ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року Справа № 904/5622/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дармін М.О., Антонік С.Г.

При секретарі Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність №256/16 від 27.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність №00.01.0208 від 25.10.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України , м.Київ

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року по справі № 904/5622/14

за позовом Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 2 141 690,04 грн.

За заявою: КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА Камянської міської ради "Тепломережі", м. Камянське про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.14 р.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року по справі №904/5622/14 (суддя Ніколенко М.О.) заяву Комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі №904/5622/14 задоволено, відстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі №904/5622/14 до 15 липня 2017 року.

Ухвала мотивована інтересами обох сторін, їх фінансовим станом, а також значним розміром стягуваних сум.

Не погодившись із вказаною ухвалою господарського суду позивач - Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та відмовити Комунальному підприємству Кам'янської міської ради „Тепломережі у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014року у справі №904/5622/17.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом при винесенні ухвали не враховано той факт, що боржником не надано належних доказів, які б свідчили про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом не здійснено належного аналізу матеріалів справи, зокрема, що на підтвердження свого реального фінансового стану боржником не надано довідок з усіх банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника, а також не надано інформації про рух коштів за період часу укладання договору на закупівлю природного газу за державні кошти від 23 вересня 2009 року № 06/09-989 БО-3 , відповідно до якого природний газ постачався протягом 2011 року для потреб бюджетних організацій. З часу реалізації природного газу Комунальному підприємству Кам»янської міської ради «Тепломережі» на даний час минуло шість опалювальних сезонів , за такий період часу більша частина коштів споживачів вже надійшла на рахунки боржника, однак останній до цього часу не провів розрахунки з компанією.

Також скаржник зазначає, що ухвалою господарського суду дніпропетровської області від 24 жовтня 2014 року у справі № 904/5622/14 заяву боржника задоволено частково, відстрочено до 31 жовтня 2015 року виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі № 904/5622/14. Таким чином, боржник вже звертався до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду та мав певний термін відстрочення, однак використав його тільки з метою ухилення від виконання рішення суду, а не для можливості забезпечення його подальшого виконання.

Також судом не прийнято до уваги, що боржник на підтвердження свого фінансового стану надає тільки звіт про фінансові результати за 2016 рік та посилається на збитковість підприємства, однак фінансовий стан боржника може бути встановлений виключно за умови надання ним інформації у вигляді банківської довідки про залишки грошових коштів на банківських рахунках на день подання заяви про відстрочку, інформації у вигляді довідки про залишки готівки на день подання даної заяви, а також інформації про рух коштів за останні 6 місяців по всіх відкритих рахунках боржника.

Боржник у своїй заяві не наводить жодних доказів, про те, що виконати рішення неможливо або з певних причин складно, а обґрунтовує свою заяву набранням чинності Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії від 03 листопада 2016 року № 1730-VIII, однак такі обставини надання відстрочки виконання рішення суперечать статті 121 ГПК України, оскільки самі по собі не свідчать про скрутне становище боржника та не підтверджують наявності обставин, які б ускладнювали виконання рішення у визначений строк.

Приймаючи оскаржувану ухвалу судом не взято до уваги, що боржником не доведено наявності підстав для відстрочки виконання судового рішення належними та допустимими доказами, у розумінні ст.33,34 ГПК України.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали суду та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі № 904/5622/17.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя (доповідач)- Березкіна О.В., судді-Антонік С.Г., ОСОБА_3 та призначено до розгляду на 13 червня 2017 року.

Комунальне підприємство Кам»янської міської ради «Тепломережі» у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року по справі №904/5622/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних в розмірі 942 182 грн., 1 199 508,04 грн. - інфляційних та 42 834,00 грн. судового збору ( а.с.65-69;т.1).

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі №904/5622/14 господарським судом Дніпропетровської області було видано відповідний наказ від 03 жовтня 2014року (т.1, а.с.74).

21 липня 2015 року вперше відповідач звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 17 вересня 2014року у справі №904/5622/14 до 01 вересня 2017 року ( а.с. 82-85, т.1).

Ухвалою господарського (суддя Ніколенко М.О.) заяву Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради „Дніпродзержинськтепломережа» про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі №904/5622/14 задоволено частково, відстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі №904/5622/14 до 31 жовтня 2015 року ( а.с 179-181;т.1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2015 року по справі № 904/5622/14 залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року по справі №904/5622/14, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України , м.Київ без задоволення ( а.с.228-229; т.1).

24 квітня 2017 року відповідач комунальне підприємство Кам»янської міської ради «Тепломережі» звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 17 вересня 2014року у справі №904/5622/14 до 15 липня 2017 року ( а.с. 257-263, т.1).

В обґрунтування заяви боржник посилається на важкий фінансовий стан та відсутність у нього коштів. В обґрунтування цього заявник подав:

- звіт про фінансові результати за 1 квартал 2017 року;

- копії постанов про відкриття виконавчих проваджень;

- довідку про стан заборгованості споживачів послуг теплопостачання від 18 квітня 2017 року № 00.09.0334/1;

- довідки з банківських установ про залишок коштів на рахунках відповідача.

