ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2017 р. Справа № 922/698/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В. І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача Каганець.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків (вх. № 1273Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі № 922/698/17

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків
про розірвання договору оренди
ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (відповідач), в якому просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Харківському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 20.08.2003 за №6670/03, укладений між Харківською міською радою та АТ "Концерн АВЕК та Ко" (вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код юридичної особи 22649344) та зобов'язати ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" (вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код юридичної особи 22649344) повернути земельну ділянку, загальною площею 2,5307 га (кадастровий номер :09:001:0006) по проспекту Ювілейному (колишній проспект П'ятдесятиріччя ВЛКСМ) у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у даній справі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. (суддя Суслова В.В.) позов задоволено повністю.

Вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Харківському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 20.08.2003 за №6670/03, укладений між Харківською міською радою (пл. Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) та Акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" (вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002, ).

Вирішено зобов'язати публічне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко" (вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002, ) повернути земельну ділянку, загальною площею 2,5307 га (кадастровий номер :09:001:0006) по проспекту Ювілейному (колишній проспект П'ятдесятиріччя ВЛКСМ) у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради (пл. Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002, ) на користь Харківської міської ради (пл. Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) судовий збір в розмірі 3 200,00 грн.

Відповідач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Так, відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було враховано приписи п. 34. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та безпідставно задоволено позовні вимоги при тому, що волевиявлення Харківської міської ради на його подання матеріалами справи не підтверджено. Також, відповідач посилаючись на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначає, що акти, складені за результатами перевірок є такими, що складені з порушенням вимог закону. Крім того, апелянт посилаючись на ОСОБА_2 висновок по групі об'єктів № 5 про стан огороджувальних несучих будівельних конструкцій металевих неопалювальних блоків павільйонів із двосвіловим простором (антресолі), розташованих на території ТЦ «Барабашово», складеного Українським державним науково-дослідницьким інститутом проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього середовища «УКРВОДГЕО» від 2015 року зазначає, що існуючий блок із павільйонів виконаний з металевих конструкцій, неопалювальний, прямокутної форми по вул. Академіка Павлова у м. Харкові не є об'єктом нерухомості та, відповідно, не може вважатись самочинним будівництвом. Відповідач також в апеляційній скарзі посилається на те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення не надано належної оцінки факту оскарження дій Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, а також зазначає, що обставини, вказані в оскаржуваному рішенні суду про те, що представник відповідача в останньому судовому засіданні обґрунтовуючи відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки усно повідомив суд про те, що він дійсно здійснив на орендованій земельній ділянці здійснив будівництво двоповерхового торговельного павільйону (№ НО401 - НС)416), не відповідає дійсності.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.05.2017 р.

Позивач 19.05.2017 р. надав за вх. № 5224 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судовому засіданні 22.05.2017 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 31.05.2017 р.

Відповідачем 31.05.2017 р. надано для залучення до матеріалів справи висновок експертного дослідження блока торгівельних павільйонів HQ401-HQ416, розміщених за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний № 24/04-С від 24.04.2017 р.

31.05.2017 р. позивачем надані додаткові письмові пояснення в обгрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 31.05.2017 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 15.06.2017 р.

Позивачем 01.06.2017 р. були надані додаткові пояснення в обгрунтування своїх заперечень.

Відповідачем 08.06.2017 р. були надані додаткові пояснення в обгрунтування своєї позиції у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши представників учасників процесу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2003 між Харківською міською радою (орендодавець) та ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір оренди земельної ділянки).

Зазначений договір зареєстрований у Харківському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 20.08.2003 за №6670/03.

Згідно з п. 1.1. вказаного договору орендодавець на підставі рішення Харківської міської ради від 26.02.2003 №39/03 "Про припинення та надання в оренду земельних ділянок юридичним та фізичним особам" надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр. 50-ти річчя ВЛКСМ, загальною площею 2,5307 га, в тому числі: ріллі__га, багаторічних насаджень__га, сіножатей__га, пасовищ__га, лісів__га, під забудовою 0,0485 га, інших угідь 2,4822 га, згідно з планом земельної ділянки, що додається.

Відповідно до п. 1.2. договору оренди земельної ділянки земельна ділянка надається в оренду строком до 01.01.2028 для експлуатації та обслуговування оптової частини торговельного центру.

Факт передачі земельної ділянки в оренду відповідачу підтверджено Актом прийому-передачі земельної ділянки від 20.08.2003 (а.с. 23).

Відповідно до підпункту б) п. 3.2.1. договору оренди земельної ділянки сторони передбачили, що орендар має право за попередньою письмовою згодою орендодавця зводити у встановленому законодавством порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки та зобов'язати відповідача повернути позивачу земельну ділянку з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без попередньої письмової згоди позивача здійснив на орендованій земельній ділянці самочинне будівництво нежитлової будівлі - двоповерхового торговельного павільйону № HQ401-HQ416, що, на думку позивача, є порушенням істотних умов договору оренди земельної ділянки, зокрема підпункту б) пункту 3.2.1. договору та положень ст. ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі".

