ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Справа № 922/330/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 15.12.2016 року);

відповідача - Зінченко С.О. (довіреність б/н від 23.05.2017 року);

третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№1371Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 22.03.2017р. у справі №922/330/17

за позовом Фізичної особи ОСОБА_3, с. Яковлівка Харківської області,

до ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", с. Яковлівка Харківської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції м. Лозова Харківської області

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року до господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 (надалі - позивач), який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська" (відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом б/н від 16.11.2016 р. та нової редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", в якій позивач просить суд зобов'язати надати відповідача наступні документи для ознайомлення:

1) дані бухгалтерського обліку таких рахунків:

- 1 клас Необоротні активи (10 Основні засоби , 12 Нематеріальні активи, 13 Знос необоротних активів (амортизація), 14 Довгострокові інвестиції, 15 капітальні інвестиції, 16 Довгострокові біологічні активи, 18 Довгострокова дебіторська заборгованість та інші необоротні активи);

- 2 клас Запаси (21 Поточні біологічні активи, 27 Продукція с/г виробництва, 28 Товари);

- 3 клас Кошти, розрахунки та ін. Активи (30 Готівка, 31 Рахунки в банках, 33 Інші кошти, 36 Розрахунки з покупцями та замовниками, 37 Рахунки і іншими дебіторами, 39 Витрати майбутніх періодів);

- 4 клас Власний капітал та забезпечення зобов'язань (44 нерозподілені прибутки (непокриті збитки);

- 5 клас Довгострокові зобов'язання (повністю);

- 6 клас Поточні зобов'язання (повністю);

- 7 клас Доходи і результати діяльності (повністю);

- 9 клас Витрати діяльності (повністю);

2) первинні документи Товариства, що є підставою для бухгалтерського обліку;

3) фінансову звітність Товариства (річні баланси, звіти про фінансові результати, звіти про рух грошових коштів, звіти про капітал Товариства та примітки зо звітів)

4) протоколи ревізійної комісії товариства;

5) протоколи зборів органів управління Товариства.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.03.2017р. у справі №922/330/17 (суддя Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі; визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформлене протоколом б/н від 16.11.2016р., та нову редакцію Статуту ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", затверджену рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформленим протоколом №б/н від 16.11.2016р.; зобов'язано ТОВ "Агрофірма "Яковлівська" надати наступні документи :

1) дані бухгалтерського обліку таких рахунків:

- 1 клас Необоротні активи (10 Основні засоби , 12 Нематеріальні активи, 13 Знос необоротних активів (амортизація), 14 Довгострокові інвестиції, 15 капітальні інвестиції, 16 Довгострокові біологічні активи, 18 Довгострокова дебіторська заборгованість та інші необоротні активи);

- 2 клас Запаси (21 Поточні біологічні активи, 27 Продукція с/г виробництва, 28 Товари);

- 3 клас Кошти, розрахунки та ін. Активи (30 Готівка, 31 Рахунки в банках, 33 Інші кошти, 36 Розрахунки з покупцями та замовниками, 37 Рахунки і іншими дебіторами, 39 Витрати майбутніх періодів);

- 4 клас Власний капітал та забезпечення зобов'язань (44 нерозподілені прибутки (непокриті збитки);

- 5 клас Довгострокові зобов'язання (повністю);

- 6 клас Поточні зобов'язання (повністю);

- 7 клас Доходи і результати діяльності (повністю);

- 9 клас Витрати діяльності (повністю);

2) первинні документи Товариства, що є підставою для бухгалтерського обліку;

3) фінансову звітність Товариства (річні баланси, звіти про фінансові результати, звіти про рух грошових коштів, звіти про капітал Товариства та примітки зо звітів)

4) протоколи ревізійної комісії товариства;

5) протоколи зборів органів управління Товариства;

стягнуто з ТОВ "Агрофірма" Яковлівська" на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 4800,00 грн.

ТОВ "Агрофірма "Яковлівська" з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.03.2017р. у справі №922/330/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 24.05.2017 року.

Представником позивача було надано відзив на апеляційну скаргу (вх.№5097 від 17.05.2017 року), в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою суду від 24.05.2017 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 12.06.2017 року.

Від представника відповідача надійшли доповнення до апеляційної скарги (вх.№6141 від 12.06.2017 року), в яких він просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.03.2017р. у справі №922/330/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково: в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформлене протоколом б/н від 16.11.2016р., та нової редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформленої протоколом №б/н від 16.11.2016р. залишити без змін, в іншій частині позовних вимог щодо надання документів - відмовити. Крім того, представником відповідача Зінченком С.О. було подано заяву про його залучення до участі у справі в якості представника апелянта (вх.№6158 від 12.06.2017).

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізувала своє право на участь у судовому процесі та не забезпечила явку представника в судове засідання 12.06.2017 року.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представника третьої особи не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначеного представника за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2017 р. місцевим господарським судом постановлено оскаржуване рішення, з якого вбачається, що представник відповідача у судовому засіданні 22.03.2017 р. був відсутній.

Як зазначає заявник апеляційної скарги, однією з підстав для скасування оскаржуваного рішення є те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце засідання суду першої інстанції, що в силу приписів ст. 104 ГПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Так, статтею 22 ГПК України, зокрема, передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами, у тому числі мають право брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 15.03.2017 року, в яке представник відповідача не з'явився (т.1,а.с.17-19) було відкладено розгляд позовної заяви на 22.03.2017 року. Ухвала суду від 15.03.2017 року була направлена на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією 17.03.2017 року.

У судове засідання, яке відбулось 22.03.2017 року представник відповідача не з'явився, що підтверджується протоколом судового засідання (т.1, а.с.25-26).

Відповідно до п. п. 3.9, 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи на час прийняття рішення в матеріалах справи були відсутні будь-які докази належного повідомлення відповідача про час і місце засідання суду, а саме зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення.

З огляду на зазначене, відповідач був позбавлений можливості захищати свої права і законні інтереси при розгляді справи у спосіб, передбачений положеннями ст. 22 ГПК України, зокрема, приймати участь у судовому засіданні, надати пояснення і письмові докази у підтвердження порушення його прав та заявити необхідні клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо, зокрема, справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

У п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що порушення норм процесуального права, зазначені у п. 1-7 ч. 3 статті 104 ГПК України є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно з пунктом 2 статті 103 ГПК України приймає нове рішення.

Оскільки місцевий господарський суд 22.03.2017 року розглянув справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином щодо часу та місця проведення судового засідання, в силу приписів статті 104 ГПК України оскаржуване рішення підлягає скасування, а спір вирішенню по суті на стадії апеляційного провадження по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідно до статей 1, 4 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди між юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю, яке діє на підставі статуту.

Згідно із частиною 1 статті 50 цього Закону товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Також, відповідно до положень статті 80 Господарського кодексу України, статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 1.4. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська ", затвердженого загальними зборами учасників Товариства 26 грудня 2005 року, учасниками Товариства є: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ( позивач по справі ).

Для забезпечення діяльності товариства за рахунок внесків учасників був створений Статутний фонд в розмірі 11800,00 грн. Розміри внесків учасників: ОСОБА_4 - 61 % 7198,00 грн., ОСОБА_5 - 20 % 2360,00 грн., ОСОБА_3 - 19 % 2242,00 грн. ( п. 4.5 статуту). (редакції 2005 року) (т.1 а.с.25-35).

ОСОБА_3 (далі також позивач) є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська" (далі також відповідач) з часткою у статутному капіталі 19 %.

16 листопада 2016 року без належного повідомлення та без участі позивача було проведено загальні збори учасників та прийнято рішення про затвердження нової редакції статуту товариства.

15 грудня 2016 року позивач подав відповідачу вимогу про надання 26 грудня 2016 року о 10 год. 00 хв. документів для ознайомлення. (т.1 а.с.50)

26 грудня 2016 року відповідачем в особі директора Бондаренко Антона Андрійовича відмовлено позивачу в наданні запитуваних документів для ознайомлення.

Листом №61 від 26.12.2016 відповідач повідомив, що відповідь на вимогу буде надана в межах строку, передбаченого чинним законодавством України: протягом одного календарного місяця з моменту отримання, так внаслідок зазначеного порушено корпоративні права позивача. (т.1 а.с. 53).

Відповідно ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники товариства мають право брати участь в управлінні товариством.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Рішення загальних зборів про затвердження нової редакції статуту прийняте з порушенням порядку скликання таких зборів та за відсутності кворуму для правомочності загальних зборів й прийняття рішення, що є підставою для його скасування.

Рішення про затвердження нової редакції статуту було прийнято за відсутності кворуму для проведення загальних зборів та прийняття рішення - без участі та голосування позивача.

В силу ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів належить: внесення змін до статуту товариства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

У відповідності до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" під час вирішення питання про правомочність загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичних осіб судам слід виходити з того, що загальні збори є правомочними, якщо на них зареєструвалися учасники (акціонери), які володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів учасників ТОВ чи ТДВ (голосуючих акцій акціонерів АТ) від загальної кількості голосів, якщо на зборах присутні більше половини членів кооперативу.

Установчими документами ТОВ чи ТДВ, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлено інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Згідно з п. 5.1., пп. б п. 5.2. Статуту відповідача в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення, вищим керівним органом товариства є Збори Учасників або їх представників.

Збори учасників мають право вирішувати будь-які питання, пов'язані з діяльністю товариства. До виключної компетенції Зборів Учасників належить, зокрема, внесення змін до Статуту товариства.

Відповідно до абз. 2 п. 5.2. Статуту відповідача в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення, з питань, які зазначені в пункті "б", приймаються за умови одностайності всіх учасників товариства.

В силу п. 5.3. Статуту відповідача в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення, Збори Учасників товариства вважаються правомочними, якщо на них присутні Учасники або їх повноважні представники, які в сукупності володіють більш ніж 60% голосів, а щодо питань, які вимагають одностайності - усі учасники.

Враховуючи те, що у статутному капіталі відповідача відсутня державна частка, положення зазначених пунктів статуту не суперечать ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", викладеній в новій редакції.

Відтак, при проведенні загальних зборів питання щодо кворуму на зборах учасників товариства мало вирішуватись із застосуванням відповідних положень статуту:

- Правомочність загальних зборів з вирішення питання про внесення змін до статуту відповідача визначалась присутністю усіх учасників.

- Рішення про внесення змін до статуту відповідача мало прийматись одностайно всіма учасниками Товариства.

Оскільки позивач як учасник товариства про скликання загальних зборів повідомлений не був, участі в загальних зборах та прийнятті рішення про внесення змін до статуту не брав, рішення про затвердження нової редакція статуту було прийнято за відсутності кворуму для проведення загальних зборів та прийняття рішення.

Відповідно до п. 2.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Згідно з п. 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства").

Таким чином, прийняття загальними зборами рішення про затвердження нової редакції статуту відповідача за відсутності кворуму для проведення загальних зборів та прийняття рішення є безумовною підставою визнання такого рішення недійсним.

Так, у своїй Постанові від 16 листопада 2016 року по справі № 914/377/16 Вищий господарський суд України дійшов думки про те, що положення статуту про інший, ніж визначений законом, відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними, не суперечить ст.60 Закону України "Про господарські товариства", викладеній в новій редакції. Тому, при проведенні загальних зборів питання щодо кворуму на зборах учасників товариства повинне вирішуватись із застосуванням відповідних положень статуту. За обставинами справи, статут був прийнятий в 2012 році. (номер в ЄДР 62798092)

По справі № 910/29722/15 Вищий господарський суд України при визначенні кворуму загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю взяв положення статуту, яким було змінено встановлений ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. (Постанова від 17 серпня 2016 року, номер в ЄДР 59788006)

Крім того, Вищий господарський суд України зазначає, що обов'язок доведення наявності кворуму для проведення загальних зборів та прийняття рішення покладається на відповідача. (Постанова від 29 листопада 2016 року по справі № 907/147/16, номер в ЄДР 63153568)

Рішення про затвердження нової редакції статуту було прийнято загальними зборами, що були скликані з порушенням законодавчої процедури - без належного повідомлення позивача, що позбавило останнього можливості взяти участь у відповідних зборах.

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю регулюється приписами ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" та установчими документами товариства.

Оскільки, статутом відповідача в редакції, що діяла на момент скликання загальних зборів, не визначено порядку скликання учасників товариства для проведення загальних зборів, при вирішенні цього питання слід керуватись вимогами ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства".

В силу частини 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Позивач не був належним чином повідомлений про скликання загальних зборів (місце, час, порядок денний).

Таким чином, скликання зборів учасників товариства проведено з порушенням встановленої законом процедури.

Згідно ч. 2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", п. 2.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників юридичної особи може бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів.

Відповідно п. 2.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин", рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. 61 Закону України "Про господарські товариства".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Пунктом 2.25. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" передбачено, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів ТОВ учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Наведені норми законодавства вказують на те, що обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Порушення порядку скликання загальних зборів позбавило позивача можливості взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду та вирішення питань порядку денного.

Зазначене є підставою для визнання прийнятого загальними зборами рішення про погодження нової редакції статуту товариства недійсними.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Так, позивачу не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (відповідні роз'яснення наведені у п. 2.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин").

Участь позивача у загальних зборах не обмежується виключно голосуванням, так як голосуванню передує обговорення ним з усіма присутніми учасниками питань порядку денного, внесення обґрунтованих пропозицій та виступи учасників, що за певних обставин може істотно вплинути на загальний хід голосування та змінити його результати в порівнянні з тими результатами, які мали місце внаслідок незаконного позбавлення позивача можливості взяти участь у загальних зборах.

Вищий господарський суд України в цій Постанові посилався на роз'яснення, викладені у п. 2.25 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин", відповідно яких обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

При цьому обов'язок доведення належного повідомлення покладається на відповідача.

Отже рішення про затвердження нової редакції статуту прийняте з порушенням порядку скликання таких зборів (без належного повідомлення позивача, що позбавило останнього можливості взяти участь в загальних зборах) та за відсутності кворуму для правомочності загальних зборів й прийняття рішення (загальні збори мали бути проведені за участі усіх учасників, а рішення прийнято - за одностайності голосів). Зазначене є підставою для скасування такого рішення.

Вимога про визнання недійсним статуту є похідною та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п.п. 13, 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів". Відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону про господарські товариства, статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов:

- на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства;

- порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені;

- відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Статут не є одностороннім правочином, оскільки затверджується (змінюється) загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), які не є ні суб'єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є статут і договором, тому що затверджується (змінюється) не за домовленістю всіх учасників (засновників, акціонерів) товариства, а більшістю у 3/4 голосів акціонерів чи простою більшістю голосів учасників товариства (статті 42, 59 Закону про господарські товариства).

У зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо визнання статуту недійсним не застосовуються норми, які регламентують недійсність правочинів.

Згідно з п. 5.1., абз. 2 п. 5.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" під час розгляду справ про визнання недійсними установчих документів господарським судам слід виходити з того, що статут є локальним нормативним актом, а не правочином, тому до нього не можуть застосовуватися положення ст.ст. 203, 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину. Відповідачем у справі про визнання недійсним статуту, його частини або змін до нього є господарське товариство, а не його учасники. Тому залучення господарським судом до участі у справі про визнання недійсним статуту господарського товариства учасників цього товариства не є обов'язковим.

Оскільки зміни до статуту товариства були внесені на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю, оформленого протоколом, яке прийняте з порушенням порядку проведення загальних зборів учасників, порушує права та законні інтереси позивача та підлягає визнанню недійсним, то позовна вимога про визнання недійсним статуту Товариства з обмеженою відповідальністю в новій редакції, затверджена спірним рішенням загальних зборів учасників товариства, є похідною, тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегією суддів при перевірці матеріалів справи було встановлено, що відповідачем було подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі пп. 1-1 п. 1 ст. 80 ГПК України - у зв'язку з відсутністю предмета спору (т.2 а.с. 20-21).

Як зазначає відповідач, 07.03.2017 року було проведено загальні збори учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", наслідком яких стало викладення Статуту товариства в новій редакції та його затвердження.

Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформленого протоколом №б/н від 07.03.2017 (на яке в своєму клопотанні посилається відповідач):

- змінено місцезнаходження Товариства;

- заборонено відчуження чи іншим чином відступлення учасниками (учасником) Товариства своєї частки (її частини) в статутному капіталі Товариства третім особам;

- викладено Статут Товариства в новій редакції та проведено його затвердження.

За таких обставин, відповідач вважає, що предмет спору у даній справі відсутній, оскільки Статут ТОВ "Агрофірма "Яковлівська" вже викладений в новій редакції, який затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська" оформленого протоколом №б/н від 07.03.2017 року.

Відповідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про господарські товариства", товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам - внесення змін до установчого документа юридичної особи, положення, регламенту, списку суддів постійно діючого третейського суду, статуту (положення) громадського формування, що не має статусу юридичної особи, оформляється шляхом викладення його в новій редакції.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" розгляд документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, здійснюється у такі строки:

1) щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, крім вихідних та святкових днів.

З аналізу вищевказаного слідує, що останнім днем повідомлення відповідачем органів державної реєстрації про внесення змін до установчих документів та проведення реєстрації з подальшим внесенням таких змін до державного реєстру, є 13.03.2017 року.

Частиною 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено перелік документів який повинен подаватися юридичною особою до органів державної реєстрації для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, в тому числі змін до установчих документів юридичної особи.

Будь-які докази подання ТОВ "Агрофірма "Яковлівська" до органів державної реєстрації відповідних документів, передбачених законом та у встановлений строк, відсутні.

Зокрема, в матеріалах справи наявний Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.03.2017, відповідно до якого жодних змін щодо відомостей про ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", зокрема місцезнаходження Товариства, немає. (т.2 а.с.9-11).

Поданням відповідачем документів, необхідних для державної реєстрації змін до установчих документів з порушенням встановленого законодавством строку, в силу п. 7 ч. 1 ст. 27 та п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" є підставою для зупинення розгляду відповідних документів з подальшою відмовою у державній реєстрації.

Внаслідок відсутності державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, в тому числі змін до установчих документів ТОВ "Агрофірма Яковлівська", Статут ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформленого протоколом №б/н від 07.03.2017 року є нечинним.

Таким чином, рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформленого протоколом №б/н від 16.11.2016 року та редакція Статуту ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", затверджена рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", оформленого протоколом № б/н від 16.11.2016 року, станом на час розгляду справи є чинними, відповідно предмет спору наявний.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними твердження відповідача, викладені в клопотанні про припинення провадження у справі.

Цивільний кодекс України закріплює право учасника господарського товариства одержувати інформацію про діяльність товариства в порядку, встановленому установчим документом (п. 5 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у відповідності до положень Цивільного кодексу України порядок надання учаснику господарського товариства інформації може встановлюватися установчим документом.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ГК України, учасник господарського товариства має право одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

При цьому, слід враховувати, що установчі документи, а так само будь-які внутрішні документи господарського товариства не можуть обмежувати права учасників товариства на інформацію, що передбачені законодавством, зокрема, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", ст. 33, 35 Закону України "Про інформацію", а при наявності таких обмежень такі положення не повинні застосовуватися.

Пунктом "г" частини першої ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

За пунктом 2.33. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 78 Закону України "Про акціонерні товариства" господарське товариство, якщо його установчими документами не передбачено інше, зобов'язане надавати на вимогу учасника (акціонера) лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства.

Учасник (акціонер) товариства може вимагати надання інформації про діяльність товариства з дати, коли він набув статусу учасника (акціонера). Водночас закон не встановлює обмежень щодо періоду часу, за який учасник товариства має право отримувати інформацію.

Чинним законодавством не передбачено обов'язку товариства надавати учаснику запитувану ним інформацію в письмовому вигляді (у вигляді ксерокопій), а лише встановлено обов'язок надавати учаснику товариства для ознайомлення визначену законом інформацію, з якої вже сам учасник має право робити виписки, фотографії, копії.

Відповідно до п. 6.2. Статуту ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", затвердженого рішенням загальних зборів оформленого протоколом б/н від 16.11.2016 (який діяв на момент звернення з такою вимогою), Рішення загальних зборів товариства про затвердження нової редакції Статуту, яке оформлене відповідним протоколом, та нова редакція Статуту не є правочинами, та, відповідно, є легітимним з моменту прийняття до моменту визнання недійсним рішенням суду, яке набрало законної сили. Останнє, в свою чергу, не має зворотної сили. Учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність Товариства, знайомитися з даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Таким чином, Позивачем запитано у визначений законом порядок - для ознайомлення, передбачені вимогами закону та установчими документами документи за 2014, 2015, 2016 роки:

1) дані бухгалтерського обліку щодо таких рахунків:

- 1 клас Необоротні активи (10 Основні засоби, 12 Нематеріальні активи, 13 Знос необоротних активів (амортизація), 14 Довгосторокові фінансові інвестиції, 15 Капітальні інвестиції, 16 Довгострокові біологічні активи, 18 Довгострокова дебіторська заборгованість та інші необоротні активи),

- 2 клас Запаси (21 Поточні біологічні активи, 27 Продукція с/г виробництва, 28 Товари),

- 3 клас Кошти, розрахунки та ін. Активи (30 Готівка, 31 Рахунки в банках, 33 Інші кошти, 36 Розрахунки з покупцями та замовниками, 37 Розрахунки з іншими дебіторами, 39 Витрати майбутніх періодів),

- 4 клас Власний капітал та забезпечення зобов'язань (44 Нерозподілені прибутки (непокриті збитки),

- 5 клас Довгострокові зобов'язання (повністю),

- 6 клас Поточні зобов'язання (повністю),

- 7 клас Доходи і результати діяльності (повністю),

- 9 клас Витрати діяльності (повністю);

2) первинні документи Товариства, що є підставою для бухгалтерського обліку;

3) фінансову звітність Товариства (річні баланси, звіти про фінансові результати, звіти про рух грошових коштів, звіти про капітал Товариства та примітки до звітів тощо);

4) протоколи ревізійної комісії Товариства;

5) протоколи зборів органів управління Товариства.

Оскільки ні законом, ні статутом Відповідача не визначено форму звернення учасника товариства про надання відповідних документів, Позивач шляхом направлення вищевказаної вимоги реалізував передбачене п. 5 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" право на отримання інформації про товариство.

Отже, вимога позивача про зобов'язання ТОВ "Агрофірма "Яковлівська" надати для ознайомлення документи, що стосуються діяльності ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", відповідає встановленому законом способу захисту порушеного права.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовні вимоги в цій частини.

Судова колегія не приймає до уваги твердження апелянта, що запитувані позивачем документи не є документам звітного характеру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить надати йому для ознайомлення дані бухгалтерського обліку щодо рахунків, первинні документи, що є підставою для бухгалтерського обліку, фінансову звітність, протоколи ревізійної комісії та протоколи зборів органів управління товариства.

За таких обставин, судова колегія вважає, що запитувані позивачем документи відповідають приписам пункту 2.33 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, порушив норми процесуального права, а тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказане рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 2 ч. 3 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.03.2017р. у справі №922/330/17 скасувати повністю.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська " (код за , з місцезнаходженням: 64625, Харківська обл., Лозівський район, с.Яковлівка ,вул.Гааріна,69) оформленого протоколом б/н від 16.11.2016 р. та нової редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", затверджену рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська" (код за ЄДРОПУ 31148788 з місцезнаходженням : 64625. Харківська обл., Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Гагаріна, 69) оформленого протоколом № б/н від 16.11.2016 року.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська" (код за ЄДРОПУ 31148788 з місцезнаходженням: 64625. Харківська обл., Лозівський район, с.Яковлівка, вул. Гагаріна, 69) надати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1) наступні документи:

1) дані бухгалтерського обліку таких рахунків:

- 1 клас Необоротні активи (10 Основні засоби , 12 Нематеріальні активи, 13 Знос необоротних активів (амортизація), 14 Довгострокові інвестиції, 15 капітальні інвестиції, 16 Довгострокові біологічні активи, 18 Довгострокова дебіторська заборгованість та інші необоротні активи);

- 2 клас Запаси (21 Поточні біологічні активи, 27 Продукція с/г виробництва, 28 Товари);

- 3 клас Кошти, розрахунки та ін. Активи (30 Готівка, 31 Рахунки в банках, 33 Інші кошти, 36 Розрахунки з покупцями та замовниками, 37 Рахунки і іншими дебіторами, 39 Витрати майбутніх періодів);

- 4 клас Власний капітал та забезпечення зобов'язань (44 нерозподілені прибутки (непокриті збитки);

- 5 клас Довгострокові зобов'язання (повністю);

- 6 клас Поточні зобов'язання (повністю);

- 7 клас Доходи і результати діяльності (повністю);

- 9 клас Витрати діяльності (повністю);

2) первинні документи Товариства, що є підставою для бухгалтерського обліку;

3) фінансову звітність Товариства (річні баланси, звіти про фінансові результати, звіти про рух грошових коштів, звіти про капітал Товариства та примітки зо звітів)

4) протоколи ревізійної комісії товариства;

5) протоколи зборів органів управління Товариства.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма" Яковлівська" (код за , Харківська обл., Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Гагаріна, буд. 69) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 4800,00 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 14.06.2017р.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.