Задовольняючи заяву про відстрочку виконання рішення суду , господарський суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновків про її задоволення з підстав скрутного матеріального становища відповідача, відсутності грошових коштів та майна у відповідача для виконання рішення суду, наявної загрози банкрутства через звернення позивача до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство відповідача та прийняття цієї заяви до розгляду, а також наявною можливістю врегулювання заборгованості (списання стягнутих 3 % річних, інфляційних втрат та пені) за рішенням суду відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» № 1730-VIII від 03.11.2016р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 року № 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках в разі наявності обставин, що ускладнюють таке виконання або роблять його неможливим.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Комунального підприємства Камянської міської ради „Тепломережі Комунальне підприємство Камянської міської ради „Тепломережі є правонаступником усіх майнових і немайнових прав, юридичних обовязків, коштів комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради „Дніпродзержинськтепломережа.

Основним видом діяльності відповідача, визначеним Статутом товариства, є виробництво, транспортування, реалізація та розподіл теплової енергії на опалення, вентиляцію, гаряче водопостачання та паропостачання об'єктів житлово-комунального, соціально-культурного та іншого призначення в місті Камянське. Отже, відповідач є соціально значущим підприємством в життєдіяльності міста Кам'янське (Дніпродзержинськ).

На підтвердження скрутного матеріального стану відповідачем було надано до суду першої інстанції копію звіту про фінансові результати за 1 квартал 2017 року, який повністю відображає його фінансовий стан, відповідно до якого збиток складає 64740000,00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано зазначив, що як вбачається зі Звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) боржника за 1 квартал 2017р., збиток боржника склав 64 740 000,00 грн., та дійшов висновку про те, що дана обставина є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Відповідач не має можливості своєчасної сплати заборгованості на користь позивача через неналежне виконання зобов'язань споживачів з оплати теплової енергії перед відповідачем. Загальна заборгованість споживачів перед відповідачем за послуги теплопостачання станом на 18 квітня 2017 року становить 435906000 грн. 00 коп.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що все майно, відповідача перебуває у нього на праві господарського відання і є власністю територіальної громади міста Камянське, як власника підприємства відповідача. Відповідно у відповідача відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення суду по справі.

В свою чергу, під час розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду, Позивачем не було додано будь-яких доказів його скрутного матеріального становища, що давало б суду можливість оцінити його матеріальний стан та визначити його матеріальні інтереси.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про наявність відкритого виконавчого провадження за даним рішенням та не виконання його протягом тривалого часу жодним чином не свідчить про те, що таке не виконання спричинило йому збитки.

Відповідно, відстрочення виконання рішення суду жодним чином не має наслідком порушення матеріального становища або інтересу Позивача.

Відсутність на рахунках відповідача грошових коштів, необхідних для погашення заборгованості за рішенням суду по даній справі підтверджується довідками філії Філії ДОУ AT «Ощадбанк» № 74_3915623 від 19.04.2017р., відповідно до якої залишок грошових коштів на рахунку № 1195 становить 55 594,23 грн.; довідка Філії ДОУ AT «Ощадбанк» № 74_1062319 від 19.04.2017р., відповідно до якої залишок грошових коштів на рахунку № 0137 становить 50 643,84 грн.; довідка Філії ДОУ AT «Ощадбанк» № 74_0276244 від 19.04.2017р., відповідно до якої залишок грошових коштів на рахунку№ 0137 становить 488 770,90 грн.

Тобто, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано зазначив, що відповідно до наданих боржником довідок у боржника на рахунках відсутні грошові кошти, необхідні для погашення існуючої заборгованості за рішенням суду у даній справі.

Доводи апелянта про те, що залишки на рахунках відповідача не свідчать про відсутність коштів, оскільки заявником не надано довідок про рух грошових коштів за весь період, є необґрунтованими.

Так, пунктом 7.2. Постанови Пленуму ВГС України № 9 від 17.10.2012 року не передбачено того, що для підтвердження відсутності грошових коштів на банківських рахунках необхідно надавати суду довідки (документи) про рух грошових коштів за весь час з моменту укладення договорів або з моменту ухвалення рішень про стягнення заборгованості за такими договорами, до моменту розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду.

30 листопада 2016року набрав чинності Закон України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. №1730-VIII, дія якого поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожиті енергоносії.

Згідно до ст. 2 Закону, дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій (Відповідач) за спожиті енергоносії.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. (Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Частиною 4 ст. 3 Закону визначено, що порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 перехідних та прикінцевих положень Закону зазначено, що Кабінет Міністрів України має прийнята відповідні нормативно-правові акти в місячний термін, з дня набрання чинності цим Законом. Тобто до 31.12.2016р.

