РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017Справа №910/7081/17
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Бабаджанян М.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах»
простягнення 17050,08 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Кузьменко Х.В. (довіреність №03/04-2017_К від 03.04.2017р.);
від відповідача:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (надалі - ТДВ "СК "ВіДі-Страхування", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах», (надалі - ПрАТ "СК "Інкомстрах", відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 17050,08 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника транспортного засобу і сплативши, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2017р. порушено провадження у справі №910/7081/17 та призначено її до розгляду на 24.05.2017р.

15.05.2017р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України через відділ документообігу (канцелярія) суду надійшла витребувана ухвалою суду про порушення провадження у справі інформація.

16.05.2017р. позивачем подано через відділ документообігу (канцелярія) суду заяву про залучення документів на вимогу ухвали суду від 03.05.2017р.

Ухвалою суду від 24.05.2017р. відкладено розгляд справи на 07.06.2017р., у зв'язку із неявкою відповідача до судового засідання.

Уповноважений представник позивача у судовому засіданні, що відбулось 07.06.2017р., позовні вимоги підтримав, просив прийняти рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 03.05.2017р. та відкладення розгляду справи від 24.05.2017р. не виконав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач також не скористався наданим Господарським процесуальним кодексом України правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог.

При цьому, необхідно зазначити, що ухвали суду про: порушення провадження у справі від 03.05.2017р. та відкладення розгляду справи від 24.05.2017р., відправлені на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи ту обставину, що в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення 11.05.2017р. та 31.05.2017р. поштових відправлень представнику ПрАТ "СК "Інкомстрах" за довіреністю, господарський суд дійшов висновку про належне та своєчасне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до Господарського суду міста Києва не надходило.

Враховуючи те, що неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/7081/17.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.09.2013р. між ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" (надалі - страховик), як страховиком, та ОСОБА_2 (надалі - страхувальник), як страхувальником, укладено договір №008282 добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу марки/моделі Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок настання страхового випадку.

Відповідно до довідки №9399772 про дорожньо-транспортну пригоду, 14.06.2014р. у місті Києві (вул. Виборзька - Василенка) відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Mercedes Benz ML350, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом марки/моделі Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в наслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження задньої центральної частини.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, якого постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 26.06.2014р. у справі №760/12746/14-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 14.06.2014р. та 04.07.2014р. страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором №008282 від 11.09.2013р.

Згідно страхового акту №КР-008385 від 22.07.2016р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника рахунок відновлювального ремонту №СНзС-0005721 від 25.06.2014р., складений ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» на суму 16644,00 грн. та акт виконаних робіт за дефектовку №СН3СА-004392 від 25.06.2014р. на суму 406,08 грн.

За висновками названого страхового акту вирішено, що до сплати суми страхового відшкодування за умовами договору належить 17050,08 грн.

Позивач, на виконання умов договору №008282 від 11.09.2013р. перерахував:

- на рахунок станції технічного обслуговування, що здійснювала відновлювальний ремонт забезпеченого транспортного - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» суму страхового відшкодування у розмірі 16644,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2180 від 01.08.2014р.;

- на рахунок страхувальника - ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 406,08 грн., що підтверджується відомостями підтверджених переказів №16584 від 04.08.2014р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявного у матеріалах справи полісу №АС/6046575 з централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Mercedes Benz ML350, державний номерний знак НОМЕР_3, на момент скоєння ДТП застрахована ПрАТ "СК "Інкомстрах" - відповідачем у справі, а розмір франшизи визначено 0 грн. при ліміті за шкоду майну - 50000 грн.

Зважаючи на вищевикладене, позивачеві перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 19.08.2014р. ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" звернулось до відповідача з претензією на регресне відшкодування та, не отримавши відповіді - 28.04.2017р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ПрАТ "СК "Інкомстрах" про відшкодування майнової шкоди.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (ст. 1188 ЦК України)

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Пунктом 5 статті 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Постановою Солом'янскього районного суду міста Києва у справі 760/12746/14-п від 26.06.2014р. визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки/моделі Mercedes Benz ML350, державний номерний знак НОМЕР_3, та в діях останнього передбачено склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до наявної у матеріалах справи роздруківки полісу № АС/6046575 з централізованої бази даних МТСБУ, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Mercedes Benz ML350, державний номерний знак НОМЕР_3, застрахована відповідачем у справі - ПрАТ "СК "Інкомстрах". (діючий поліс на дату скоєння ДТП)

Таким чином відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інкомстрах" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки/моделі Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту №008282 від 11.09.2013р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_3, як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування:

- у розмірі 16644,00 грн. на рахунок ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз», що підтверджується платіжним дорученням №2180 від 01.08.2014р.;

- у розмірі 406,08 грн., на рахунок ОСОБА_2, що підтверджується відомостями підтверджених переказів №16584 від 04.08.2014р.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд міста Києва вважає, що обставинами справи та відповідними належними та допустимими доказами до них підтверджується визначення позивачем розміру страхового відшкодування, а також підтверджується факт виплати цієї суми відшкодування на рахунок потерпілої особи (вигодонабувача), в розумінні ст. 34 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Беручи до уваги ту обставину, що полісом №АС/6046575, яким забезпечено транспортний засіб винної у ДТП визначено франшизу розміром 0 грн., то сума страхового не підлягає зменшенню.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем - ПрАТ "СК "Інкомстрах" не доведено відсутності у нього зобов'язань перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

За таких обставин, позовні вимоги ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" до ПрАТ "СК "Інкомстрах" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» (03150, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 72, оф.32-33, код за ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, будинок 56, код за ) сплачене страхове відшкодування у розмірі 17050 (сімнадцять тисяч п'ятдесят) грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 09.06.2017 року.

Суддя В.В. Князьков