ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2017р. Справа №905/506/17

за позовом: Заступника прокурора Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Артемівської районної державної адміністрації, м.Бахмут, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка,

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства «Травень», сел.Травневе,

про зобовязання повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

прокурор: Крупська К.М. - за посвідч.

від позивачів: не з'явились

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Артемівської районної державної адміністрації, м.Бахмут, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Селянського (фермерського) господарства «Травень», сел.Травневе про зобовязання повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області земельну ділянку сільськогогосподарського призначення загальною площею 65,9520 га, вартістю 1534663,92 грн, яка розташована на території Новолуганської сільської ради Бахмутського району, за межами населених пунктів.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на відсутність у Селянського (фермерського) господарства «Травень» правових підстав для користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 65,9520 га (кадастровий номер :01:025:0001) в межах території Новолуганської сільської ради Артемівського району Донецької області, оскільки строк дії укладеного між позивачем 1 та відповідачем договору закінчився.

Відповідно до пояснень №26-17 від 19.04.2017р. Артемівської районної державної адміністрації у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства України, на теперішній час позивач 1 не наділений повноваженнями щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, оскільки вказані функції передані Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області. Водночас, у зв'язку з відсутністю достатнього фінансування на відрядження, розгляд справи просив здійснити без участі власного представника.

Позивач 2 будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів до матеріалів справи не представив, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач у відзиві №43/05-юр від 15.05.2017р. проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що спірна земельна ділянка розташована за межами сел.Травневе на лінії зіткнення (розпорядження №1085-р від 07.11.2014р. Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» в редакції від 02.12.2015р.), та фактично з 2014 року відповідач не має можливості користуватись обєктом договору оренди земельної ділянки від 04.04.2006р. Крім того, за твердженням відповідача, останній звертався до Артемівської районної державної адміністрації, як орендодавця за договором б/н від 04.04.2006р., з листом №21/1 від 05.05.2017р. за змістом якого просив здійснити приймання земельної ділянки.

Позивачі та відповідач у судове засідання 17.05.2017р. не з'явились.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, посадових осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що позивачі та відповідач, зокрема, у судове засідання 17.05.2017р. не зявились, справа може бути розглянута за наявними в ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст.ст.2, 3 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.116 вказаного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладання спірного правочину) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.124, ч.2 ст.126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.93 вказаного нормативно-правового акту, ст.1 Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

У ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції) зазначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.125 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент укладання договору оренди) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Як свідчать матеріали справи, 04.04.2006р. між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області (орендодавець) та ОСОБА_1 (фермерським) господарством «Травень» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за №48 від 10.04.2006р.

За приписами розділу 1 укладеного сторонами правочину орендодавець на підставі розпорядження №7 від 11.01.2006р. надає, а орендар набуває у строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель незатребуваних сертифікатів (лот №25), в межах території Новолуганської сільської ради, Артемівського район, Донецької області. Земельна ділянка, що передається в оренду виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку та має загальну площу 65,9520 га ріллі (кадастровий номер :01:025:0001), яка на час передачі її в оренду знаходиться в задовільному, якісному стані. Грошова оцінка відповідно до довідки, виданої Артемівським районним відділом земельних ресурсів складає 464947,09 грн.

За змістом п.п.2.1, 2.2 вказаного договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладається терміном на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди земельної ділянки орендар, у разі належного виконання обовязків відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Водночас, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №26 від 19.01.2011р. «Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки СФГ «Травень» та з метою приведення договору оренди земельної ділянки у відповідність з діючим законодавством України, сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки, укладеного 04.04.2006р. та зареєстрованого в Артемівському райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.04.2006р. за №48 на термін 5 років починаючи з дати його державної реєстрації (п.1.1 договору №00113 від 07.04.2011р.).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції) передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

За змістом розділу 1 договору за №48 від 10.04.2006р. земельна ділянка передається в оренду по акту прийому-передачі, який оформляється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Як свідчать матеріали справи, 10.04.2006р. між Артемівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (фермерським) господарством «Травень» було складено та підписано акт прийому та передачі земельної ділянки в розмірі 65,9520 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в натурі.

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За приписами п.4.2 договору №48 від 10.04.2006р. підставами для припинення договору є, зокрема, закінчення його строку.

За змістом положень ч.1 ст.764, ст.777 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок такої пролонгації.

За змістом ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Відтак, для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст.33 вказаного нормативно-правового акту України передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Тобто, у будь-якому випадку у разі поновлення договору оренди обов'язковим є укладення відповідної додаткової угоди. Наведену вище правову позицію щодо поновлення дії договору оренди земельної ділянки висловлено Верховним Судом України в постановах від 25.02.2015р. та від 15.04.2015р. по справах №6-10цс15, №6-219цс14 та №6-55цс15 та Вищим господарським судом України у постановах від 01.04.2015р. та від 07.04.2015р. по справах №910/9292/14 і №910/15048/14.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Госопдарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, з огляду на наведені вище приписи чинного законодавства та позицію Верховного Суду України і Вищого господарського суду України, суд зазначає, що належним доказом поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки є відповідна додаткова угода, укладена між орендарем та орендодавцем.

