ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017р. Справа № 914/750/17

За позовом: Заступника керівника Львівської міської прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, Львівська область м.Пустомити

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський водограй», Львівська область м.Пустомити

про повернення земельної ділянки площею 5, 8589 га

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

В судове засідання зявились:

від прокуратури: ОСОБА_1

від позивача: ОСОБА_2 представник

від відповідача: не зявився

Суть спору: Позов заявлено Заступника керівника Львівської міської прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський водограй» про повернення земельної ділянки площею 5, 8589 га

Ухвалою суду від 20.04.2017 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 11.05.2017 р.

Судовий розгляд справи відкладався з підстав зазначених в ухвалах суду.

Представник прокуратури та позивача в судовому засіданні 13.06.2017 р. позовні вимоги підтримали повністю та просили задоволити з підстав зазначених в позовній заяві та наданих поясненнях. Свої позовні вимоги обґрунтовували закінченням договору оренди, документальним оформленням передачі спірної земельної ділянки згідно акту приймання-передачі, хоча фактично на час звернення до суду відповідач використовує її, однак не за цільовим призначенням, а тому вимагають повернути в розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 13.06.2017 р. повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку відповідача та невиконання ним вимог ухвал суду, справа розглядається у порядку статті 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Львівською місцевою прокуратурою № 3 встановлено, що 03.04.2006 р. Пустомитівською районною державною адміністрацією (надалі Орендодавець) та ТзОВ «Карпатський водограй» (надалі Орендар) укладено договір оренди землі, який 05.04.2006 р. зареєстровано у Пустомитівському районному відділі Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру з № 04:06:458:00046 (надалі договір).

Відповідно до умов договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку № 2 площею 5,8589 га для вирощування сільськогосподарської продукції, що розташовані на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту.

Згідно п. 2.3 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 1 становить 820 301,28 грн. та № 2-35 607,46 грн. Строк дії договору становить 10 років.

Пунктом 8.1 договору, передбачено, що Орендар після припинення договору повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому в якому він одержав її в оренду.

Відповідно у звязку із закінченням строку дії договору, розпорядженням голови районної державної адміністрації від 06.04.2016 р. № 178 «Про припинення договору оренди землі, укладеного між районною державною адміністрацією та ТзОВ «Карпатський водограй» на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту» договори оренди припинені.

07.04.2016 р. між райдержадміністрацією та ТзОВ «Карпатський водограй» укладено угоду про припинення договору оренди землі від 03.04.2006 р.

Згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок державної власності від 12.04.2016 р., земельні ділянки пл. 152,6407 га та пл. 5,8589 га ТзОВ «Карпатський водограй» передано райдержадміністрації.

Однак, як стверджує позивач, фактично зазначена земельна ділянка площею 5,8589 га не повернута.

Даний факт підтверджує інформацією ДПІ у Пустомитівському районі від 06.02.2017 р. за № 182/9/13-25-12-03/16 ТзОВ «Карпатський водограй» упродовж квітня-грудня 2016 р. сплачувало орендну плату за земельні ділянки пл. 152,6407 га та пл. 5,8589 га.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

На органи прокуратури відповідно до ст. 121 Конституції України покладено представництво інтересів держави в суді у випадках визначених законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до господарського суду в інтересах держави передбачено п. 6 ст. 20 ЗУ „Про прокуратуру та ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про оренду землі строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Окрім того, обовязок орендаря повернути земельну ділянку орендодавцеві після припинення дії змін до договору закріплено сторонами в п. 8.1 до договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 157, 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власника землі або землекористувача без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Також передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють, зокрема юридичні особи, які використовують земельні ділянки.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Як зазначає позивач, станом на дату звернення з позовом до суду відповідач фактично не повернув позивачу орендовану земельну ділянку та користується нею без належних правових підстав та сплачує за користування орендну плату, чим порушує вимоги чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії договору оренди землі укладений між сторонами закінчився, документально факт передачі обєкта оренди оформлено підписаним повноваженими представниками актом приймання передачі, хоча фактично він відповідачем не переданий, про що свідчить надана інформація ДПІ у Пустомитівському районі від 06.02.2017 р. за № 182/9/13-25-12-03/16, що ТзОВ «Карпатський водограй» упродовж квітня-грудня 2016 р. сплачувало орендну плату за земельні ділянки пл. 152,6407 га та пл. 5,8589 га.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 06.04.2016 р. № 178 «Про припинення договору оренди землі, укладеного між районною державною адміністрацією та ТзОВ «Карпатський водограй» на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту» прийнято договори оренди землі припинити та п. 2 даного розпорядження зобовязано ТзОВ «Карпатський водограй» укласти з районною державною адміністрацією угоду про припинення договору оренди землі.

Докази фактичного використання спірної земельної ділянки прокурором долучено до матеріалів справи, що свідчить про не законне використання даної земельної ділянки відповідачем та в ході розгляду справи ним не спростовані.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем жодним чином не спростовані, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,83,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2.Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатський водограй» (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Ставкова, 60, ) повернути земельну ділянку площею 5,8589 га, призначену для вирощування сільськогосподарської продукції в розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 35, ) в стані, не гіршому порівняно із тим, у якому відповідач одержав цю ділянку в оренду.

3.Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатський водограй» (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Ставкова, 60, ) на користь прокуратури Львівської області (отримувач: прокуратура Львівської області, , банк платника Держказначейська служба України, м. Кив, МФО 820172, розрахунковий рахунок № 0774, код класифікації видатків бюджету 2800) 1 600,00 грн. судового збору.

4. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19.06.2017 року.

Суддя Березяк Н.Є.