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до пункту а) ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

За приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Визначення договору оренди земельної ділянки містить і ст. 792 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, є обєкт оренди, строк дії договору та оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті 2.20. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що при вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України.

Так, зокрема, статтею 25 вказаного Закону передбачено, що орендар має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Аналогічні положення закріплені у підпункті б) п. 3.2.1. договору оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.01.2017 до Департаменту територіального контролю Харківської міської ради надійшло звернення члена Харківської територіальної громади ОСОБА_3 від 18.01.2017 щодо прийняття заходів, направлених на припинення порушення діючого законодавства при використанні відповідачем спірної земельної ділянки, на якій розташований двоповерховий торговельний павільйон за № HQ401-HQ416.

Відповідно до ст. 189 ЗК України сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами здійснюється самоврядний контроль за використанням та охороною земель.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради було вжито заходи самоврядного контролю у порядку статті 189 ЗК України щодо використання відповідачем земельної ділянки площею 2,5307 га (кадастровий номер :09:001:0006) по пр. Ювілейному (колишній пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ) у м. Харкові.

За результатами вказаної перевірки був складений Акт обстеження земельної ділянки від 06.02.2017, яким установлено, що земельна ділянка, яка надана в оренду ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", площею, орієнтовно, 2,5307 га по пр. Ювілейному (колишній пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ) у м. Харкові забудована та використовується для здійснення підприємницької діяльності, а саме на земельній ділянці розташовані одно та двоповерхові торгівельні павільйони, в яких здійснюється продаж галантереї та споживчих товарів (а.с. 24-25).

Колегією суддів встановлено, що відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, у присутності начальника організаційно-аналітичного відділу ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" ОСОБА_4, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради було проведено позапланову перевірку дотримання ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами вказаної перевірки був складений Акт № 62/74-А від 07.02.2017 (а.с. 29-30), яким установлено, що на земельній ділянці, яка надана в оренду ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" на підставі договору оренди земельної ділянки від 20.08.2003 № 6670/03 (кадастровий номер :09:001:0006), зведено обєкт самочинного будівництва (нежитлову будівлю - торговельний двоповерховий павільйон № HQ401-HQ416).

У вказаному акті також зазначено, що під час перевірки представниками КП "Харківське міськБТІ" виконано заміри нежитлової будівлі двоповерхового торговельного павільйону № HQ401-HQ416, поданого до обстеження по зовнішньому виміру. Площа зведеної вищевказаної будівлі орієнтовно складає 398,4 м.кв., загальна площа, враховуючи другий поверх, орієнтовно складає 796,8 м.кв., інформація щодо наявності права на виконання будівельних робіт чи прийняття в експлуатацію зведеної вищезазначеної будівлі на земельній ділянці площею 2,5307 га по пр. Ювілейному у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0006) в Інспекції відсутня.

Відповідач у листі від 01.02.2017 № 42 повідомив Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про те, що на орендованій земельній ділянці площею 2,5307 га по пр. Ювілейному, що знаходиться в оренді відповідача згідно договору оренди землі №6670/03 від 20.08.2003, збудовані об'єкти в 2007 2011 роках (а.с. 20).

Відповідно до наявної у справі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.02.2017 № 79637463 відомості про державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна на земельній ділянці (кадастровий номер :09:001:0006), розташованої за адресою пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ у м. Харкові не зареєстровано (а.с. 31-32).

Разом з цим, позивачем до матеріалів справи надано копію Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта "Оптова частина торговельного центру по пр. 50-річчя ВЛКСМ АТ "Концерн АВЕК та Ко", затверджений рішенням Харківського міськвиконкому від 13.02.2002 № 186, яким установлено, що основні показники прийнятого в експлуатацію обєкту складають: торговельна площа під намети 1150 м.кв., під палатками 1291 м.кв., на території розміщені стаціонарні одноповерхові будівлі загальною площею: камера збереження 85,9 м.кв., салон фото послуг 40,1 м.кв., магазин "Мівіна" - 170,7 м.кв. (а.с. 26-28).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт наявності обєкту самочинного будівництва (нежитлової будівлі - торговельного двоповерхового павільйону № HQ401-HQ416) на орендованій відповідачем земельній ділянці підтверджується наявними у справі актом обстеження земельної ділянки від 06.02.2017, актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської від 07.02.2017 № 62/74-А, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.02.2017 № 79637463 та листом відповідача від 01.02.2017 № 42.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Представник відповідача у судовому засіданні суду першої інстанції обґрунтовуючи відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки повідомив суду про те, що дійсно на орендованій земельній ділянці відповідач здійснив будівництво нежитлової будівлі - двоповерхового торговельного павільйону № HQ401-HQ416.

При цьому, відповідач не надав до матеріалів справи ані доказів отримання відповідачем попередньої письмової згоди позивача на зведення нежитлової будівлі двоповерхового торговельного павільйону № HQ401-HQ416, як це передбачено пп. б) п. 3.2.1. договору оренди земельної ділянки, ані доказів зведення даної нежитлової будівлі в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, положення закону та умови договору, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем на орендованій земельній ділянці без попередньої письмової згоди позивача зведено обєкт самочинного будівництва (нежитлову будівлю двоповерховий торговельний павільйон № HQ401-HQ416) у розумінні ст. 376 ЦК України, що є порушенням істотних умов договору оренди земельної ділянки, зокрема підпункту б) пункту 3.2.1. договору та інтересів власника земельної ділянки - Харківської міської ради (орендодавця) щодо володіння, розпорядження та використання вказаної земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Харківському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 20.08.2003 за №6670/03, укладеного між Харківською міською радою та акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" (вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002, ), правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Враховуючи те, що укладений між позивачем та відповідачем договір оренди земельної ділянки від 20.08.2003 за №6670/03 підлягає розірванню з наведених вище підстав, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, загальною площею 2,5307 га (кадастровий номер :09:001:0006) по проспекту Ювілейному (колишній проспект П'ятдесятиріччя ВЛКСМ) у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан, правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заперечення відповідача позбавлені належної переконливості.

Так, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача у своїй апеляційній скарзі на відсутність у Харківської міської ради повноважень щодо подання вказаного позову без наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого на пленарному засіданні сесії є нікчемним, оскільки захист прав місцевого самоврядування здійснюється лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Харківської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо тверджень проте, що акти, складені за результатами перевірок є такими, що складені з порушенням вимог ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ЗУ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» колегія суддів зазначає, що Відповідно до Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 №7/15, основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а також вжиття заходів зі звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів. Пунктом 3.1.6. цього Положення встановлено, що Департамент, відповідно до покладених функцій та завдань здійснює контроль за додержанням вимог законодавства України при використанні земель комунальної власності фізичними та юридичними особами, виявляє та фіксує факти неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (самовільного зайняття), використання земельної ділянки без документа, що посвідчує право на земельну ділянку, неодержання доходів унаслідок порушення умов договору оренди землі (нецільове використання), невідповідності розміру орендної плати за договором оренди землі вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2. та 3.2.4. даного Положення Департамент має право обстежувати будь-які земельні ділянки в межах міста Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони, а також при підготовці рішень про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, актів прийому-передачі земельних ділянок, за вмотивованими запитами виконавчих органів Харківської міської ради та в інших випадках, які необхідні для виконання покладених на Департамент повноважень.

Складати акти обстеження стану земельних ділянок та дотримання умов їх використання та охорони, у тому числі й щодо встановлення функціонального використання земельної ділянки та її фактичних меж, а також здійснювати фото- та відеозйомку, застосовувати інші технічні засоби фіксування фактів порушення земельного законодавства та інтересів територіальної громади міста Харкова (копія положення міститься у матеріалах справи).

Наведене вище узгоджується з п. З.2., п. 3.3. та п. 3.6 посадової інструкції головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, затвердженої Директором департаменту.

Разом з цим, вищезазначені нормативні документи, на які посилається Відповідач у своїй апеляційній скарзі (Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), а також визначають порядок нарахування та стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Харківська міська рада не є органом державного нагляду (контролю), а перевірка стосувалася не сфери господарської діяльності відповідача, а дотримання ним законності вимог земельного законодавства при використані земельної ділянки, а відтак, дія зазначеного Закону не розповсюджується на спірні відносини.

Щодо тверджень відповідача про те, що спірний існуючий блок із павільйонів виконаний з металевих конструкцій, неопалювальний, прямокутної форми не є об'єктом нерухомості та, відповідно, не може вважатись самочинним будівництвом зазначає, що в матеріалах справи міститься ОСОБА_2 звіт «Про ступінь капітальності нежитлової будівлі, яка розташована на території існуючого торгівельного центру АТ «Концерн АВЕК та Ко» (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0006, павільйон № HQ401-HQ416) по просп. Ювілейний в Київському районі м. Харків», виконаного інженером-експертом ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 000919 від 14.11.2012) та наданого ТОВ «ТАКНРІАБУД» до Інспекції ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради супровідним листом від 01.02.2017 № 02/17, вказано, що павільйон № Н(2401-НС)416 за формальними ознаками конструктивних рішень вказаний павільйон відноситься до III групи будівель, капітальні із строком гарантійної експлуатації до 125 років.

Наданий відповідачем ОСОБА_2 висновок № 5, складений Українським державним науково-дослідним інститутом проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього середовища «УКРВОДГЕО» колегія суддів оцінює критично.

По перше, питання щодо кваліфікації будівлі або споруди як обєкту нерухомості є суто юридичним питанням, яке не входить до компетенції спеціалістів в області будівництва. Останні можуть встановити тільки суттєві ознаки будівлі як обєкту матеріального світу, але не робити висновок про його віднесення до обєктів нерухомості.

По-друге, досить сумнівною є компетентність установи, яка виконала даний висновок - Український державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього середовища «УКРВОДГЕО». Матеріали справи не містять обґрунтування щодо того, яке взагалі відношення установа з такою назвою має до технічного аналізу обєктів нерухомості.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі № 922/698/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі № 922/698/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.