ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" червня 2017 р.Справа № 922/3503/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

без виклику представників сторін

розглянувши подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо вирішення питання про обмеження виїзду боржника за кордон по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід, м. Харків, 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Дніпро, 3. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Дніпро, 4. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Дніпро 5. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Кременчук, 6. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м. Кременчук
про захист права інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області звернувся Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із поданням (вх. 19831 від 16.06.2017 р.) щодо вирішення питання про обмеження виїзду боржника за кордон, в якому просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до повного виконання судового рішення на користь стягувача, боржника ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження №53250076 з виконання наказу №922/3503/16 виданого 06.01.2017 р. Господарським судом Харківської області про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 300000,00 грн. збитків та 5878,00 грн. судового збору. Боржник ухиляється від надання пояснень на вимогу державного виконавця щодо фактів невиконання рішення суду.

Вказане подання державного виконавця обґрунтовано з посиланням на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 5 частини першої статті 6, пункт 8 статті 19, пункт 4 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», статтю 377-1 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши подання державного виконавця, суд вважає за необхідне відмовити у його прийнятті з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 19 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. (Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII у пункті 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» слова "який видав виконавчий документ" виключено).

Положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено процесуального порядку та повноваження господарського суду щодо прийняття та розгляду звернень (подання) Державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця, яка була стороною у господарській справі, з метою забезпечення виконання наказів господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України, яка міститься у гл. VI ЦПК України "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". Інші процесуальні кодекси - Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України та Кримінальний процесуальний кодекс України - не містять відповідних норм у розділах, що регулюють вирішення процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень, ухвалених за нормами цих кодексів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вирішення судом питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд відмовляє у прийнятті до розгляду подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо вирішення питання про обмеження виїзду боржника за кордон.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 62, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо вирішення питання про обмеження виїзду боржника за кордон.

Додаток (заявнику): подання та додані до нього документи на 16 арк.

Суддя Л.С. Лаврова