РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017Справа №910/1135/17
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Матвіївка"

До Товариство з обмеженою відповідальністю "АІС-Плюс"

про стягнення боргу 235 999,84 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Сердюченко В.В., довіреність б/н від 07.02.2017 (відео конференція м. Запоріжжя)

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Матвіївка" (далі-позивач) подала на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІС-Плюс"

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 порушено провадження у справі № 910/1135/17 та призначено розгляд на 20.02.2017.

06.02.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

13.02.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про доручення документів до справи.

В судове засідання 20.02.2017 представники сторін не з'явився.

Ухвалою суду від 20.02.2017 розгляд справи відкладено на 17.03.2017.

В судове засідання 17.03.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.03.2017 представник відповідача не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 17.03.2017 розгляд справи відкладено на 10.04.2017.

10.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 відкладено розгляд справи на 22.05.2017.

В судове засідання 22.05.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 22.05.2017 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 22.05.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матвіївка», покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аіс-Плюс», як постачальником було укладено Договір поставки №02112016/23, за умовами якого ТОВ «Аіс-Плюс» зобов'язалось поставити покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення, номенклатура, обсяги, строк, графік поставки та ціни якої вказані у специфікаціях, доданих до цього договору.

Поставка товару здійснюється постачальником зі складу постачальника на склад покупця (п.2.1 договору).

Строк поставки всього обсягу товару становить 30 календарних днів з дати здійснення покупцем 50% передплати за товар (п.2.3 договору).

Згідно Специфікації №1 до договору поставки №02112016/23, доставка здійснюється постачальником на залізничну станцію покупця: з/с «Вільнянськ», Запорізька область, за рахунок постачальника. Оплата товару, що поставляється, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах 50% передплати та 50% після отримання продукції в повному обсязі на з/с «Вільнянськ». Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Кінцева дата відвантаження продукції: 29.11.2016р.

За умовами Специфікації №1 до договору, ТОВ «Аіс-Плюс» зобов'язалось поставити товариству «Агрофірма «Матвіївка» наступний товар: селітра аміачна марки Б 34.4%N(6/6) у кількості 40 тон на загальну суму 235999,68 грн.

Згідно платіжного доручення №253 від 07.11.2016р. позивачем було перераховано відповідачеві грошові кошти в розмірі 118000,00 грн. в якості 50% передплати за товар.

Відповідно до платіжного доручення №641 від 25.11.2016 позивач перерахував на адресу відповідача суму 117999,68 грн. в якості залишку оплати за товар.

Всього товариством «Агрофірма «Матвіївка» було перераховано на розрахунковий рахунок товариства «Аіс-Плюс» суму 235999,84 грн.

Позивач зазначив, що відповідач не виконав взяті на себе відповідно до Договору зобов'язання та не здійснив поставку товару.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

За змістом ст.664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

Позивач заначив, що станом на день слухання справи відповідач, ані поставив товар, ані повернув кошти за непоставлену продукцію.

Згідно п.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 235999,84 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-Плюс» (03039, м. Київ, пров. Червоноармійський, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матвіївка» (70035, Запорізька область, Вільнянський район, с. Матвіївка, вул. Леніна, буд. 75-Б, ) основну заборгованість в розмірі 235999 (двісті тридцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 84 коп., судовий збір в розмірі 3540 (три тисячі п'ятсот сорок) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.06.2017

Суддя Мельник В.І.