РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Справа № 906/1309/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з'явився

відповідача: Козлюк О.П., довіреність б/н, від 15.05.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" на рішення господарського суду Житомирської області від 28.02.17р. у справі № 906/1309/16 (суддя Кудряшова Ю.В.)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход"

про визнання недійсним в повному обсязі рішення загальних зборів учасників товариства від 06 грудня 2016р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся в господарський суд Житомирської області з позовною заявою (т.1, а.с.3-8) до товариства з додатковою відповідальністю «Фабрика «Восход» (надалі - відповідач), в якій просить визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з додатковою відповідальністю «Фабрика «Восход» від 06 грудня 2016 у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 28 лютого 2017 року (т.1, а.с.171-174) позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход", оформлене протоколом №2 від 06.12.2016.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що на загальних зборах учасників відповідача 06.12.2016, на яких приймалися оспорюванні рішення, був відсутній передбачений статутом кворум.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що в довіреностях представників учасників ТДВ фабрика "Восход" , які брали участь у зборах, відсутні конкретизовані вказівки довірителів щодо змісту голосування по кожному з питань порядку денного загальних зборів учасників товариства 06.12.2016, а відтак у даних представників не було необхідного обсягу повноважень на позитивне голосування під час прийняття оспорюваних рішень.

Судом також встановлено порушення вимог ст. 61 ЗУ "Про господарські товариства" та п. 10.5. Статуту та не підтверджено факт повідомлення позивача про дату, місце та порядок денний зборів, що відбулись 06.12.2016.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою (т.1, а.с.205-210) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строки апеляційного оскарження, рішення господарського суду Житомирської області від 28 лютого 2017 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на те, що зроблені судом висновки є помилковими, рішення винесене без врахування доказів, є таким, що ґрунтується на неправильно встановлених судом обставинах справи з одночасним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд, досліджуючи обставини щодо наявності кворуму на загальних зборах, керувався Статутом 2010 року, у якому передбачено кворум при присутності учасників, які володіють більше ніж 60 % голосів. Разом з тим, відповідно до п.10.2 Статуту, який діяв на час проведення зборів, передбачено що збори є повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 50% голосів. Тобто суд не врахував, що до Статуту внесено зміни щодо зменшення кворуму, державна реєстрація цих змін здійснена Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області 26.04.2016.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції взагалі не перевірено наявність порушених прав позивача на участь у загальних зборах учасників товариства, не досліджено факт повідомлення чи неповідомлення учасників про скликання загальних зборів. При цьому апелянт звертає увагу, що якщо позивач - учасник юридичної особи не повідомив юридичну особу про зміну свого місця проживання (місцезнаходження), то посилання позивача на неповідомлення його про скликання загальних зборів не може бути підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним.

Не погоджується відповідач також із висновками суду першої інстанції щодо відсутності у довірених осіб учасників необхідного обсягу повноважень для здійснення голосування, так як на загальних зборах учасників, що відбулися 06.12.2016, представництво інтересів учасників та голосування по питанням порядку денного за довіреностями не здійснювалось. Крім того, апелянт зазначає, що судом не взято до уваги чинну редакцію статуту при дослідженні обставин формулювання питання №6 порядку денного щодо обрання ревізора товариства.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/1309/16 у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.(т.1, а.с.201).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 квітня 2017 року апелянту поновлено строк апеляційного оскарження, прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 17 травня 2017 року на 10 годину 30 хв. (т.1, а.с.203-204).

17 травня 2017 року до Рівненського апеляційного господарського суду через канцелярію суду надійшло заперечення позивача на апеляційну скаргу (т.2, а.с.1-2), в якому останній заперечує доводи апеляційної скарги, вважає їх необгрунтованими. Зокрема, позивач зазначає, що відповідно до пункту 10.6 статуту у редакції, чинній на день проведення загальних зборів, визначено, що учасник має на загальних підставах голоси пропорційно його внеску до статутного капіталу товариства. Збори є повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більше як 60% голосів.

У судове засідання, яке відбулось 17.05.2017, з'явились представники позивача та відповідача (апелянта).

В судовому засіданні від 17.05.2017р. представник відповідача (апелянта) - Козлюк О.П. апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, вважає висновки суду помилковими виходячи з того, що згідно п. 10.2 чинної редакції Статуту на дату проведення загальних зборів 06.12.2016р., загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Крім того, щодо неналежного повідомлення позивача про дату, місце, та порядок денний зборів, що відбулися 06.12.2016р., апелянт надав докази надіслання повідомлення про проведення загальних зборів всім учасникам товариства, згідно п.2.1 діючої редакції статуту у спосіб, передбачений п.10.7 статуту ( рекомендованими листами ), та вказав, що судом не досліджено дані обставини.

При цьому представник апелянта зазначив, що у його довірителя не було можливості надати відповідні докази в обгрунтування своїх заперечень до Господарського суду Житомирської області.

Представник позивача - ОСОБА_4 заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у поясненнях, вказав, що у апеляційній скарзі відповідачем не наведено обгрунтувань вимог апеляційної скарги, не вказано підстав для скасування судового рішення, просив рішення господарського суду Житомирської області від 28.02.2017 у справі № 906/1309/16 залишити в силі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши виступи представників сторін, колегія суддів звертає увагу на те, що докази, якими обгрунтовує представник відповідача апеляційну скаргу долучені останнім лише до апеляційної скарги, такими є зокрема - списки згрупованих поштових відправлень від 03.11.2016р., які за твердженням представника відповідача, свідчать про повідомлення учасників товариства про дату, час і місце проведення загальних зборів 06.12.16р., та копія статуту товариства в редакції станом на 2016р., а відтак, виходячи з вимог ст. 101 ГПК України, є необхідність надання можливості апелянту письмово обгрунтувати причини неподання документів, долучених до апеляційної скарги, суду першої інстанції при розгляді справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 травня 2017 року розгляд справи на підставі ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 07 червня 2017 р. на 12.30 год. (т.2, а.с.6-8).

24.05.2017 до Рівненського апеляційного господарського суду через канцелярію суду надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи доказів повідомлення відповідача про зміну місця проживання та обізнаності товариства щодо дійсної адреси ОСОБА_3 (т.2, а.с.9-27), а саме копії поштових конвертів, датованих періодом від травня 2016 року по листопад 2016 року, якими відповідачем направлялась кореспонденція позивачу за адресою: АДРЕСА_1, 10003, а також акт від 05.10.2016 про відмову службових осіб ТДВ «Фабрика «Восход» від отримання заяви позивача про направлення усіх документів по діяльності товариства на зазначену адресу.

29.05.2017 до Рівненського апеляційного господарського суду через канцелярію суду надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи копії протоколу реєстрації учасників загальних зборів від 06.12.2016, копії довіреності на представництво інтересів учасника на загальних зборів та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з даними про вчинення реєстраційних дій. (т.2, а.с. 29-42). Крім того, відповідач на виконання ухвали суду від 17 травня 2017 року, відповідач надав письмові пояснення щодо причин ненадання документів, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, до суду першої інстанції, при цьому зазначає, що вказані документи не були надані у засідання адвокатом (т.2, а.с.39), який представляв інтереси відповідача.

В судовому засіданні 07 червня 2017 року представник відповідача (апелянта) - Козлюк О.П. апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, надала пояснення по суті справи. Зазначила, що позивача повідомлено належним чином про час, дату і місце проведення загальних зборів, а саме поштовим рекомендованим повідомленням за адресою Київська обл., Фастівський район, село Триліси, Житловий масив. Вказала, що повідомлення ОСОБА_3 про зміну місця проживання надійшло після проведення загальних зборів, при цьому надала для огляду у судовому засіданні оригінал заяви позивача, датований 15 грудня 2016р., однак відмовилася залучити його до матеріалів справи як в оригіналі, так і в належним чином засвідченій копії, що відображено в протоколі судового засідання 07.06.17р. А відтак суд вважає, що доказ повідомлення позивачем відповідача про зміну його адреси реєстрації (місцезнаходження) після проведення загальних зборів 06.12.16р., відсутній.

Представник позивача не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення.

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26 грудня 2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням того, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, міститься заперечення позивача на апеляційну скаргу, у якому викладена його правова позиція, в правовому полі статей 101, частини 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представник відповідача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу, додатково долучені письмові пояснення та документи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.12.2016 відбулися загальні збори учасників товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход", які оформлені протоколом №2 від 06.12.2016 з наступним порядком денним:

1. Обрання робочих органів загальних зборів учасників ТДВ фабрика "Восход".

2. Про відчуження часток учасників у статутному капіталі ТДВ фабрика "Восход".

3. Про затвердження розподілу часток учасників у статутному капіталі ТДВ фабрика "Восход".

4. Про внесення змін до статуту ТДВ фабрика "Восход" шляхом викладення його в новій редакції.

5. Про обрання директора ТДВ фабрика "Восход".

6. Про обрання ревізора ТДВ фабрика "Восход".

7. Про призначення уповноваженої особи на підписання нової редакції статуту ТДВ фабрика "Восход".

Згідно статуту Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" (відповідач), у редакції, чинній станом на день прийняття оспорюваного рішення загальних зборів (а.с. 17-32), учасниками товариства були громадяни України, зазначені у п.2.1. статуту.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Пунктом 7.1.1. статуту відповідача (у редакції, чинній станом на день прийняття оспорюваного рішення загальних зборів) визначено частки кожного учасника у статутному капіталі товариства. Зокрема, частка громадянина ОСОБА_3 (позивач) становить 49,858355% статутного капіталу ТДВ фабрика "Восход" (відповідач).

Позивач як учасник ТДВ фабрика "Восход" звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТДВ фабрика "Восход" від 06.12.2016.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Статтею 167 ГК України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав, тобто власних немайнових прав особи.

Статтею 98 ЦК України передбачено право учасника товариства оскаржити рішення загальних зборів, як акту органу юридичної особи, до суду.

Частиною 4 статті 151 ЦК України визначено, що до товариства з додатковою відповідальністю застосовуються положення цього Кодексу про товариство з обмеженою відповідальністю, якщо інше не встановлено статутом товариства або законом.

Згідно частини 3 статті 65 Закону України «Про господарські товариства», до товариства з додатковою відповідальністю застосовуються норми статей 4, 11, 52-64 цього Закону з урахуванням особливостей, передбачених даною статтею.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (надалі -Закон) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Згідно положень ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" передбачає, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції на момент проведення спірних зборів), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більше як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Пунктом 10.6 статуту відповідача (у редакції, чинній станом на день прийняття оспорюваного рішення загальних зборів) визначено, що учасник має на загальних зборах учасників голоси пропорційно його внеску статутного капіталу товариства. Збори є повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Судова колегія зазначає, що норму ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" при тлумаченні змісту п. 10.6 статуту, необхідно застосовувати в її повній редакції, тобто, враховуючи всі структурні елементи норми права, оскільки норма ч. 1 ст. 60 Закону передбачає безумовну і обов'язкову 50 відсоткову кількість голосів лише для товариств, які мають у статутному капіталі державну частку.

Дана правова позиція викладена також у п. 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року, де зазначено, що під час вирішення питання про правомочність загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичних осіб судам слід виходити з того, що загальні збори є правомочними, якщо на них зареєструвалися учасники (акціонери), які володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів учасників ТОВ чи ТДВ (голосуючих акцій акціонерів АТ) від загальної кількості голосів, якщо на зборах присутні більше половини членів кооперативу.

Установчими документами ТОВ чи ТДВ, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлено інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Як встановлено судом першої інстанції на загальних зборах, що відбулися 06.12.2016, були присутні учасники, яким у сукупності належить 107902, 29 грн. статутного капіталу, що складає 50,064021% від загальної кількості голосів, тобто має місце відсутність визначеного п. 10.6 статуту кворуму загальних зборів учасників товариства, що у відповідності з вимогами закону є безумовною підставою для визнання рішень таких зборів недійсними, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход", які оформлені протоколом №2 від 06.12.2016р.

При цьому колегією суддів не беруться до уваги посилання відповідача на те, що суд першої інстанції при розгляді справи керувався вимогами Статуту у редакції 2010 року, який втратив чинність, у зв'язку із прийняттям загальними зборами товариства 25.04.2016р. рішення про внесення змін до статуту та затвердження його в новій редакції у зв"язку з наступним.

Зокрема, відповідач зазначає, що рішенням зборів учасників від 25.04.2016 до Статуту внесені зміни, якими п.10.2 викладено у редакції «загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів». Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, пов'язаних з приведенням Статуту у відповідність до норм діючого законодавства, здійснена Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області 26.04.2016, номер запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 8000495.

Разом з тим, колегією суддів із матеріалів справи встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирької області від 16.06.2016р., яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 року у справі № 906/456/16 визнано недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход", які оформлені протоколом №1 від 25.04.2016р., на підставі якого зареєстровано зміни до статуту товариства в т.ч. в частині визначення правомочності загальних зборів учасників. Дана постанова та рішення господарського суду Житомирської області залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2017 (т.1, а.с.54-57). А відтак рішення загальних зборів від 25.04.16р. про затвердження статуту товариства в новій редакції є незаконним з моменту його прийняття, у зв"язку з чим не може породжувати жодних правових наслідків.

Тому твердження позивача, що змінену редакцію статуту від 2016р. слід вважати чинною до скасування державної реєстрації таких змін (15.12.2016р. Андрушівською РДА проведено скасування реєстраційної дії № 8000495 за судовим рішенням т. 2, а.с. 40-41) суд вважає безпідставним, оскільки державна реєстрація є наслідком відповідного рішення, у зв"язку з чим момент її вчинення не може підтверджувати чи спростовувати законність самого рішення, на підставі якого її вчинено.

Крім того, на час прийняття оспорюваного рішення (06.12.16р.), незаконність рішення загальних зборів від 25.04.16р. була встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили (06.09.16р.), про що безпосередньо товариству, в особі його органів управління та учасників, було відомо.

Виключення в частині достовірності даних, внесених до державного реєстру може стосуватися лише третіх осіб за умови, що вони не знали і не могли знати про їх недостовірність (ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Враховуючи встановлені обставини щодо чинності Статуту товариства в редакції 2010 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення загальних зборів від 06.12.2016р. з шостого питання порядку денного «обрання Ревізора ТДВ «Фабрика «Восход» суперечить вимогам установчих документів товариства (статуту).

Так, п.10.8.6. статуту відповідача (у редакції, чинній станом на день прийняття оспорюваного рішення загальних зборів) контроль за фінансовою і господарською діяльністю товариства здійснюється ревізійною комісією, що утворюється загальними зборами учасників з числа учасників у кількості не менше трьох осіб строком на 5 років.

Разом з тим, рішенням оскаржуваних загальних зборів обрано ревізором Товариства з обмеженою відповідальністю фабрика "Восход" ОСОБА_5 строком на 5 років, згідно статуту, надано всі повноваження Ревізора згідно статуту ТДВ Фабрика "Восход", тобто встановлено одноосібний контроль за фінансовою та господарською діяльністю товариства, без зміни статуту відповідача в частині нової посадової особи відповідача - Ревізора, та його повноважень.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності у представника учасника товариства необхідного обсягу повноважень саме на позитивне голосування під час прийняття оспорюваних рішень, у зв'язку із наступним.