За змістом листа №10-5-0.63-830/2-17 від 25.01.2017р. Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1 (фермерське) господарство «Травень» до Головного управління з заявою щодо поновлення договору оренди землі не зверталось.

Наразі, доказів поновлення договору оренди земельної ділянки та укладання відповідної додаткової угоди, яка в силу викладених вище приписів Верховного Суду України, є обовязковим, матеріали справи не містять.

За поясненнями відповідача ОСОБА_1 (фермерське) господарство «Травень» не користується спірною земельною ділянкою після завершення строку дії договору.

За таких обставин, враховуючи положення викладених вище приписів законодавства, суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки №48 від 10.04.2006р. (з урахуванням договору №00113 від 07.04.2011р.) припинив свою дію в обумовлений сторонами строк, а саме 07.04.2016р. та пролонгованим у відповідності до вимог чинного законодавства не був.

Приписами ч.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладання спірного правочину) встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

За змістом Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» частину четверту статті 4 Закону України «Про оренду землі» викладено в такій редакції: «Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування». Вказаний закон набрав чинності 01.01.2013р.

Постановою №15 від 14.01.2015р. Кабінету Міністрів України затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру за приписами п.1 якого державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з підп.31 п.4 вказаного Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на набрання чинності зазначеним вище законом, розпорядником земель за спірним договором оренди земельної ділянки слід вважати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

За приписами п.4.2 договору №48 від 10.04.2006р. орендар зобовязаний в разі припинення або розірвання договору забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у пункті 2.4 цього договору.

Відповідно до п.2.4 укладеного сторонами правочину земельна ділянка повертається орендодавцю за актом приймання-передачі не пізніше семи днів з моменту втрати чинності цього договору.

За таких обставин, враховуючи приписи чинного законодавства України, приймаючи до уваги, що строк укладеного між Артемівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (фермерським) господарством «Травень» договору оренди земельної ділянки №48 від 10.04.2006р. (з урахуванням договору №00113 від 07.04.2011р.) припинив свою дію, належних доказів поновлення укладеного сторонами правочину матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Артемівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Селянського (фермерського) господарства «Травень» про зобовязання повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області області (з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності») земельну ділянку сільськогогосподарського призначення загальною площею 65,9520 га, вартістю 1534663,92 грн, яка розташована на території Новолуганської сільської ради Бахмутського району, за межами населених пунктів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст.84 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Водночас, при задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення (ч.2 ст.84 Господарського процесуального кодексу України).

У п.9.1 постанови №6 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» зазначено, що у рішеннях суд повинен вказати найменування майна, місце його знаходження (у спорі про передачу майна), строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

Отже, з огляду на наведене вище, господарський суд дійшов висновку про необхідність зазначення у резолютивній частині рішення по справі строку вчинення дій щодо повернення обєкта оренди протягом трьох місяців з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Клопотання відповідача, яке надійшло на електронну пошту суду 17.05.2017р., про відкладення судового засідання на іншу дату залишається судом без задоволення у звязку з закінченням строку розгляду справи.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 23019,96 грн підлягає стягненню з позивачів та відповідача в рівних частинах на користь Прокуратури Донецької області, як платника згідно з платіжним дорученням №164 від 08.02.2017р. При цьому, суд виходить з того, що не тільки відповідач не виконав встановленого договором обовязку щодо повернення спірної земельної ділянки, але і Артемівська районна державна адміністрація, як орендавець за договором від 10.04.2006р., Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, як державний орган, до якого перейшли повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, не вчинили жодних дій спрямованих на своєчасне внесення змін у договір оренди від 10.04.2006р., а також контроль належного виконання орендарем відповідного правочину, в тому числі, в частині своєчасного повернення земельної ділянки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Заступника прокурора Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Артемівської районної державної адміністрації, м.Бахмут, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка до Селянського (фермерського) господарства «Травень», сел.Травневе про зобовязання повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області земельну ділянку сільськогогосподарського призначення загальною площею 65,9520 га, вартістю 1534663,92 грн, яка розташована на території Новолуганської сільської ради Бахмутського району, за межами населених пунктів.

Зобовязати ОСОБА_1 (фермерське) господарство «Травень» (84573, Донецька обл., Бахмутський район, селище Травневе, вул.Тиха, буд.21, ) повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Європейська, буд.13, ) земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 65,9520 га, вартістю 1534663,92 грн, яка розташована на території Новолуганської сільської ради Бахмутського району Донецької області, за межами населених пунктів протягом трьох місяців з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Травень» (84573, Донецька обл., Бахмутський район, селище Травневе, вул.Тиха, буд.21, ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 7673,32 грн.

Стягнути з Артемівської районної державної адміністрації (84500, Донецька обл., м.Артемівськ, вул.Себірцева, буд.33, ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 7673,32 грн.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Європейська, буд.13, ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 7673,32 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 17.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 22.05.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця