ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 червня 2017 року Справа № 918/1273/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя суддіПоляк О.І.(доповідач), Бакуліна С.В., Корсак В.А.
розглянувши матеріали касаційної скаргиРегіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2017
у справі№ 918/1273/16 Господарського суду Рівненської області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області
доОрендного підприємства санаторію "Червона калина"
про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1 057 238,35 грн.
В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 у справі № 918/1273/16 Господарського суду Рівненської області не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, встановлена ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є майнова вимога про стягнення 759 904,57 грн - заборгованості по орендній платі та 224 409,16 грн - розмір пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.12.2016), відтак сума судового збору за подання касаційної скарги має справлятись за формулою: 984 313,73 х 1,5 % х 120% = 17 717,65 грн.

При цьому, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області у якості доказу сплати судового збору надано платіжне доручення №72 від 29.03.2017 на суму 14 645,00 грн та клопотання про розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення. В обґрунтування вказаного клопотання, скаржник посилається на відсутність у відділення коштів для сплати судового збору у повному обсязі, що підтверджується довідкою від 03.04.2017 №10-03-01256.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи викладене, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 111- 4 ГПК України питання про прийняття касаційної скарги до провадження або про повернення касаційної скарги суд вирішує не пізніше п'яти днів з дня її надходження. Статтею 111-8 ГПК України, зокрема, визначено, що касаційна скарга на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду, розглядається протягом одного місяця.

Розглянувши клопотання скаржника про розстрочення сплати судового збору, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки законодавством встановлені досить стислі строки розгляду касаційної скарги, а Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області не надано доказів на підтвердження того, що фінансове становище скаржника зміниться саме протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 у справі № 918/1273/16 Господарського суду Рівненської області.

2.Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 у справі № 918/1273/16 Господарського суду Рівненської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді С.В. Бакуліна

В.А. Корсак