Згідно ст. 5 Закону, реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені) інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року. Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

Частиною 1 ст.7 Закону передбачено, що на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

Отже, на законодавчому рівні встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ відповідно до договору від 23 вересня 2009року №06/09-989БО-3 за рішенням суду у даній справі підлягає обов'язковій реструктуризації протягом 60 місяців, а пеня, 3% річних та інфляційні втрати списанню після виконання відповідачем умов договору реструктуризації.

Однак, така реструктуризація має бути здійснена шляхом включення Відповідача до відповідного реєстру, порядок ведення якого мав бути затверджений Кабінетом Міністрів України до 31 грудня 2016року.

21 лютого 2017року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 93 "Про затвердження порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром".

Відповідно до абз.7 ч.2 ст.З Закону, для включення до реєстру теплопостачальні та теплогенеруючі підприємства подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (Міністерство регіонального розвитку України) заяву, до якої, серед іншого, додаються розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Зазначені протоколи відсутні станом на день розгляду цієї заяви у суді першої інстанції, оскільки ще не було затверджено положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до якого має бути затверджений склад таких комісій та порядок складання відповідних протоколів. Станом на дату подання даної заяви, на офіційному сайті Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України розміщено лише проект Наказу від 07.03.2017р. Мінрегіону "Про затвердження типового положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах".

Однак, самого положення так і не затверджено, проте 6 червня 2017 року складений протокол засідання обласної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

В аналізі регуляторного впливу зазначеного наказу зазначено, що: "Відповідно до статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Згідно з частиною другою статті 3 Закону, для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додається, зокрема, розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не поширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію населенню). Пунктом 15 Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року №93 (далі - Реєстр), встановлено, що типове положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах затверджується Мінрегіоном. Головним розпорядником коштів субвенцій визначено Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Суд першої інстанції зазначив, що включення відповідача до відповідного реєстру матиме додаткові наслідки.

Так, згідно абз.2 ч. 2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" , виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. В свою чергу, відповідно до п.10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і в одо відведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Отже, після включення Відповідача до зазначеного реєстру, з його рахунків буде знято арешти, що дасть можливість останньому здійснювати погашення заборгованості перед Позивачем за рішенням суду у цій справі.

Враховуючи зазначене, після затвердження типового положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, Відповідач зможе надати документи для відповідного узгодження, та подати до Мінрегіону відповідну заяву про включення його до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Після включення Відповідача до зазначеного реєстру, основна заборгованість за договором № 06/09-989БО-3 від 23.09.2009р. буде підлягати реструктуризації, а стягнуті рішенням суду у даній справі 3 % річних та інфляційні втрати - списанню у повному обсязі.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо реальної загрози банкрутства відповідача.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2017р. у справі № 904/4256/17 за заявою Позивача до Відповідача про визнання банкрутом, прийнято до розгляду дану заяву та призначено підготовче засідання.

В розумінні п.7.2. Постанови Пленуму ВГС України № 9 від 17.10.2012 року, наявна загроза банкрутства сама по собі вже є підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення суду.

Відповідач є соціально значущим підприємством в життєдіяльності міста Кам'янське (Дніпродзержинськ), основним напрямком діяльності якого є виробництво, транспортування, реалізація та розподіл теплової енергії на опалення, вентиляцію, гаряче водопостачання та паропостачання об'єктів житлово-комунального, соціально-культурного та іншого призначення в місті Дніпродзержинськ.

За специфікою господарської діяльності, заявник є комунальним підприємством яке здійснює забезпечення теплом населення та інших споживачів, і не має на меті отримання прибутку. А відтак, є стратегічно важливим підприємством яке займається пріоритетною сферою господарської діяльності. Також, важливим є те, що здійснення заявником господарської діяльності, отримання грошових коштів від споживачів залежить від сезонності і пов'язане з опалювальним сезоном. Крім того, слід зазначити, що заявник здійснює виробництво і постачання тепла за регульованими тарифами, які не завжди є економічно обґрунтованим і досить часто - збитковими. Різницю в тарифах та собівартості тепла заявнику компенсує держава за рахунок бюджетних коштів у вигляді субсидій, дотацій, субвенцій тощо із значними затримками та не в повному обсязі через брак коштів.

Оскільки відповідачем доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду, колегією суддів разом із доказами скрутного матеріального становища відповідача приймаються до уваги виняткові обставини, які відповідно до ст. 121 ГПК України є підставою для відстрочки виконання рішення суду (а саме: докази загрози банкрутства, докази відсутності коштів на банківських рахунках, докази відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення), колегія суддів погоджується з ухвалою господарського суду про задоволення заяви Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року у справі №904/5622/14 до 15 липня 2017 року.

З огляду на обґрунтованість ухвали господарського суду, відповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування ухвали є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року у справі № 904/5622/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 14 червня 2017року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік