РІШЕННЯ

15.06.2017Справа №910/6568/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/6568/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мітленд-Плюс», смт. Березна,

до товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-ПЛЮС», м. Київ,

про стягнення 136 500 грн.,

за участю представників:

позивача - Кириченко Р.Ю. (договір про надання правової допомоги від 26.12.2016 № 73);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітленд-Плюс» (далі - ТОВ «Мітленд-Плюс») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-ПЛЮС» (далі - ТОВ «АІС-ПЛЮС») про стягнення з відповідача 136 500 грн. попередньо сплачених коштів за договором поставки від 29.11.2016 № 29112016/32 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 було порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 у зв'язку з неявкою представників відповідача було відкладено розгляд справи на 15.06.2017.

15.06.2017 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвал суду для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 15.06.2017 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання 15.06.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено ухвали суду та конверти, які повернуто з адреси відповідача, з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає; не розшукано».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 15.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 ТОВ «Мітленд-Плюс» (покупець) і ТОВ «АІС-ПЛЮС» (постачальник) було укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов'язався постачати покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення (далі - товар), номенклатура, обсяги, строк, графік поставки та ціни якої вказані у специфікаціях, доданих до Договору, які є його невід'ємною частиною (пункт 1.1 Договору);

- покупець зобов'язався прийняти та оплатити поставлений товар (пункт 1.2 Договору);

- поставка товару здійснюється постачальником зі складу постачальника на склад покупця згідно «ІНКОТЕРМС-2010», якщо інше не передбачено сторонами у відповідній специфікації (пункт 2.1 Договору);

- ціна товару узгоджується сторонами в специфікаціях та оплачується згідно виставленого рахунку (рахунку на оплату). Ціна Договору визначається сумою укладених сторонами специфікацій або видаткових накладних, що є невід'ємними частинами Договору (пункт 4.1 Договору);

- оплата товару, що поставляється, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в розмірі 70% після першої партії товару (21 тонна), та 30% після отримання продукції в повному обсязі на склад покупця (пункт 4.3 Договору);

- Договір складений в двох примірниках, по одному для кожної сторони, набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе сторонами зобов'язань. У випадку, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору, жодна із сторін у письмовій формі не повідомить про його розірвання, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах (пункт 9.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - керівником Єжкуном Віктором Олексійовичем, який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором Фраєм Євгеном Володимировичем, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем і відповідачем до Договору було підписано Специфікацію № 1, за умовами якої відвантаження товару (селітра аміачна марки Б 34,4%N (м-50кг), 60 тонн) здійснюється після перерахування коштів покупцем на поточний рахунок продавця; загальна вартість товару становить 389 999,52 грн. (пункт 4.5 Специфікації № 1 до Договору).

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2016 відповідачем було виставлено рахунок-фактуру № АП-0002770 на загальну суму 389 999,52 грн. за 60 тонн товару.

З метою виконання договірних зобов'язань, 30.11.2016 згідно з виставленим рахунком відповідача, позивачем було проведено попередню оплату товару у сумі 136 500 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 576, належним чином засвідчена копія якого додана до матеріалів справи.

У свою чергу, відповідачем договірні зобов'язання не виконано; товар позивачу не поставлено; доказів іншого суду не подано.

Відповідно до частини другої статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно із статтею 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач у визначений специфікацією строк (після отримання грошових коштів, а саме - 30.11.2016) товар не поставив; грошові кошти позивачу не повернув, доказів протилежного суду не подано, а тому позовні вимоги щодо стягнення попередньо сплачених коштів у сумі 136 500 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати з оплати послуг адвоката, в обґрунтування чого господарському суду подано договір від 26.12.2016 № 73 про надання правової допомоги, укладений позивачем та адвокатом Кириченком Романом Юрійовичем, та копію ордеру на надання правової допомоги серії КВ № 260875.

У пунктах 6.3 і 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Судом встановлено, що ордер на надання правової допомоги серії КВ № 260875 від 26.12.2016 оформлений адвокатом Кириченком Р.Ю. та позивачем.

Проте, позивачем не зазначено конкретну суму витрат та не подано суду жодного документального підтвердження понесення ТОВ «Мітленд-Плюс» витрат на послуги адвоката.

Суд дійшов висновку, що відшкодування послуг адвоката, заявлене позивачем, не підлягає стягненню з відповідача, оскільки є недоведеним та документально не підтвердженим.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи, а саме судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-ПЛЮС» (03039, м. Київ, пров. Червоноармійський, буд. 14; ідентифікаційний код: 36133472) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мітленд-Плюс» (15622, Чернігівська область, Менський район, смт Березна, вул. Польова, буд. 9; ідентифікаційний код: 38662614): 136 500 (сто тридцять шість тисяч п'ятсот) грн. попередньої оплати та 2 047 (дві тисячі сорок сім) грн. 50 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.06.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук