ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 Справа №917/600/17

м. Полтава

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденко, 1, м. Київ, 04116

до Міського комунального підприємства "Полтаватеплоенерго" Полтавської міської ради, вул. Панянка, 48, м. Полтава, 36022

про стягнення 348 644,58 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №275/16 від 27.12.2016 року;

Від відповідача: не зявився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів за Договором про закупівлю природного газу за державні кошти № 06/10-1467ТЕ-24 від 14.10.2010 року в розмірі 348 644,58 грн., з яких: 318 876,91грн. інфляційні втрати, 29 767,67грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати отриманого газу, у зв'язку з чим позивач нарахував інфляційні витрати за прострочення грошового зобов'язання, 3% річних.

Відповідач в засідання не з'явився, витребуваних доказів не надав, ухвала від 23.05.2017 року була повернута органом звязку як не неотримана адресатом з відміткою «адресат вибув».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні, судом не виявлено. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

За змістом ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Полтавської області по справі №18/2598/12 від 19.03.2013 року встановлено наступне:

14.10.2010р. між ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та Міським комунальним підприємством "Полтаватеплоенерго" Полтавської міської ради (покупець) був укладений договір про закупівлю природного газу № 06/09-1079 ТЕ-24.

За умовами договору та додаткової угоди до нього постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ в період з 01.10.2010р. по 31.12.2010р. в узгоджених об'ємах, а покупець зобов'язується прийняти від постачальника природний газ та оплатити його вартість.

Відповідно до п.3.1. ціна за 1000 куб.м. газу становить 840,196 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затверженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами - 234,00грн., крім того ПДВ - 20% .

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1 091,00грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

Загальна вартість договору на дату його укладення становить 1 047 360,00грн., у тому числі ПДВ - 174 560,00грн.

Згідно з п.4.1. договору розрахунки проводиться шляхом поетапної оплати у такому порядку:

- перша оплата в розмірі 34 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання газу проводиться не пізніше 10 числа місяця поставки;

- подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів поставки газу до 20 та 30 (31) числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акта приймання-передачі газу до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п.2.2 Додатку №1 до Договору про закупівлю природного газу за державні кошти від 14.10.2010р. № 06/09-1079 ТЕ-24 зазначено, що приймання-передача газу, поставленого постачальником покупцеві у відповідному місяці поставки, оформляється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість.

В рішенні суду по справі № 18/2598/12 встановлено, що Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" поставила Міському комунальному підприємству "Полтаватеплоенерго" Полтавської міської ради протягом жовтня 2010р. - грудня 2010р. природний газ на загальну суму 1 011 753,68грн.

Судом встановлено факт наявності у відповідача грошового зобовязання перед позивачем по сплаті 330 751,94грн. основного боргу за Договором.

Відповідно до п.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

При розгляді спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно пояснень позивача, станом на момент розгляду справи в суді основна заборгованість відповідача по Договору не погашена і становить 330751,94 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 318876,91 грн. збитків від інфляційних процесів за період з 01.05.2014 року по 31.03.2017 року (розрахунок в матеріалах справи), а також 3% річних від суми боргу за період з 18.04.2014 року по 17.04.2017 року в розмірі 29767,67 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Суд приймає до уваги, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (постанова Вищого господарського суду України від 01.11.2012 N 5011-32/5219-2012).

Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 N 10/25, від 04.07.2011 N 13/210/10, від 12.09.2011 N 6/433-42/183, від 14.11.2011 N 12/207, від 23.01.2012 N 37/64.

При перевірці заявлених сум інфляції та річних судом не виявлено її завищення з боку позивача (перевірка проводилась за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон"), тому приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобовязання і матеріали справи не містять доказів погашення основного боргу, позовні вимоги задовольняються повністю як такі, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49 (ч.2), 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Полтаватеплоенерго" Полтавської міської ради, вул. Панянка, 48, м. Полтава, 36022, на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденко, 1, м. Київ, 04116, : 318 876 грн. 91 коп. інфляційних витрат; 29 767 грн. 67 коп. 3 % річних від простроченої суми; 5 229 грн. 67 коп. судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя І.І. Пушко