РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017Справа №910/9987/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс»

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

ОСОБА_2

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 445486,24 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Бондаренко М.Г. (за дов.)

від відповідача Онофріюк Д.В. (за дов.)

від третьої особи-1 ОСОБА_2

від третьої особи-2 Голік О.А. (за дов.), Шевченко П.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (далі - ПАТ «УПБ») до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ФК Аурум Фінанс» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого за № 6267. Зокрема, позивач просив:

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» повернути на користь публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» права майнової вимоги, отримані за договором про відступлення прав вимоги від 26.05.2015 та повернути оригінали документів отримані, відповідно до актів приймання-передачі від 27.05.2015,зокрема, документи щодо позичальника банку - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1): кредитний договір № 129 від 03.06.2013, додатковий договір від 09.09.2013 про внесення змін до кредитного договору № 129 від 03.06.2013, іпотечний договір, посвідчений 03.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В.,за реєстровим № 1280, договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 31.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., за реєстровим № 1609; витяг з державного реєстру правочинів № 9954993 від 31.05.2011; витяг про держану реєстрацію прав № 30309367 від 15.06.2011, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4295672 від 03.06.2013; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2

- внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме:

про суб'єктів в записі про іпотеку: 1162881, змінити іпотекодержателя товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» на іпотекодержателя публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»;

про суб'єктів в записі про обтяження: 1163170, змінити обтяжувала товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» на обтяжувача публічне акціонерне товариство «Український професійний банк».

За твердженнями позивача, договір про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований за № 6267, є нікчемним на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так під час укладення вказаного договору було допущено ряд порушень норм чинного законодавства України та обмежень, встановлених Національним банком України, які полягають в такому:

1) ПАТ «УПБ», прийнявши виконання (платежі) за договором відступлення від ТОВ «ФК Аурум Фінанс» з його поточного рахунку, відкритого в ПАТ «УПБ», порушило вимоги постанови Національного банку України від 30.04.2015 № 293/БТ «Про віднесення ПАТ «УПБ» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», відповідно до якої всі розрахунки в національній валюті повинні проводитися через кореспондентський рахунок банку, відкритий у Національному банку України. Всупереч положень вказаної постанови, розрахунки за договором відступлення проводились через внутрішні рахунки банку, що підтверджується умовами п. 5 договору відступлення і платіжним дорученням № 63 від 27.05.2015, з якого вбачається, що розрахунки за договором відступлення відбулися шляхом штучного безготівкового перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «ФК Аурум Фінанс» № НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «УПБ», на рахунки 2909 («Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами») позичальників банку, відкритих також у ПАТ «УПБ», а саме: на рахунок НОМЕР_4 за договором відступлення.

2) ТОВ «ФК Аурум Фінанс» було та є кредитором банку за відповідними договорами, зокрема за договором № 315-УОК на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування суб'єктів господарювання від 18.05.2015 та депозитним договором № 245 строкового банківського вкладу «Депозитна лінія «Гнучка» від 20.05.2015. При цьому залишки грошових коштів на депозитному та поточному рахунках юридичної особи не підпадають під встановлені державою гарантії, а значна сума загальних кредиторських вимог (понад 10000000,00 грн.) надавала підстави вважати, що існували ризики неможливості повного або часткового задоволення вимог цього кредитора у випадку прийняття рішення щодо ліквідації банку.

3) Умови договору відступлення надають кредитору банку - ТОВ «ФК Аурум Фінанс», переваги перед іншими кредиторами.

Виявлені ознаки нікчемності правочину були зафіксовані у вигляді наказу уповноваженої особи Фонду від 07.08.2015 № 131/ТА.

ПАТ «УПБ» надіслало ТОВ «ФК Аурум Фінанс» відповідні повідомлення про нікчемність (№ 01-10/3266 від 03.08.2015) з вимогою в 10-денинй термін з дня отримання повідомлення повернути всі отримані ТОВ «ФК Аурум Фінанс» оригінали документів. ТОВ «ФК Аурум Фінанс» документи не повернув.

Суд своєю ухвалою від 02.06.2016 порушив провадження у справі № 910/9987/16 та залучив до участі у справі ОСОБА_2 як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаюсь на:

- відсутність окремого позову про встановлення нікчемності договору;

- відсутність обставин, з якими ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов'язує нікчемність правочину.

ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що з моменту отримання від нового кредитора - ТОВ «ФК Аурум Фінанс» письмового повідомлення (№ 2705/15-07 від 27.05.2015) про заміну кредитора у зобов'язанні належним чином виконував власні зобов'язання за кредитним договором № 129 від 03.06.2013, укладеним між ним та ПАТ «УПБ». Станом на 07.06.2016 ОСОБА_2 погасив ТОВ «ФК Аурум Фінанс» залишок заборгованості у розмірі 275770,38 грн..

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки тій обставині, на яку посилався позивач, що розрахунки за договором про відступлення прав вимоги мали проводитися шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «ФК Аурум Фінанс», відкритого в ПАТ «УПБ», на рахунок («Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами»), відкритого також у ПАТ «УПБ». Так, в Інструкції «Про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті», затвердженій постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004, визначено, що за відсутності коштів на кореспондентському рахунку банку, платіжне доручення клієнтів не виконується, тому суди мали беззаперечно встановити, що саме сталося в результаті здійснення відповідної операції - реальне надходження коштів на рахунок банку чи коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов'язань. Адже банк не може проводити безготівкові платежі клієнтів (електронні кошти), якщо такі кошти не має сам банк.

До початку розгляду справи по суті під час нового розгляду позивач змінив предмету позову, подавши відповідну заяву. Зокрема, позивач просить:

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. та зареєстрованого за № 6267, шляхом відновлення становища , яке існувало до укладення договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, у тому числі відновлення статусу ПАТ «УПБ» як іпотекодержателя та/або обтяжувала, визнавши наявність у ПАТ «УПБ» права майнової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 та договорами забезпечення, та повернути оригінали документів згідно з актами приймання-передачі від 27.05.2015, зокрема, документи щодо позичальника банку - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1): кредитний договір № 129 від 03.06.2013, додатковий договір від 09.09.2013 про внесення змін до кредитного договору № 129 від 03.06.2013, іпотечний договір, посвідчений 03.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В.,за реєстровим № 1280, договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 31.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., за реєстровим № 1609; витяг з державного реєстру правочинів № 9954993 від 31.05.2011; витяг про держану реєстрацію прав № 30309367 від 15.06.2011, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4295672 від 03.06.2013; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» на користь публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» кошти, набуті останнім внаслідок укладення нікчемного правочину, що сплачувались позичальником - ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідно до кредитного договору № 129 від 03.06.2013 у розмірі 445486,24 грн..

Підстави позову, які наведені у позовній заяві, залишились незмінними. Дана заява прийнята судом до розгляду.

Обґрунтовуючи свої доводи щодо безоплатності операцій за спірним договором позивач посилається на те, що оплата коштів повинна була бути здійснена через консолідований кореспондентський рахунок банку, залишок коштів на якому станом на 27.05.2015 складав 43805,61 грн., тобто був недостатнім для виконання. Наявність у договорі умови про оплату не дає підстави вважати правочин оплатним, рахунок банку, на який були зараховані кошти, має ознаки синтетичного рахунку, та не включається до ліквідаційної маси банку, кошти за відступлення вимоги до банку не надходили, а мало місце корегування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових коштів.

Доводи позивача про те, що оскаржуваний договір призвів до неплатоспроможності банку, зводяться до того, що за наслідками відчуження активів не було підвищено ні ліквідність, ні платоспроможність проблемного банку.

Надання договором переваг, на думку позивача, полягає в тому, що даний договір, як і інші правочини, укладались виключно з метою надання ТОВ «ФК Аурум Фінанс» можливості позачергово задовольнити свої грошові вимоги, що зумовило зміну черговості задоволення вимог кредиторів за зобов'язаннями, що виникли до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Під час нового розгляду відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі. Відповідач вважає, що:

- оскільки платіж за спірним договором проведено, коштів було достатньо для виконання даної операції. Дана операційні є внутрішньобанківським платежем, і проводиться за допомогою різних платіжних інструментів та з використанням різних рахунків;

- необґрунтовані доводи позивача про те, що на кореспондентському рахунку банку в Національному банку України обліковується сума всіх залишків на рахунках всіх клієнтів банку;

- відступлення права вимогти мало платний характер;

- постанова Правління Національного банку України від 30.04.2015 № 293/БТ про віднесення публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних, не є нормативно-правовим актом, а є актом індивідуальної дії, а тому договір не може оцінюватись на відповідність даній постанові;

- відповідач не є пов'язаною з банком особою.

Третя особа ОСОБА_2 під час нового розгляду справи проти задоволення позову заперечив.

24.04.2017 суд допустив до участі у справі третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Останній підтримав позов з підстав, наведених позивачем.

Позивач подав клопотання про витребування у відповідача довідки (виписки) із зазначенням усіх здійснених позичальником - ОСОБА_2, платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості, відповідно до кредитного договору № 129 від 03.06.2013, із зазначенням сум та дат погашення заборгованості зі сплати основного боргу, процентів за користування кредитними коштами, пені, за період часу з 28.05.2015 до 13.05.2017.

Суд клопотання відхилив з підстав, наведених нижче.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

26.05.2015 публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (первісний кредитор) та товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» (новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги (далі - Договір), відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до ОСОБА_2, а новий кредитор сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, визначеній пунктом 5 цього договору, у порядку та строки, встановлені цим договором, та набуває права вимоги первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існують на момент переходу права вимоги за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 з усіма додатковими угодами та/або договорами про внесення змін до нього та іпотечним договором від 03.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. за реєстровим № 1280, предметом якого є іпотека належного боржнику житлового об'єкта, а саме: квартири загальною площею 68,30 кв. м, житловою площею 41,80 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1, які були укладені між публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» та ОСОБА_2.

Відповідно до п. 2 Договору до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора за кредитним договором, в тому числі, але не виключно право вимоги сплати заборгованості за кредитом, несплачених процентів, комісії та штрафних санкцій за кредитним договором в розмірі, який буде існувати на момент переходу права вимоги, вказаний в п. 3 цього Договору, а також всі права іпотекодержателя за іпотечним договором.

Згідно з п. 3 Договору станом на 25.05.2015 заборгованість за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 становить 275770,38 грн..

За змістом п. 5 Договору за відступлені права вимоги за кредитним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти в українських гривнях в розмірі 275770,38 грн. без ПДВ, які сплачуються новим кредитором первісному кредитору протягом 2 банківських днів з дня укладення цього договору. Ціна продажу сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора за такими реквізитами: отримувач платежу: публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»; банк отримувача - публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»; № рахунку: НОМЕР_3; ідентифікаційний код: 19019775; МФО: 300205; призначення платежу: «оплата за договором відступлення права вимоги від 26.05.2015».

Права вимоги за кредитним договором є такими, що передані новому кредитору з моменту підписання акта приймання-передачі права вимоги. Акт приймання-передачі права вимоги підписується виключно після отримання первісним кредитором ціни продажу в повному обсязі (п. 6 Договору).

27.05.2015 на виконання умов Договору між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі прав вимоги, відповідно до п. 3 якого сторони підтвердили, що розрахунки за Договором здійснені в повному обсязі.

На виконання своїх договірних зобов'язань товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» платіжним дорученням від 27.05.2015 № 63 (#23033014) перерахувало позивачу 275770,38 грн. з призначенням платежу «плата за відступлення права вимоги за кредитними зобов'язаннями згідно договору відступлення права вимоги від 26.05.2015».

Кошти були перераховані з поточного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» № НОМЕР_2, який був відкритий останнім 18.05.2015 у ПАТ «УПБ» за договором № 315-УОК, та зараховані на рахунок ПАТ «УПБ» № НОМЕР_4. Кошти надійшли на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» № НОМЕР_2 25 травня 2015 року з депозитного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» № НОМЕР_5, відкритого в ПАТ «УМК» на підставі договору № 245.

Правові засади діяльності публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» як банківської установи, яка у травні 2015 року на підставі банківської ліцензії мала виключне право надавати банківські послуги, врегульовуються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Оскільки банківська система є складовою кредитної системи держави, яка бере участь у виконанні основних функцій фінансової системи, на Національний банк України покладені функції державного регулювання діяльності банків, у тому числі у формі адміністративного регулювання, до яких відносить реєстрація банків і ліцензування їх діяльності, встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків, застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру, нагляд за діяльністю банків, надання рекомендацій щодо діяльності банків (ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Метою банківського нагляду, яку здійснює Національний банк України, є забезпечення стабільності банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках (ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Статтею 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надано Національному банку України у разі порушення банками банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку застосувати заходи впливу, до яких належить віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

30 квітня 2015 року постановою Правління Національного банку України № 293/БТ, у зв'язку з наявністю фактів, які свідчать про здійснення ПАТ «УПБ» ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників та іншим кредиторам банку, вирішено віднести ПАТ «УПБ» до категорії проблемних строком на 180 днів.

Даною постановою заборонено ПАТ «УПБ» використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки в зобов'язано ПАТ «УПБ» під час здійснення особливого режиму контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

Правові наслідки віднесення банку до категорії проблемних визначені ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною 4 якої передбачено, що проблемному банку забороняється використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки в національній та іноземній валюті. Проведення розрахунків здійснюється виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.

Отже, вказаний правовий наслідок визначено Законом, а тому дії банку щодо його порушення є порушенням саме приписів Закону, а не тільки розпорядчого індивідуального акту Національного банку України.

В розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківськими рахунками є рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Поняття консолідованого кореспондентського рахунку наведено в Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України 16.08.2006 за № 320. Відповідно до даної постанови консолідований кореспондентський рахунок - це кореспондентський рахунок, що відкритий у Національному банку і на якому об'єднані кошти банку та його філій для роботи банку у системі електронних платежів за відповідною моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку. Сама Інструкція про міжбанківський переказ коштів в Україні визначає загальні вимоги щодо функціонування в Україні системи електронних платежів Національного банку України та порядку виконання міжбанківського переказу коштів через кореспондентські рахунки банків-резидентів, філій іноземних банків у національній валюті України.

Таким чином, після віднесення ПАТ «УПБ» до категорії проблемних, за приписами Закону України «Про банки і банківську діяльність» будь-які перерахування коштів, у томі числі і за Договором, повинні були носити міжбанківський характер і виключно через консолідований кореспондентський рахунок ПАТ «УПБ», відкритий у Національному банку України.

Виходячи зі змісту пункту 1.12 Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 за № 22, недостатність коштів на кореспондентському рахунку унеможливлює виконання розрахункового документу на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін. Дана норма встановлює послідовність дій банку в таких випадках, яка, станом на травень 2015 року полягала в необхідності:

взяття розрахункового документу платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком;

надсилання письмового повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: «Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку»;

вживання заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Водночас, як зазначено вище, кошти були перераховані з поточного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» № НОМЕР_2, який був відкритий останнім 18.05.2015 у ПАТ «УПБ» за договором № 315-УОК, та зараховані на рахунок ПАТ «УПБ» № НОМЕР_4. Платіж було здійснено за платіжним дорученням від 27.05.2015 № 63 (#23033014). Тобто, даний платіж є внутрішньобанківським платежем, що свідчить про невідповідність дій банку щодо його прийняття та виконання вимогам ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою проблемний банк зобов'язано здійснювати розрахунки виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.

При цьому, оскільки приписи ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» носять імперативний характер, достатність коштів на рахунку клієнта для виконання розрахункового документу, на що посилається відповідач, не надає банку право, у випадку віднесення його до категорії проблемних, застосовувати інші платіжні механізми, як платіж через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України.

Таким чином, оскільки платіж за платіжним дорученням від 27.05.2015 № 63 (#23033014) є таким, що не відповідає Закону України «Про банки і банківську діяльність», який встановлює інший механізм розрахунків у разі віднесення банку до категорії проблемних, проведена ПАТ «УПБ» операція є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов'язань.

Наведене не дає підстав вважати що Договір, незважаючи на наявність у ньому умови про оплату відступленого права вимоги, за своєю суттю є оплатним.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо йог недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Встановлена законом недійсність правочинів, які названі нікчемними правочинами, позбавляє необхідності визнання їх недійсним судом (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Отже, при вирішенні спору про застосування наслідків нікчемного правочину підлягають доказуванню та встановленню судом підстав, з якими закон пов'язує його недійсність.

Підстави недійсності правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, визначені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», пунктом 1 якої до таких віднесено безоплатне здійснення банком відчуження майна.

Предметом відчуження за Договором є право вимоги ПАТ «УПБ» до ОСОБА_2 за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 та іпотечним договором від 03.06.2013, тобто, є майновим правом. Майнові права є неспоживною річчю, визнаються речовим правом та входять до складу майна (ст. 190 ЦК України).

Тимчасова адміністрації у ПАТ «УПБ» запроваджена 28.05.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 107.

З огляду на викладене, доводи позивача про нікчемність Договору з підстав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є обґрунтованими.

Водночас, інші підстави, на які посилається позивач як на підстави нікчемності Договору (п. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), не є доведеними останнім.

