РІШЕННЯ

18 травня 2017 рокуСправа № 921/795/16-г/10

Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Боровець Я.Я. , судді Бурди Н.М. , судді Сидорук А.М.

розглянув справу

за позовом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, вул. Коперника, 1

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс", м. Тернопіль, вул. С. Крушельницької, 18, оф.808

про стягнення заборгованості в сумі 2 124 945, 42 грн (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог)

За участі представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 - представник (довіреність №71/15 від 11.01.2017)

відповідача: не з'явився

Учасникам судового процесу оголошено склад суду та розяснено їх права і обовязки передбачені статтями 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку статті 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання сторін.

В судовому засіданні 18 травня 2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" про стягнення коштів в сумі 452 273,35 грн, згідно договору про закупівлю послуг №168 від 03.03.2016.

Ухвалою суду від 19 грудня 2016 року (суддя Півторак М.Є.) порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 10 січня 2017 року, який на підставі статті 77 ГПК України відкладався на 27 січня 2017 року та на 17 лютого 2017 року з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

У судових засіданнях - 27.01.2017 та 01.02.2017 оголошувались перерви відповідно до 01.02.2017 та до 07.02.2017 про, що зазначено в формулярах (протоколах) судових засіданнях.

27 січня 2017 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в порядку статті 22 ГПК України, в якій просить стягнути з ТОВ "Теркомуналсервіс" кошти в розмірі 2 124 945 грн. 42 коп. (вх. № 4608).

Розпорядженням голови господарського суду Тернопільської області від 16.02.2017 у відповідності до статті 46 ГПК України та враховуючи заяву судді Півторака М.Є. для розгляду справи № 921/795/16-г/10 автоматизованою системою документообігу суду призначено судову колегію суддів у складі трьох суддів: головуючий суддя Півторак М.Є., суддя Бурда Н.М., суддя Сидорук А.М., в зв'язку зі складністю обставин даного спору.

Ухвалою від 17.02.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Півторак М.Є., суддя Бурда Н.М., суддя Сидорук А.М. справу № 921/795/16-г/10 прийнято до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10.03.2017.

03.03.2017 наказом господарського суду Тернопільської області за №27-к суддю господарського суду Тернопільської області Півторака Михайла Євстаховича звільнено з посади судді господарського суду Тернопільської області у зв"язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 06.03.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 921/795/16-г/10, за результатами якого головуючим суддею визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою суду від 06.03.2017 справу №921/795/16-г/10 прийнято до свого провадження у складі головуючого судді Боровець Я.Я., суддів Бурда Н.М., Сидорук А.М. та призначено її до розгляду на 04.04.2017.

В судовому засіданні 04.04.2017 оголошувалась перерва до 24.04.2017 про, що зазначено в формулярі (протоколі) судового засідання.

На задоволення клопотання (вх. №9878 від 24.04.2017) представника позивача про продовження строку розгляду справи, ухвалою суду від 24.04.2017 строк розгляду справи в порядку частини 3 статті 69 ГПК України продовжено на 15 днів, та її розгляд відкладався на 11.05.2017, про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 11.05.2017 судом оголошувалась перерва до 18.05.2017 про, що зазначено у формулярі (протоколі) судового засідання та ухвалі суду від 11.05.2017.

В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку (аналогічна правова позиція викладена у п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 та у п. 3.8 Постанові Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

04.04.2017 колегія суддів перейшла до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог ( вх. №4608 від 27.01.2017), прийнята судом (суддя Півторак М.Є.) відповідно до вимог статті 22 ГПК України, а також в письмових поясненнях (вх.№10633 від 11.05.2017, вх.№ 11137 від 18.05.2017), та поясненнях, наданих в судових засіданнях, просить суд задоволити позов повністю.

Представник відповідача в судових засіданнях щодо позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях по суті позовних вимог (вх.№ 4920 від 01.02.2017 та вх. №10275 від 03.05.2017), просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, повно та об'єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є Договори та інші правочини.

03 березня 2016 року між Управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (як, Замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" (як, Виконавець) укладено договір №168 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого Виконавець зобов"язується у 2016 році надати Замовникові послуги, зазначені в документації конкурсних торгів, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги, а саме послуги щодо очищування, інші (утримання шляхово - мостового господарства міста) 81.29.1 лот 1 санітарне утримання вулично-дорожньої мережі міста (п.1.1, п.1.2 Договору).

Згідно розділу 2 Договору визначено, що Виконавець повинен надати Замовнику послугу (послуги), якість яких відповідає вимогам законодавства та чинних нормативних документів.

Розділом IV Договору врегульовано порядок здійснення оплати за надані послуги зокрема розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Виконавцем рахунку на оплату послуг або після підписання Сторонами акта виконаних робіт. До рахунка додаються акти виконаних робіт. Виконавець направляє відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради акти фактично виконаних робіт. Технагляд приймає, перевіряє, підписує акти та направляє їх Замовнику. Джерело фінансування послуг: кошти місцевого та Державного бюджету. Замовник виконує свої зобов'язання по даному договору лише при умові виникнення платіжних зобов'язань, у разі наявності та в межах бюджетних асигнувань.

Як встановлено п.11.1 Договору Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради здійснює технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, обсягом наданих послуг та за дотриманням затверджених розцінок, передбачених даним Договором.

Договір №168 укладено за наслідками проведення конкурсних торгів.

Також, між Управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (як, Замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" (як, Виконавець) підписано додатки до договору №168, зокрема:

- додаток №1 "Договірна ціна вартості послуг "Послуги щодо очищування, інші (утримання шляхово-мостового господарства міста) 81.29-1" Лот 1 - санітарне утримання вулично-дорожньої мережі міста", яким сторони узгодили види, об"єми , вартість та суми послуг;

- додаток №2 "Зведений кошторисний розрахунок вартості послуг "Послуги щодо очищування, інші (утримання шляхово-мостового господарства міста) 81.29-1";

- додаток №3 від 31.05.2016, яким сторони виклали п.11.4 Договору в іншій редакції, а саме змінено банківські реквізити Виконавця;

- додаток №4 від 24.10.2016, яким сторони доповнили розділ 4 "Порядок здійснення оплати".

13 жовтня 2016 року та 09 листопада 2016 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" повідомлено Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради про належну підготовку до зимового періоду та здійснено ряд заходів, про що свідчать листи відповідно за №318 та за №324.

Як стверджує позивач, протягом листопада 2016 року ТОВ "Теркомуналсервіс" неналежно виконувало свої зобов'язання згідно договору №168 від 03.03.2016 щодо утримання вулично-дорожньої мережі міста, що призвело до нагромадження великої кількості снігу, неможливості забезпечення належної життєдіяльності міста, пересування пішоходів, виникнення транспортного колапсу, травмування громадян тощо.

Вказав, що дані факти підтверджуються актом обстеження санітарного стану вулиць м. Тернополя від 14.11.2016, складеним - відділом технічного нагляду Тернопільської міської ради.

Окрім цього, з метою забезпечення належного функціонування шляхово-мостового господарства міста та ліквідації наслідків бездіяльності відповідача, Управлінням залучено техніку і механізми ТОВ "АВАКС ПРОФ" (403 249,56 грн), ТОВ "Техно-Буд-Центр" (156 797,16 грн), ТОВ "Спецавтоінвест" (205 073,68 грн), ТОВ "ТОМ ІнвестБуд" (271 726,07 грн), СБУ "Спецбуд" ТОВ "Тернопільбуд" (61 843,00 грн), ФОП ОСОБА_3 (35 000,00 грн), ТМШРБП "Міськшляхрембуд" (379 989,47 грн), БМУ "Промбуд" ТОВ "Тернопільбуд" (20 807,88 грн), ФОП ОСОБА_4 (47 410,00 грн), ТОВ "Тернобудмеханізація" (35 256,80 грн) та НДВГ "Наука" ТНЕУ (55 518,45 грн), про що свідчать:

- Договори укладені з ТОВ "АВАКС ПРОФ": №1360 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1360 від 07.12.2016; №1359 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1359 від 07.12.2016; №1358 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1358 від 07.12.2016; №1357 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1357 від 07.12.2016; №1356 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1356 від 07.12.2016; №1355 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1355 від 07.12.2016; №1354 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1354 від 07.12.2016; №1353 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1353 від 07.12.2016; №1352 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1352 від 07.12.2016; №1351 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1351 від 07.12.2016;

- Додатки укладені з ТОВ "Техно-Буд-Центр" за №1 від 21.12.2016 до договорів: №1265 від 16.11.2016; №1266 від 16.11.2016; №1268 від 16.11.2016; №1269 від 16.11.2016; №1269/1 від 16.11.2016;

- Додатки укладені з ТОВ "Спецавтоінвест" за №1 від 21.12.2016 до договорів: №1263 від 16.11.2016; №1264 від 16.11.2016; №1267 від 16.11.2016;

- Додатки укладені з ТОВ "ТОМ-ІнвестБуд" за №1 від 21.12.2016 до договорів: №117-16/1279 від 21.11.2016; №122-16/1279 від 23.11.2016; №118-16/1280 від 21.11.2016;

- Договір укладено з СБУ "Спецбуд" ТОВ "Тернопільбуд" за №1421 від 16.12.2016;

- Договір укладено з ФОП ОСОБА_3 за №1281 від 21.11.2016;

- Договори укладені з ТМШРБП "Міськшляхрембуд": №1350 від 07.12.2016 та додаток №1 від 07.12.2016 до договору №1350; №1349 від 07.12.2016 та додаток №1 від 07.12.2016 до договору №1349; №1348 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1348; №1347 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1347; №1346 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1346; №1345 від 07.12.2016 та додатки №1, №2, №3 відповідно від 07.12.2016, від 14.12.2016 та від 20.12.2016 до договору №1345; №1344 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016, від 14.12.2016 та від 15.12.2016 до договору №1344; №1343 від 07.12.2016 та додаток №1 від 07.12.2016 до договору №1343: №1342 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1342;

- Договір укладено з БМУ "Промбуд" ТОВ "Тернопільбуд" за №1474 від 23.12.2016;

- Договір укладено з ФОП ОСОБА_4 за №1388 від 15.12.2016;

- Додаток №1 від 27.12.2016 укладено з ТОВ "Тернобудмеханізація" до договору за №1293 від 22.11.2016;

- Договір укладено з НДВГ "Наука" ТНЕУ за №1271 від 28.12.2016.

Фактом виконання суб'єктами господарювання та отримання позивачем послуг на підставі вищевказаних договорів підтверджується актами здачі прийняття виконаних робіт (наданих послуг), підписані повноважними представниками сторін та завірені печатками юридичних осіб.

За наданні послуги Управлінням проведено оплату вказаним суб"єктам господарювання в розмірі 1 672 672,07 грн, про що свідчать платіжні доручення.

Позивачем у зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань надіслано останньому претензії, які залишенні без задоволення.

Як стверджує позивач, під час виконання договору №168 відповідачем неналежно надано послуги, що призвело до спричинення (завдання) позивачу збитків у розмірі 2 124 945,42 грн, що знайшло своє відображення в заяві про збільшення позовних вимог.

А тому, наведене стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом з метою захисту майнових прав шляхом примусового стягнення з ТОВ "Теркомуналсервіс" коштів у розмірі 2 124 945,42 грн

Правовим обґрунтуванням позову, як вбачається з тексту позовної заяви та збільшення позовних вимог та підтверджено представником позивача в судових засіданнях під час з'ясування правової природи заявлених позовних вимог, зазначено норми статей Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, зокрема статтю 224 Господарського кодексу України.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Позов - це звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено що, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути кошти, однак, в мотивувальній частині позовної заяви та заяві про збільшення позовних вимог посилається на те, що відповідачем завдано збитки, відповідно до вимог статті 224 Господарського кодексу України.

До початку розгляду справи по суті 04 квітня 2017 року колегією суддів у складі: головуючий суддя Боровець Я.Я., суддів: Бурди Н.М. та Сидорук А.М. (що зазначено у формулярі (протоколі) судового засідання від 04.04.2017), з моменту винесення ухвали про порушення провадження у справі (суддя Півторак М.Є.) - 19 грудня 2016 року заяв чи клопотань про зміну предмету позову від позивача не надходило.

Таким чином, позивач обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту порушеного права та інтересу, а тому застосування такого способу захисту може призвести до порушення приписів статті 19 Конституції України.

Реалізуючи передбачене статтею 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

Так, з тексту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що кошти в сумі 2 124 945,42 грн позивач вважає збитками, які понесені Управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради через невиконання належним чином договірних зобов"язань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс", а саме договору про закупівлю послуг №168 від 03.03.2016.

Як визначено статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно частини 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки), наявність та розмір понесених збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Терміном "збитки" позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв'язок це відповідний об'єктивно існуючий зв'язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки.

Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог частини 2 статті 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст.224 ГК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов'язання, тобто особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України вина як підстава відповідальності за порушення зобовязання є необхідним елементом. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Необхідними умовами для відшкодування збитків є доведення факту спричинення збитків саме тією особою, до якої висунуто вимогу про їх відшкодування. Крім того, заявлені до стягнення збитки мають бути завданими внаслідок порушення відповідачем цивільного права позивача у справі, а розмір збитків має перебувати у необхідному і безпосередньому причинному зв'язку із вчиненням відповідачем правопорушення. Тобто одна дія протиправна поведінка особи (причина) має спричиняти виникнення певного наслідку збитків у боржника.

Проте, позивачем не доведено протиправності поведінки відповідача у заподіянні розміру збитків.

Суд враховує, що при укладені договору сторонами обумовлені всі істотні умови договору; позивач та відповідач виконували свої умови протягом дії договору частково належним чином, без жодних претензій та зауважень, а отже сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Виходячи з цього, договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, укладений за волевиявленням сторін.

Укладений між сторонами договір у встановленому законодавством порядку не розірвано та не визнано недійсним. Будь-яких змін до договору сторони не вносили.

Як визначено статтею 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

На підтвердження розміру завданих позивачу збитків у розмірі 2 124 945,42 грн останній посилався на наступне:

- неналежне виконання ТОВ "Теркомуналсервіс" зобов'язань згідно договору №168 від 03.03.2016 щодо утримання вулично-дорожньої мережі міста, що призвело до нагромадження великої кількості снігу, неможливості забезпечення належної життєдіяльності міста, що підтверджуються актом обстеження санітарного стану вулиць м. Тернополя від 14.11.2016, складеним - відділом технічного нагляду Тернопільської міської ради;

- для забезпечення належного функціонування шляхово-мостового господарства міста та ліквідації наслідків бездіяльності відповідача, Управлінням залучено техніку і механізми ТОВ "АВАКС ПРОФ" (403 249,56 грн), ТОВ "Техно-Буд-Центр" (156 797,16 грн), ТОВ "Спецавтоінвест" (205 073,68 грн), ТОВ "ТОМ ІнвестБуд" (271 726,07 грн), СБУ "Спецбуд" ТОВ "Тернопільбуд" (61 843,00 грн), ФОП ОСОБА_3 (35 000,00 грн), ТМШРБП "Міськшляхрембуд" (379 989,47 грн), БМУ "Промбуд" ТОВ "Тернопільбуд" (20 807,88 грн), ФОП ОСОБА_4 (47 410,00 грн), ТОВ "Тернобудмеханізація" (35 256,80 грн) та НДВГ "Наука" ТНЕУ (55 518,45 грн), що підтверджується:

- Договорами укладеними з ТОВ "АВАКС ПРОФ": №1360 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1360 від 07.12.2016; №1359 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1359 від 07.12.2016; №1358 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1358 від 07.12.2016; №1357 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1357 від 07.12.2016; №1356 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1356 від 07.12.2016; №1355 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1355 від 07.12.2016; №1354 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1354 від 07.12.2016; №1353 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1353 від 07.12.2016; №1352 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1352 від 07.12.2016; №1351 від 07.12.2016 та додатки №№1, 2 до договору №1351 від 07.12.2016;

- Додатками укладеними з ТОВ "Техно-Буд-Центр" за №1 від 21.12.2016 до договорів: №1265 від 16.11.2016; №1266 від 16.11.2016; №1268 від 16.11.2016; №1269 від 16.11.2016; №1269/1 від 16.11.2016;

- Додатками укладеними з ТОВ "Спецавтоінвест" за №1 від 21.12.2016 до договорів: №1263 від 16.11.2016; №1264 від 16.11.2016; №1267 від 16.11.2016;

- Додатками укладеними з ТОВ "ТОМ-ІнвестБуд" за №1 від 21.12.2016 до договорів: №117-16/1279 від 21.11.2016; №122-16/1279 від 23.11.2016; №118-16/1280 від 21.11.2016;

- Договором укладеним з СБУ "Спецбуд" ТОВ "Тернопільбуд" за №1421 від 16.12.2016;

- Договором укладеним з ФОП ОСОБА_3 за №1281 від 21.11.2016;

- Договорами укладеними з ТМШРБП "Міськшляхрембуд": №1350 від 07.12.2016 та додаток №1 від 07.12.2016 до договору №1350; №1349 від 07.12.2016 та додаток №1 від 07.12.2016 до договору №1349; №1348 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1348; №1347 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1347; №1346 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1346; №1345 від 07.12.2016 та додатки №1, №2, №3 відповідно від 07.12.2016, від 14.12.2016 та від 20.12.2016 до договору №1345; №1344 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016, від 14.12.2016 та від 15.12.2016 до договору №1344; №1343 від 07.12.2016 та додаток №1 від 07.12.2016 до договору №1343: №1342 від 07.12.2016 та додатки №1, №2 відповідно від 07.12.2016 та від 14.12.2016 до договору №1342;

- Договором укладеним з БМУ "Промбуд" ТОВ "Тернопільбуд" за №1474 від 23.12.2016;

- Договором укладеним з ФОП ОСОБА_4 за №1388 від 15.12.2016;

- Додатком №1 від 27.12.2016 укладеним з ТОВ "Тернобудмеханізація" до договору за №1293 від 22.11.2016;

- Договором укладеним з НДВГ "Наука" ТНЕУ за №1271 від 28.12.2016.

Так, фактом виконання суб"єктами господарювання та отримання позивачем послуг на підставі вищевказаних договорів підтверджується актами здачі прийняття виконаних робіт (наданих послуг), підписані повноважними представниками сторін та завірені печатками юридичних осіб (знаходяться в матеріалах справи).

За наданні послуги Управлінням здійснено оплату вказаним суб"єктам господарювання в розмірі 1 672 672,07 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (містяться в матеріалах справи).

Однак, враховуючи норми статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України обов'язковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві; протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків; вина відповідача. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Позивачем не доведено розмір збитків щодо заявленої вимоги, причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві, протиправність поведінки відповідача, як заподіювача збитків та вина відповідача та не надано суду належних та допустимих доказів обґрунтованості позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунком позовних вимог позивач зазначає, зокрема:

- розрахунок ненадання послуг з утримання ШМГ в період сильних снігопадів на суму 140 000,00 грн та розрахунок штрафних санкцій (пені) на суму 214,76 грн, які долучені до претензії, яка надсилалась ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" за №4153/15 від 14.11.2016;

- розрахунок ненадання послуг з утримання ШМГ в період сильних снігопадів та їх наслідків ТОВ "Теркомуналсервіс" на суму 164 400,00 грн та розрахунок штрафних санкцій (пені) на суму 759,39 грн, які долучені до претензії, яка надсилалась ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" за №4194/15 від 17.11.2016;

- розрахунок ненадання послуг з утримання ШМГ в період сильних снігопадів та їх наслідків ТОВ "Теркомуналсервіс" на суму 146 000,00 грн та розрахунок штрафних санкцій (пені) на суму 899,20 грн, які долучені до претензії, яка надсилалась ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс" за №4221/15 від 21.11.2016.

Однак, суд вважає, що вказані розрахунки не можуть слугувати розрахунком розміру збитків, оскільки розрахунки долучалися до претензій, а не до позовної заяви, також розрахунки штрафних санкцій (пені) не містять суми боргу, на яку нараховується пеня, за таких обставин позивачем порушено вимоги статті 54 ГПК України.

Аналогічна позиція стосується суми в розмірі 1 672 672,07 грн., яку наводить позивач у пояснення (вх. № 10633 від 11.05.2017).

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на позивача у відповідності до статті 49 ГПК України.

Керуючись статтями 1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту).

Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту), через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано "06" червня 2017 року (у зв'язку з перебування судді Бурди Н.М. у відпустці.

Головуючий суддя Я.Я. Боровець

Судді Н.М. Бурда

ОСОБА_5