ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017р. Справа № 917/428/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", вул. Івана Кожедуба, 361, м. Біла Церква, Київська обл., 09100

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод", вул. Леонова, 1, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600

про стягнення 2 100 400,00 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1398/04 від 22.05.2014р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (далі - позивач/ ПАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (далі - відповідач/ ТОВ "Кременчуцький шкірзавод") про стягнення 2 100 400,00 грн. вартості векселя згідно договору купівлі-продажу векселів № Б-09-362/3 від 19.06.2009р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.03.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 20.04.2017р.

20.04.2017р. розгляд справи відкладено на 16.05.2017р.

12.05.2017р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6146), де останній проти позову заперечує, зазначає про відсутність оригіналу векселя АА 1164350 ТОВ "Хімічні технології" вартістю 2100400,00 грн. та оригіналів додаткових угод до договору купівлі-продажу векселів № Б-09-362/3 від 19.06.2009р., які суд витребовував ухвалою від 20.04.2017р.

26.05.2017р. від відповідача надійшов відзив вих. № 24/05-1 від 24.05.2017р., у якому він повідомив про здійснення часткової оплати за вексель у розмірі 2 000 000,00 грн.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з'явився. Про час, дату та місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Представник позивача в судовому засіданні 01.06.2017р. підтвердив факт часткової оплати відповідачем заборгованості в сумі 2 000 000,00 грн. та наполягає на задоволенні позовних вимог в частині, яка залишилася несплаченою відповідачем.

В судовому засіданні 01.06.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2009р. між Закритим акціонерним товариством «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (назву змінено на Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль") (продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький шкірзавод» (покупець за договором) було укладено договір купівлі-продажу векселів № Б-09-362/3 (далі - договір, копія договору - в матеріалах справи, оригінал наданий для огляду в судовому засіданні).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець продає, а покупець придбає простий вексель (надалі - вексель) АА 1164350, векселедавець ТОВ "Хімічні технології", дата складання векселя 19.12.2008р., дата погашення векселя - за пред'явленням, не раніше 01.03.2015р.; номінальна вартість векселя 7071600,00 грн.; вартість векселя 2100400,00 грн.

Договірна вартість продажу векселя: 2 100 400,00 грн. 00 коп., без ПДВ. (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.3. договору сторони погодили наступний порядок розрахунків: покупець зобов'язаний сплатити договірну вартість векселів продавцю на поточний рахунок продавця, вказаний в п. 8 договору, не пізніше 31.12.2010 року з наступним призначенням платежу: «За простий вексель з іменним індосаментом згідно договору № Б-09-362/3 від 19 червня 2009р., без ПДВ».

Відповідно до п. 2.4. договору продавець зобов'язаний передати покупцю вексель, відповідно акту прийому-передачі, не пізніше 19.06.2009р.

Право власності на вексель переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі векселя відповідно до пп. 2.4. дійсного договору (п. 2.5. договору).

19.06.2009р. позивач на виконання умов договору передав відповідачу простий вексель, визначений у договорі. Вказане підтверджується актом прийому передачі векселів від 19.06.2009р. (копія акту - в матеріалах справи, оригінал наданий для огляду в судовому засіданні).

30.12.2014р. сторони уклали додаткову угоду до договору купівлі-продажу векселів № Б-09-362/3 від 19.06.2009р., згідно якої п. 2.3. договору було викладено в наступній редакції: «Порядок розрахунків: Покупець зобов'язаний сплатити договірну вартість векселя Продавцю на поточний рахунок Продавця, вказаний в п. 8 Договору, не пізніше 31.12.2015 року з наступним призначенням платежу: «За простий вексель з іменним індосаментом згідно договору № Б-09-362/3 від 19 червня 2009 р., без ПДВ».

На момент звернення позивача до суду з даним позовом відповідач умови договору щодо оплати договірної вартості векселя не виконав, у зв'язку з цим утворилася заборгованість в розмірі 2100400,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалою від 23.03.2017р. суд зобов'язав позивача надати копію векселя (з додатками при наявності) для залучення в матеріали справи, а також оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду).

Позивач у поясненнях (вх. № 4817) повідомив про неможливість надання копії векселя, оскільки останній згідно акту приймання-передачі векселів було передано відповідачу 19.06.2009р.

В зв'язку з цим, ухвалою від 20.04.2017р. суд витребував у відповідача належним чином засвідчену копію векселя АА 1164350 ТОВ "Хімічні технології" вартістю 2100400,00 грн. для залучення до матеріалів справи, а також зобов'язав відповідача надати в судове засідання оригінал векселя та додаткових угод до договору для огляду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 6146) повідомив про відсутність у нього витребуваних судом документів. При цьому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на відсутність у позивача оригіналів документів (оригіналів додаткових угод до договору купівлі-продажу векселів № Б-09-362/3 від 19.06.2009р.), які суд витребовував ухвалою від 20.04.2017р. Проте, сам факт отримання від позивача спірного векселя, а також підписання між сторонами додаткових угод до договору відповідач не заперечував.

Разом с тим, 26.05.2017р. від відповідача надійшов відзив вих. № 24/05-1 від 24.05.2017р., у якому він повідомив про здійснення часткової оплати за вексель у розмірі 2 000 000,00 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням № 423 від 19.05.2017р. на суму 2000000,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Оскільки заборгованість відповідача по договору у розмірі 2000000,00 грн. існувала на момент порушення провадження у справі та була сплачена в процесі розгляду справи, то провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 2000000,00 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Таким чином, на момент прийняття рішення по справі відповідач фактично визнав борг, частково його сплатив та заборгованість відповідача за векселем становить 100400,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цінним папером є документ встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам.

За таких обставин, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 ЦК України (купівля-продаж).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. (ч.1 ст. 664 ЦК України).

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено. До того ж здійснена відповідачем часткова оплата за вексель у розмірі 2 000 000,00 грн. підтверджує факт визнання ним свого зобов'язання по договору.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості за поставлений товар підлягають задоволенню частково в сумі 100400,00 грн.

Оскільки провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 2000000,00 грн. припинено у зв'язку із відсутністю предмету спору, то судовий збір в сумі 29906 грн. 00 коп. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Проте, від позивача клопотання про повернення судового збору не надходило, в зв'язку з цим питання щодо повернення позивачу судового збору в сумі 29906 грн. 00 коп. буде вирішено судом після надходження відповідного клопотання.

Керуючись статтями 44, 49, 80 (п. 1-1), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (вул. Леонова, 1, м. Кременчук, Полтавська обл., 39612; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (вул. Івана Кожедуба, 361, м. Біла Церква, Київська обл., 09100; ) 100400 грн. 00 коп. заборгованості, 1600 грн. 00 коп. судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 2 000 000 грн. 00 коп. заборгованості.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.06.2017р.

Суддя О.С. Семчук