Пунктом 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" також визначено, що учасники (акціонери) можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника. Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема частиною третьою статті 247 ЦК України.

Таким чином, учасник товариства має право видавати довіреність на представлення своїх інтересів на загальних зборах. При цьому, слід враховувати положення статті 1003 ЦК України, де зазначається, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Отже, якщо учасник товариства доручає третій особі проголосувати від його імені на загальних зборах учасників, то він повинен повідомити даному представнику свою позицію з усіх питань порядку денного.

Тобто, довіреність, яка видається представнику для участі у загальних зборах учасників, обов'язково має містити, зокрема, конкретні питання, яких стосуються загальні збори учасників товариства та як саме повинна голосувати довірена особа щодо них, дії, що доручаються вчинити представнику (підписання документів, голосування, висловлення відповідної думки учасника-довірителя).

Разом з тим, вивчивши довіреність №1436 від 02.12.2016 року, наданої ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_7 (т.2, а.с. 30) встановлено, що у даній довіреності відсутні конкретизовані вказівки довірителя, котрий є учасником ТДВ фабрика "Восход", щодо змісту голосування по кожному з питань порядку денного загальних зборів учасників товариства 06.12.2016.

Відтак, колегією суддів відхиляються доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі про те, що під час загальних зборів учасників товариства 06.12.2016 представництво інтересів учасників та голосування по питанням порядку денного за довіреностями не здійснювалось.

Розглядаючи доводи апелянта про те, що судом сформовано помилковий висновок щодо неналежного повідомлення відповідача про дату, місце та порядок денний зборів, колегія суддів бере до уваги наступне.

Так, апелянт посилається на те, що якщо позивач - учасник юридичної особи не повідомив юридичну особу про зміну свого місця проживання (місцезнаходження), то посилання позивача на неповідомлення його про скликання загальних зборів не може бути підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним.

Статтею 61 ЗУ "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктом 10.5. Статуту визначено, що про проведення зборів учасників повідомляються усно чи письмово із зазначенням відомостей, обсяг яких встановлюється зборами учасників або чинними законодавством. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Відповідно до положень 2.14. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем під час розгляду справи не надано докази повідомлення позивача про час та місце проведення загальних зборів, вказані докази надані лише під час розгляду справи у апеляційній інстанції (т.2, а.с. 248-249).

Разом з тим, у матеріалах справи містяться копії поштових конвертів, датованих періодом від травня 2016 року по листопад 2016 року, якими відповідачем направлялась кореспонденція позивачу за адресою: АДРЕСА_1, копія касаційної скарги на рішення у справі № 906/456/16 від 20.09.2016р., а також акт від 05.10.2016 про відмову службових осіб ТДВ «Фабрика «Восход» від отримання заяви позивача про направлення усіх документів по діяльності товариства на зазначену адресу (т.2, а.с.9-27), що дає підстави вважати про обізнаність товариства про зміну місцезнаходження (адреси) позивача та можливість вчинення дій для належного повідомлення про проведення загальних зборів.

Розглянувши вищевказані матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про обізнаність відповідача про зміну місця проживання ОСОБА_3 та його дійсну адресу, а відтак, вважає, що відповідачем неналежно повідомлено позивача про день, час та місце проведення загальних зборів.

Відповідно до п.2.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Пунктом 2.13 вищевказаної Постанови передбачено, що під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

Враховуючи сукупність досліджених та проаналізованих під час розгляду справи обставин справи, зазначені норми законодавства та вимоги Постанови Пленуму, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки було встановлено прийняття оспорюваного рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів, неналежне повідомлення позивача про проведення зборів, прийняття рішення з питань, що не відповідають вимогам статуту товариства.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33,34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" від 16.03.17р. на рішення Господарського суду Житомирської області від 28.02.2017р. у справі № 906/1309/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 28 лютого 2017 року у справі № 906/1309/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 906/1309/16 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.