ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.2017 Справа №905/855/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка

про стягнення 50180,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка про стягнення 50180,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у жовтні 2016 року зі станції Курахівка Донецької залізниці відповідач згідно залізничної накладної №51492387 у вагонах №56430358 та №56968787 відправив вантаж вугілля кам'яне, марки Г- газовий, вологість не менш 8% на станцію Енергодар Придніпровської залізниці, та на станції Енергодар Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 50180,00грн., який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.04.2017 порушено провадження по справі №905/855/17.

В судових засіданнях позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідач 23.05.2017 надав через канцелярію суду запереченння на позовну заяву від 22.05.2017, в якому відповідач зазначив, що позивач не врахував природну втрату вантажу в розмірі 2% маси, оскільки вантаж був завантажений у вологому стані.

Відповідач надавав клопотання від 23.05.2017 про витребування у позивача документів, яке судом задоволено ухвалою від 23.05.2017.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України та продовжувався на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

06.10.2016 зі станції Курахівка Донецької залізниці ТОВ Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (вантажовідправник) згідно залізничної накладної №51492387 у вагонах №№56430358, 56968787 відправило вантаж вугілля кам'яне (марки Г- газовий, вологість не менш 8%) на станцію Енергодар Придніпровської залізниці.

При оформленні залізничної накладної №51492387 у вагоні №56430358 відповідачем вказано масу вантажу - 67600кг, у вагоні №56968787 відповідачем вказано масу вантажу - 68200кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 ЦК України та 174 ГК України вона є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обовязків.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

На станції Енергодар Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №№56430358, 56968787 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

Так, в перевізних документах на вагон №56430358 зазначено: нетто 67600кг, тара - 21800кг; виявилось при перевірці: нетто 66300кг, тара 21800кг, бр.88300кг, що менше даних вказаних у документі на 1300кг.

В перевізних документах на вагон №56968787 зазначено: нетто 68200кг, тара - 22400кг; виявилось при перевірці: нетто 67000кг, тара 22400кг, бр.89400кг, що менше даних вказаних у документі на 1200кг.

За наслідками контрольної перевірки станцією Енергодар Придніпровської залізниці складено комерційний акт РА №015080/910 від 09.10.2016.

У комерційному акті РА №015080/910 від 09.10.2016 в розділі Д зазначено, що перевірка вантажу здійснювалась на 100-т тензометричних вагонних вагах № 0231. Вагони по документи значаться: навал, вугілля кам'яне, марки г газовий Г 0-100мм. Вологість не менш 8%. Відмітки в графі №7. Вантаж маркірується двома подовжніми борознами. Вантаження вище рівня бортів. Тара з бруса УДК №2769. Вагон №56430358 по документу: Нт: 67600кг, Тр: 21800кг. При переважуванні виявилось Бр:88100кг, Тр:21800кг,з брусу вагону, Нт: 66300кг, що менш документу на 1300кг. Вагон №56968787 по документу: Нт:68200кг. Тр:22400кг. При переважуванні виявилось Бр:89400кг, Тр:22400кг, з брусу вагону, Нт: 67000кг, що менш документу на 1200кг. Вагони в технічному та комерційному відношенню справні. Вантаження навалом, вище рівня бортів на 10-15 см, вантаж маркірований двома подовжніми борознами, без виїмок і поглиблень. Двері, люки закриті. Течі вантажу не має. Бракуючий вантаж у вагонах вміститися міг.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) №0213 станції Енергодар Придніпровської залізниці, якими було здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 13.07.2003 року, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 14.09.2016.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 N 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА №015080/910 від 09.10.2016 підписаний належними особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1.Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Наведений комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів ( стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року № 334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за №567/6855.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагонах №56430358, №56968787 складає 5018,00грн.

До стягнення заявлений штраф у розмірі 50180,00грн. (25090,00грн. + 25090,00грн.) - у п'ятикратному розмірі вказаної плати по кожному вагону.

Відповідно до положень п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Так, відповідно до залізничної накладної №51492387 вантаж - вугілля кам'яне, вологість не менш 8% (графа №20).

Позивач у своїх поясненнях зазначив, що у даному випадку процент природної втрати вантажу повинен застосовуватись у розмірі 1% від маси нетто вантажу, оскільки у перевізному документу №51492387 відповідачем не було зазначено "вантаж було завантажено у вологому стані", як то передбачено п.27 Правил видачі вантажів.

Суд не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки в накладній №51492387 зазначено, що вологість вугілля не менш 8%, отже вантаж був у вологому стані.

Сума норми природної втрати для вантажів у вологому стані за залізничною накладною №51492387 у вагоні №56430358 становить -1352кг, у вагоні №56968787 становить -1364кг, згідно комерційного акту РА №015080/910 від 09.10.2016 нестача вантажу за залізничною накладною №51492387 у вагоні №56430358 склала -1300кг, у вагоні №56968787 склала -1200кг, тобто не перевищує норму природної втрати вантажу, яка передбачена для вантажів такого типу.

З огляду на вищевикладене, у задоволені вимог щодо стягнення штрафу у розмірі 50180,00грн. за накладною №51492387 (на вагони №56430358, №56968787) слід відмовити.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, відносяться на позивача.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 25, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка про стягнення штрафу в сумі 50180,00грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 13.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2017.

Суддя Г.Є. Курило