за договором страхування № PKS 1600031 ПрАТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (далі - позивач, страховик) було застраховано автомобіль марки "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5, страхувальником та вигодонабувачем якого є ОСОБА_3.

З довідки № 97298664 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 29.07.2016 в м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 40 мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5, що належить ОСОБА_3, під його керуванням, автомобіля "Peugeot 605", державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під його керуванням та автомобіля "Peugeot 207", державний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ "ІЛТА", під керуванням ОСОБА_5.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09.09.2016 у справі № 756/10632/16-п.

02 серпня 2016 року страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Відповідно до ремонтної калькуляції №0121/2 від 19.08.2016 та рахунку № УККЗ008020/ від 09.08.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 84 775,97 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 29.07.2016 за участю застрахованого автомобіля "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5, згідно складеного страхового акту № 115183 від 23.08.2016 позивачем було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 71 775,97 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 15166 від 23.08.2016.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_4, який керував автомобілем "Peugeot 605", державний номер НОМЕР_1, підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09.09.2016 у справі № 756/10632/16-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_4, як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АЕ/7717527), який діяв на момент вчинення ДТП та відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб - автомобіль "Peugeot 605", державний номер НОМЕР_1, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування № PKS 1600031 від 13.01.2016, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АЕ/7717527) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн., таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування за мінусом франшизи у розмірі 71 275,97 грн. (71 775,97 грн. - 500,00 грн.)

Щодо заперечень відповідача про невірно встановлений розмір страхового відшкодування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законом.

Розрахунок фізичного зносу відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів здійснюється в рамках дослідження розміру матеріального збитку транспортного засобу, за яким складається Звіт оцінювача.

Крім того, згідно п. 7.38 Методики - значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ.

Як вбачається із матеріалів справи, застрахований автомобіль "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5, 2013 року випуску, тобто станом на день ДТП (29.07.2016) даному транспортному засобу було 3 роки.

Відповідно до п. 7.39 Методики винятком стосовно використання зазначених вимог, що встановлені в п. 7.38., є зокрема: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний).

Згідно наданого позивачем до матеріалів справи бюлетеня автотоваровіда № 89 від 24.05.2017 року - середньорічний нормативний пробіг для автомобіля "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5, 2013 року випуску становить 23,7 тис.км.

Таким чином, станом на середину 2016 року, застрахований автомобіль "Subaru OUTBACK" (3,5 роки) містить показання на спідометрі 70 тис. км., що не перевищує нормативний пробіг.

З огляду на вищевикладене, посилання відповідача на здійснену Консультацію ТОВ «Промислова компанія «СЕЛТИМ» № 08R/28/9 від 06.02.2017, яка не передбачена Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та на застосування коефіцієнту фізичного зносу до автомобіля "Subaru OUTBACK", державний номер НОМЕР_5 є безпідставними.

Відповідно до п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно наданого до матеріалів справи платіжного доручення № ID-93621 від 05.05.2017 вбачається, що відповідач сплатив на рахунок позивача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 42 452,08 грн.

Таким чином, враховуючи, що факт наявності заборгованості в частині сплати страхового відшкодування в сумі 42 452,08 грн. у відповідача перед позивачем станом на момент винесення рішення спростовано, суд припиняє провадження у справі в цій частині заборгованості у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" про стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 28 823,89 грн. (71 275,97 грн. - 42 452,08 грн.).

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати в частині сплаченого страхового відшкодування у розмірі 42 452,08 грн. (сплачено після звернення позивача з позовом до суду) покладаються на відповідача.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1588 грн. 85 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 42 452,08 грн.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133 м. Київ, бул. Л. Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування у розмірі 28 823 (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять три) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 1588 (одна тисяча п'ятсот вісімсот вісім) грн. 85 коп.

4. У частині позовних вимог про стягнення 500,00 грн (франшиза) відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2017

Суддя Пукшин Л.Г.