ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.06.2017 Справа № 904/6336/17

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рісантон ЛТД" (RISANTONN LTD), м. Нікосія Кіпр

до Акціонерного товариства «Таскомбанк» в особі Центрального Дніпропетровського відділення АТ «Таскомбанк, м. Дніпро

про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати грошові кошти в сумі 19 280 955 грн. 50 коп. на інвестиційний рахунок

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обов'язок суду витребувати документи і матеріали, які є необхідними для вирішення спору.

Позовна заява № 17 від 07.04.2017р. підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600 грн.

Як вбачається з прохальної частини поданої позовної заяви, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії АТ «Таскомбанк» щодо не зарахування на інвестиційний рахунок ТОВ «Рісантон ЛТД» №3001, відкритий в АТ «Таскомбанк», грошових коштів у сумі 2 000 000,00 грн. та 1 900 000,00 грн., які надійшли 13.03.2017 р. на ім'я ТОВ «Рісантон ЛТД» від ТОВ «Комінметресурс»;

- зобов'язати АТ «Таскомбанк» зарахувати на інвестиційний рахунок ТОВ «Рісантон ЛТД» №3001, відкритий в АТ «Таскомбанк», грошові кошти в загальній сумі 19 280 955,50 грн. за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-170126-2 від 26.01.2017р., укладеного між ТОВ «Рісантон ЛТД» та ТОВ «Комінметресурс».

Тобто, предметом поданого позову є зобов'язання відповідача зарахувати на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 19 280 955,50 грн., та визнання протиправними дій відповідача щодо їх не зарахування.

Таким чином, фактично позивачем подано позов на захист його майнового інтересу, що полягає у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким, в розумінні статей 177, 190 Цивільного кодексу України, є грошові кошти; а також на захист немайнового інтересу (вимога про визнання протиправними дій відповідача).

Відповідно до п.2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р., у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з п. 3 ст. 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

При цьому, до позовних заяв немайнового характеру відносяться тільки ті, вимоги по яким не підлягають вартісній оцінці. Аналогічну правову позицію викладено в п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Відтак, заявлені позовні вимоги направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці (по відношенню до сум грошових коштів, які позивач просить перерахувати), а отже, є майновими вимогами, і тому судовий збір, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання даного позову має справлятися у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір, виходячи з ціни позову 19 280 955,50 грн. (сума грошових коштів, зарахування яких позивач просить зобов'язати банк здійснити), за вимогу майнового характеру, а також судовий збір за вимогу немайнового характеру.

Проте, згідно наданої позивачем квитанції № 0.0.742665385.1 від 11.04.2017р., судовий збір сплачений лише в розмірі 3 200 грн. 00 коп., тобто за дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачем за заявленим вимогами судовий збір сплачений не у повному обсязі, а вказана квитанція не може бути прийняте судом як належний доказ на підтвердження сплати судового збору у встановленому розмірі.

Крім того, позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, як це передбачено ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Вимогами п. 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

За змістом зазначеного пункту правил, для здійснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити поіменний перелік предметів.

Так, заявою про уточнення позовних вимог від 01.06.2017р. № 27 позивач, в якості доказу направлення на адресу Центрального Дніпропетровського відділення АТ «Таскомбанк» позовної заяви з додатками, долучив до позову опис вкладення у цінний лист від 01.06.2017р., в якому в графі "найменування предметів" вказано: "1. позовна заява", « 2. заява про уточнення позовної заяви».

Суд не приймає в якості доказу відправлення на адресу вказаного відділення відповідача додатків до позову зазначений поштовий опис, оскільки з його змісту вбачається, що додатки до позовної заяви на адресу Центрального Дніпропетровського відділення АТ «Таскомбанк» позивачем не направлялися.

Згідно з п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. п. 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Виходячи з викладеного позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п. п. 4, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток на 77 арк., в тому числі квитанція № 0.0.742665385.1 від 11.04.2017р.; заява про уточнення позовної заяви від 01.06.2017р. № 27 з додатком на 3 арк.

Суддя І.А. Рудь