РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа № 918/22/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Грязнов В.В. ,

судді Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 20.03.2017р. у справі №918/22/17 (суддя Андрійчук О.В.)

за позовом ОСОБА_2 (м. Рівне)

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудтехпром ЛТД" (Рівненська область, Рівненський район, с. Біла Криниця) 2) Рівненської районної державної адміністрації (м.Рівне)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) ОСОБА_1 (Рівненська область, Рівненський район, с. Біла Криниця); 2) ОСОБА_3 (м. Рівне)

про визнання корпоративних прав та скасування реєстраційних дій

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - не з'явився;

третьої особи-1- не з'явився;

третьої особи-2 - не з'явився;

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про визнання його корпоративних прав, як учасника ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" та скасування реєстраційних дій.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20.03.2017р. у справі №918/22/17 позов задоволено частково; визнано корпоративні права ОСОБА_2, як учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудтехпром ЛТД", якому належить 1/3 статутного капіталу товариства, що складає 310 000 грн.; скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведені державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Ютовцем О.Ф. про що ним вчинено записи від 07.05.2012р. №9000146 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; від 20.05.2015р. №5000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, додаткової інформації; провадження у справі припинено за вимогами про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведених державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Ютовцем О. Ф. про що ним вчинено записи від 26.11.2012р. №0000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зміна видів діяльності; від 22.03.2013р. №1000146 про підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна додаткової інформації, від 17.07.2013р. №2000146 про підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна додаткової інформації; від 18.06.2014р. №3000146 про внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; від 29.04.2015р. №4000146 про підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна додаткової інформації; відмовлено у задоволенні позовної вимоги про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведеної державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Ютовцем О.Ф. про що ним вчинено запис від 20.07.2016р. №7000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудтехпром ЛТД" на користь ОСОБА_2 2 067 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, третя особа - ОСОБА_1 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позову про визнання за позивачем корпоративних прав, як учасника товариства, прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові; в частині позовних вимог про скасування реєстраційних дій провадження у справі припинити, так як спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що позивач не довів порушення його корпоративних прав, як учасника товариства, не обґрунтував своїх позовних вимог в цій частині. Окрім того, рішенням господарського суду Рівненської області від 31.03.2015р. у справі №918/27/15 фактично підтверджено той факт, що корпоративні права позивача в повній мірі визнаються, як самим товариством, так і іншими його учасниками. Скаржник зазначає, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки такий спосіб неспроможний захистити або відновити його корпоративні права, а також такий позов, по своїй суті, є заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яка взагалі не розглядається в позовному провадженні та в господарському суді. Скаржник зазначає, що оскільки позивач звернувся з позовом до суб`єкта владних повноважень, тому позов про скасування реєстраційних дій повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства, а провадження в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2017р. апеляційну скаргу третьої особи прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Представники позивача, відповідачів та третіх осіб в судове засідання 13.06.2017р. не з'явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представником позивача надіслано до суду клопотання (вх. №16776/17 від 12.06.2017р.) в якому він просить відкласти розгляд справи у зв`язку із його зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Оскільки представництво в господарському процесі не обмежується певним колом осіб, тому позивач зобов'язаний добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та забезпечити явку свого представника в судове засідання. Позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без участі його представника.

Таким чином, нез'явлення представника позивача через його зайнятість у розгляді іншої судової справи не є підставою для відкладення розгляду справи, тому апеляційний суд приходить до висновку відмовити в задоволенні даного клопотання.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану судом першої інстанції оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, у 2000р. створено ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", учасниками якого є: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках, кожному з яких належить 1/3 статутного капіталу у розмірі 930 000 грн., по 310 000 грн. (п.п.1.3, 5.33 статуту товариства).

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", яке оформлене протоколом №1/12 від 20-23.03.2012р., зокрема, виключено ОСОБА_2 з числа учасників товариства, статутний капітал товариства в розмірі 930 000 грн. розподілено між двома іншими учасниками товариства - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях, затверджено зміни до статуту ТОВ "Нерудтехпром ЛТД".

Рішенням господарського суду Рівненської області від 29.08.2012р., яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2012р. у справі №519/1111/12 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", яке оформлене протоколом №1/12 від 20-23.03.2012р., визнано недійсними зміни до статуту товариства, що затверджені даним рішенням загальних зборів.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", яке оформлене протоколом №1/13 від 28.02.2013р. було, зокрема, з питань 6, 7, 8 порядку денного виключено ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", вирішено частку позивача не відчужувати, виплатити йому вартість його частки, розподілити між учасниками товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частки в статутному капіталі товариства - кожному по 50%, розробити, викласти та затвердити статут ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" в новій редакції на що уповноважити ОСОБА_5

Рішенням господарського суду Рівненської області від 31.03.2015р., яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2015р. у справі №918/27/15 визнано недійсним рішення загальних зборів товариства з питань 6, 7, 8 порядку денного, яке оформлено протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" №1/13 від 28.02.2013р.

14.07.2015р. позивач направив на адресу ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" заяву від 13.07.2015р., згідно якої з метою виконання рішень суду у справах №5019/1111/12 та №918/27/15 просив вжити заходів для поновлення його прав, як учасника товариства та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивач зазначає, що ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" не вчинило жодних дій для відновлення його порушених прав, не внесло зміни до Єдиного державного реєстру щодо складу учасників товариства, а також розміру часток, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду Рівненської області з позовом в якому він просить визнати його корпоративні права, як учасника ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", якому належить 1/3 статутного капіталу товариства, що складає 310 000 грн. та скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведені державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації, згідно з переліком, оскільки вони порушують корпоративні права позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. 167 ГК України, та ст.ст. 1, 9, 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. п. 11, 19 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008р. при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл.

Наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права. Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, корпоративні права - це сукупність прав учасника юридичної особи, зміст яких визначається її організаційно-правовою формою та установчими документами, корпоративні права (в тому числі майнові права та обов'язки учасника товариства) є об'єктами цивільних прав (майном), а тому підлягають захисту у встановленому чинним законодавством порядку.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звернутися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою слід з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Одним із способів захисту прав, передбаченим ст. 16 ЦК України є визнання права.

Позов про визнання права подається у випадках коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб'єктивного права особою. Вказана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права. Оспорювання суб'єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб'єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За приписами ст. ст. 1, 50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту.

Згідно з ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 51 Закону України "Про господарські товариства" установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю повинні містити відомості, зокрема про склад засновників та учасників, про розмір часток кожного з учасників.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Статтею 11 Закону України "Про господарські товариства" визначено обов'язки учасника товариства, а саме: а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Статтею 7 Закону України "Про господарські товариства" унормовано, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

У силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (у редакції, чинній станом на дату виключення позивачу із складу учасників відповідача-1 та внесення відповідних змін до Статуту до державного реєстру), ч.ч. 1-3 ст. 10 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній станом на дату розгляду справи в суді) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З матеріалів справи слідує, що учасниками ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" є ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках, кожному з яких належить 1/3 статутного капіталу у розмірі 930 000 грн., по 310 000 грн. (п.п.1.3, 5.33 статуту товариства).

Так, рішенням господарського суду Рівненської області від 29.08.2012р. у справі №5019/1111/12, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2012р. визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", оформлене протоколом №1/12 від 20-23.03.2012р. про виключення позивача з числа учасників товариства; визнано недійсними зміни до статуту ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", внесені даним рішенням, які були зареєстровані державним реєстратором Рівненської райдержадміністрації 07.05.2012р. за №9000146.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 31.03.2015р. у справі № 918/27/15, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2015р. визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" з питань 6, 7, 8 порядку денного, яке оформлене протоколом №1/13 від 28.02.2013р. про виключення позивача з числа учасників товариства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що судами у справах №5019/1111/12, №918/27/15 встановлені факти неправомірності дій товариства, які виразились у незаконному виключені позивача з числа його учасників, а також внесення змін до статуту, що в силу ч. 3 ст. 35 ГПК України є преюдиційними фактами та не потребують повторного доведення. Судами в рамках даних справ було відновлено порушене корпоративне право позивача шляхом визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", які оформлені протоколами №1/12 від 20-23.03.2012р., №1/13 від 28.02.2013р.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, позивач відсутній в переліку засновників (учасників) товариства, оскільки державна реєстрація змін до статуту та реєстру на підставі рішень суду у справах №5019/1111/12 та №918/27/15, станом на час розгляду цієї справи, не здійснена. Попри наявність судових рішень, якими відновлено право участі позивача у товаристві, останнє жодних дій, спрямованих на реальне відновлення прав позивача щодо його участі у товаристві не вчинило.

Окрім того, як вбачається із реєстраційної справи, рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", оформлене протоколом №1/14 від 11.03.2014р. звільнено директора товариства. Як встановлено апеляційним судом, під час проведення зборів в них приймали участь учасники, які в сукупності володіють 100% статутного капіталу товариства (треті особи у справі), тобто, позивач не розглядається товариством, як його учасник.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що 20.05.2015р. до Єдиного державного реєстру внесено запис №5000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, додаткової інформації. Вказаний запис стосується відомостей про кінцевих бенефіціарних власників, якими, за вказаним записом, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (треті особи у справі). Позивач, якому належить 1/3 у статутному капіталі товариства, за вказаним записом кінцевим бенефіціарним власником товариства не вказаний.

При цьому, на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", оформленого протоколом № 1/12 від 20-23.03.2012р., яке визнано судом недійсним, внесено зміни до статуту товариства, які зареєстровані державним реєстратором Рівненської райдержадміністрації 07.05.2012р. за №9000146, за якими позивач не є учасником товариства. Жодних змін до статуту товариства та до державного реєстру у зв'язку із прийняттям судового рішення у справі №5019/1111/12, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання, відповідачем-1 не внесено, правовідносини учасників товариства не приведені у відповідність до чинного законодавства.

Отже, враховуючи те, що поведінка учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД" носить усвідомлений, умисний, цілеспрямований та систематичний характер, яка спрямована на недопущення позивача до управління справами товариства, вчинялася учасниками товариства у вигляді активних дій (прийняття рішень загальними зборами учасників без участі позивача, їх державна реєстрація та відображення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі), так і бездіяльності (не вчинення дій у зв'язку з прийняттям судових рішень для відновлення статусу позивача як учасника товариства), що полягають у невизнанні корпоративних прав позивача, що створює невпевненість у його правовому статусі, як носія таких прав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відновлення становища позивача, яке існувало до порушення є також визнання його корпоративного права, тому позов в частині визнання за позивачем корпоративних прав, як учасника ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", якому належить 1/3 статутного капіталу товариства, що складає 310 000 грн. підлягає задоволенню.

Позивач (з врахування заяви про відмову від позову) також просить суд скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведених державним реєстратором Рівненської районної державної адміністрації Ютовцем О.Ф. про що ним вчинено записи: від 07.05.2012р. №9000146 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; від 20.05.2015р. №5000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, додаткової інформації; від 20.07.2016р. №7000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

Скаржник зазначає, що спір в частині скасування реєстраційних дій не підлягає розгляду в господарському суді, а належить до компетенції адміністративного суду, відтак, провадження у даній справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Однак, давши оцінку способу захисту порушеного права, обраного позивачем, суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо, зокрема скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі. Суб'єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого п. 2 ч. 1 цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржувані реєстраційні дії є пов'язаними причинно-наслідковим зв'язком з рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", які оформлені протоколами №1/12 від 20-23.03.2012р., №1/13 від 28.02.2013р. та є похідними від них, оскільки рішення загальних зборів учасників товариства були підставою для проведення відповідних реєстраційних дій.

Відповідно до п. 1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносини" від 25.02.2016р. №4, у тих випадках, коли позивач (засновник, учасник, акціонер, член юридичної особи) одночасно (у межах однієї позовної заяви) заявляє до суб'єкта владних повноважень вимоги, що є похідними від інших вимог у корпоративному спорі, справа підлягає розгляду в господарському суді.

Враховуючи те, що Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено такий спосіб захисту корпоративних прав, як скасування на підставі судового рішення реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстр, що кореспондується з вимогами ст. 16, 20 ЦК України та є ефективним засобом юридичного захисту передбаченого ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому колегія суддів вважає доводи скаржника безпідставними та не приймає їх до уваги.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що приведення відомостей в реєстрі у відповідність з фактичними обставинами забезпечить відновлення порушених прав позивача, оскільки чинним законодавством презюмується, що відомості, які містяться у Єдиному державному реєстрі є об'єктивними, достовірними, повними, вносяться з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, проаналізувавши зміст та підстави внесення оскаржуваних записів, судом апеляційної інстанції встановлено, що запис від 07.05.2012р. №9000146 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, внесено на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром, оформленого протоколом від 20-23.03.2012р. №1/12, яке визнано судом недійсним.

За приписами ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (у редакції, чинній станом на дату набрання рішенням у справі № 5019/1111/12 законної сили) у разі постановляння судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься до журналу обліку реєстраційних дій. Державний реєстратор у строк, що не перевищує двох робочих днів з дати надходження судового рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, вносить до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо інше не встановлено судовим рішенням, та в той же день повідомляє органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України про внесення такого запису.