Пунктом 2 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підставою нікчемності є взяття банком до визнання його неплатоспроможним зобов'язань, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Таким чином, необхідною умовою нікчемності такого правочину є наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між правочином та неплатоспроможністю банку. Сам по собі факт неліквідності операцій за оспорюваним Договором, на яку посилається позивач, не є тією обставиною, яка би свідчила про наявність такого зв'язку. Фактично, у випадку, якби розрахунок за Договором було здійснено у порядку, передбаченому ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України, відсутні були б обставини, які би свідчили про неліквідність операції. Дане свідчить по відсутність причинно-наслідкового зв'язку між Договором та неплатоспроможністю банку.

За приписами п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемними є правочини, укладені банком, умови яких передбачають платіж чи передання іншого майна з метою надання окремим кредиторам прав (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відступлення права вимоги - уступка вимоги, становить договірну передачу вимог первісного кредитора новому кредитові. Якщо відступлення права вимоги має оплатний характер, до цього договору слід застосовувати положення Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, якщо передача права є безоплатною - положення про дарування. Встановлення даних обставин щодо безоплатності Договору мало судом вище, яке є самостійною підставою його нікчемності. Отже, основною метою укладення Договору було безоплатне набуття відповідачем права вимоги до ОСОБА_2. Кредиторські вимоги відповідача до банку були використані тільки як інструмент для створення видимості оплатності даного Договору. А тому використання даного інструменту не свідчить про наявність мети надати відповідачу можливості позачергово задовольнити свої вимоги до банку, оскільки Договір переслідував ціль надати відповідачу право задовольними свої вимоги не за рахунок банку, а за рахунок третьої особи.

Водночас, нікчемність Договору з підстав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є самостійною та достатньою підставою для задоволення вимог про застосування наслідків недійсності правочину.

За таких обставин, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача повернути отримане за Договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» зобов'язано повернути публічному акціонерному товариству «Український професійний банк» оригінали документів щодо позичальника банку - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), а саме: кредитний договір № 129 від 03.06.2013, додатковий договір від 09.09.2013 про внесення змін до кредитного договору № 129 від 03.06.2013, іпотечний договір, посвідчений 03.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., за реєстровим № 1280, договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 31.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., за реєстровим № 1609; витяг з державного реєстру правочинів № 9954993 від 31.05.2011; витяг про держану реєстрацію прав № 30309367 від 15.06.2011, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4295672 від 03.06.2013; технічний паспорт на квартиру № 307, що розташована за адресою: м. Київ, пр. Свободи, 2.

Також підлягає задоволенню вимога позивача про визнання наявності у ПАТ «УПБ» права майнової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 та договорами забезпечення. В даному випадку предметом позову є право вимоги як окремого виду майна, спір про належність якого позивачу чи відповідачу вирішується судом.

Вимога позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» на користь публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» коштів, набутих останнім внаслідок укладення нікчемного правочину, що сплачувались позичальником - ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідно до кредитного договору № 129 від 03.06.2013 у розмірі 445486,24 грн., задоволенню не підлягає. Так, нікчемність Договору свідчить про не набуття відповідачем статусу кредитора до ОСОБА_2 за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 та, відповідно, набуття відповідачем коштів від ОСОБА_2 без достатньої правової підстави. Позивач не є особою, якій законом надано право вимоги повернення коштів, набутих без достатньої правової підстави, що свідчить про необґрунтованість позову в цій частині.

З цих підстав відхилено судом клопотання позивача про витребування у відповідача довідки (виписки) із зазначенням усіх здійснених позичальником - ОСОБА_2, платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог. Зокрема, на відповідача покладається судовий збір з вимоги про визнання права (1600 грн.) та з вимоги про повернення документів (1378 грн.). Судовий збір з вимоги про стягнення коштів покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати наявність у публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» права майнової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 129 від 03.06.2013 та іпотечним договором, посвідченим 03.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. за реєстровим № 1280.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» (02121, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3, код 39243396) повернути публічному акціонерному товариству «Український професійний банк» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 1, код 190019775) оригінали документів щодо позичальника банку - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), а саме: кредитний договір № 129 від 03.06.2013, додатковий договір від 09.09.2013 про внесення змін до кредитного договору № 129 від 03.06.2013, іпотечний договір, посвідчений 03.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., за реєстровим № 1280, договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 31.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., за реєстровим № 1609; витяг з державного реєстру правочинів № 9954993 від 31.05.2011; витяг про держану реєстрацію прав № 30309367 від 15.06.2011, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4295672 від 03.06.2013; технічний паспорт на квартиру № 307, що розташована за адресою: м. Київ, пр. Свободи, 2.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» (02121, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3, код 39243396) на користь публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 1, код 190019775) 2978 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 20.06.2017.

Суддя С. А. Ковтун