ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2017 Справа № 904/5246/17

За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕЛЕКТРОДСЕРВІС", м.Дніпро

про стягнення 158 783,41 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 906 від 22.03.17р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕЛЕКТРОДСЕРВІС" (далі - відповідач) про стягнення 143 423,10 грн., з яких: 139 793,62 грн. основного боргу, 858,61 грн. 3 % річних, 2486,35 грн. інфляційних збитків, 284,52 грн. пені та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань в частині своєчасної та повної сплати спожитої теплової енергії у період з листопада 2016 року по квітень 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 р. по справі № 904/5246/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.05.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 р. розгляд справи відкладено на 13.06.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 р. та від 23.05.2017 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (49000, м. Дніпро, вул. Моніторна, буд. 2) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштове відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.06.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2002 р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЕЛЕКТРОДСЕРВІС" (відповідач, споживач) укладений Договір № 01809 про постачання теплової енергії (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради (позивач, нова енергопостачальна організація), Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЕЛЕКТРОДСЕРВІС" (відповідач, споживач) укладена Додаткова угода до Договору № 010809 (далі Додаткова угода до Договору) відповідно до п. 1.1. якої енергопостачальна організація передає новій енергопостачальній організації, а нова енергопостачальна організація набуває прав і обовязків, належних енергопостачальній організації за основним договором, укладеним із споживачем і стає стороною за основним договором.

У звязку із передачею обєктів і мереж теплопостачання на баланс новій енергопостачальній організації та надання ним послуг теплопостачання споживачу, останній приймає на себе зобовязання по виконанню основного договору (п. 1.2. Додаткової угоди до Договору).

Згідно п. 2.1. Додаткової угоди до Договору сторони визначили, що відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2016 р. № 1210 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" (а саме до постанови № 1372 від 30.04.2015 р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП "Теплоенерго") затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП "Теплоенерго", а саме: - теплова енергія 1 Гкал 1121,74 грн. (без ПДВ), 1346,09 грн. з ПДВ.

Ця Угода набуває чинності відповідно до ст. 631 ЦК України з 14 вересня 2016 р., і є невідємною частиною договору про постачання теплової енергії (п. 3.238 Додаткової угоди до Договору).

Пунктами 7.1., 7.2. Договору визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результат якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Згідно п. 7.3. Договору споживач зобовязаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченої у Додатку 1 до цього Договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

Відповідно до п. 7.4. Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобовязана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку відповідачу теплової енергії протягом опалювального періоду з листопада 2016 р. по квітень 2017 р.., про що складені акти прийому-передачі теплової енергії та виставлені рахунки на загальну суму 190 921,52 грн., копії яких знаходяться в матеріалах судової справи.

Відповідач своєчасно та в повному обсязі не здійснив розрахунки за теплову енергію, у звязку з чим у нього виник борг перед позивачем у розмірі 139 793,62 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно

до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення п. 7.3 Договору, строк оплати теплової енергії за спірний період (з листопада 2016 року по квітень 2017 року включно) є таким, що настав.

Доказів оплати теплової енергії в сумі 139 793,62 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 139 793,62 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до п. 8.2.3. Договору споживач несе відповідальність у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати теплової енергії, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 284,52 грн. за період з 16.12.2016 р. - по 01.06.2017 р., яка передбачена договором та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 856,61 грн. та інфляційних збитків у розмірі 2486,35 грн. (за період з 16.12.2016 р. - по 01.06.2017 р.)

Розрахунки 3 % річних та інфляційних збитків, судом перевірено та визнано такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в сумі: 139 793,62 грн. основного боргу, 858,61 грн. 3 % річних, 2486,35 грн. інфляційних збитків, 284,52 грн. пені.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про зміну розміру позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕЛЕКТРОДСЕРВІС" (49000, м. Дніпро, вул. Моніторна, буд. 2; ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 37, ) 139 793,62 грн. (сто тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто три грн. 62 коп.) основного боргу, 858,61 грн. (вісімсот п'ятдесят вісім грн. 61 коп.) 3 % річних, 2486,35 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят шість грн. 35 коп.) інфляційних збитків, 284,52 грн. (двісті вісімдесят чотири грн. 52 коп.) пені, 2151,34 грн. (дві тисячі сто п'ятдесят одна грн. 34 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 19 червня 2017 р.

Повне рішення складено 16.06.2017