З матеріалів реєстраційної справи, а також за даними КП "ДСС" (список розсилки), не встановлено надсилання державному реєстратору судового рішення у справі №5019/1111/12, у зв'язку з чим останнім не внесено до Єдиного державного реєстру запису щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Таким чином, з метою усунення недоліків у роботі суду, пов'язаної із виконанням вимог ч. 1 ст. 31 Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та для відновлення прав позивача, вимога останнього про скасування запису від 07.05.2012р. №9000146 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи підлягає задоволенню.

Щодо запису від 20.05.2015р. №5000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, додаткової інформації, який стосується відомостей про кінцевих бенефіціарних власників, якими, за вказаним записом, є треті особи у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 64-1 ГК України підприємства, крім державних та комунальних підприємств, зобов'язані встановлювати свого кінцевого бенефіціарного власника (контролера), регулярно оновлювати і зберігати інформацію про нього та надавати її державному реєстратору у випадках та в обсязі, передбачених законом. Термін "кінцевий бенефіціарний власник (контролер)" розуміється у значенні, що вживається в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Згідно п. 20 ст. 1 даного Закону кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов'язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Враховуючи те, що відсутність в Єдиному державному реєстрі відомостей про позивача, як кінцевого бенефіціарного власника впливає на реалізацію належних йому корпоративних прав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний запис підлягає скасуванню.

Щодо запису від 20.07.2016р. №7000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаний запис проведено на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", оформленого протоколом №1/14 від 11.03.2014р., за яким ОСОБА_5 звільнено з посади директора товариства.

Згідно п. 3.11. статуту товариства до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства відноситься обрання та відкликання директора та членів ревізійної комісії (ревізора товариства).

Таким чином, враховуючи п. 3.11. статуту відповідача-1, а також те, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", оформлене протоколом №1/14 від 11.03.2014р. у встановленому законом порядку не визнане недійсним, тому відсутні правові підстави для скасування даного запису, внесеного за таким рішенням.

Вирішуючи питання пропуску позивачем строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що невизнання відповідачем-1 корпоративних прав позивача носить систематичний та тривалий характер, останнє порушення прав позивача мало місце 20.05.2015р, тому саме з вказаного моменту слід обраховувати перебіг позовної давності, а не з першого незаконного (що встановлено судом) виключення позивача зі складу учасників товариства, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив відповідачу-1 в задоволенні заяви про застосування позовної давності в частині вимоги про визнання корпоративних прав.

Також, суд апеляційної інстанції вказує, що позивач реалізував своє право на захист порушеного права шляхом подання позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудтехпром ЛТД", оформленого протоколом №1/12 від 20-23.03.2012р. Інших дій, зокрема стосовно скасування запису, внесеного на підставі недійсного рішення загальних зборів учасників він не повинен був здійснювати, оскільки скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи мало відбутися автоматично, за результатами обміну інформацією між судом та державним реєстратором. Виправляючи недоліки у роботі суду, що потягли за собою невиконання рішення у справі №5019/1111/12, а також не забезпечення відновлення прав позивача у повному обсязі, суд першої інстанції правомірно визнав причини пропуску позовної давності позивачем поважними в частині вимоги про скасування запису від 07.05.2012р. №9000146, відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України.

Стосовно запису від 20.05.2015р. №5000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, додаткової інформації, то суд першої інстанції вірно вказав на те, що перебіг позовної давності щодо цієї вимоги розпочався 21.05.2015р. і, відповідно, закінчується 21.05.2018р., відтак підстави для її застосування у суду відсутні.

Щодо записів від 26.11.2012р. №0000146 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документів, зміна видів діяльності; від 22.03.2013р. №1000146 про підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна додаткової інформації, від 17.07.2013р. №2000146 про підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна додаткової інформації; від 18.06.2014р. №3000146 про внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; від 29.04.2015р. №4000146 про підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна додаткової інформації, суд першої інстанції, беручи до уваги заяву позивача про відмову від позову в цій частині та приписи ст. 22, 78 ГПК України правомірно припинив провадження у справі в частині цих вимог на підставі ч.1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції доводи скаржника не беруться до уваги, оскільки їм була надана правильна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від "20" березня 2017р. у справі №918/22/17 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Петухов М.Г.