ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 червня 2017 року Справа № Б11/009-12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Полякова Б.М., Коваленка В.М.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року
у справі № Б11/009-12 господарського суду Київської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Систем-Інвест"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестінтер"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (далі - заявник, ТОВ "Інвестгарант") звернулось до Вищого господарського суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № Б11/009-12 господарського суду Київської області.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут). Учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Однак, скаржником взагалі не надано суду доказів про направлення копії касаційної скарги учасникам судового процесу.

Відповідно до п. 3 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга, не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до неї не додано доказів надіслання її копії іншим сторонам у справі.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015 року).

Як вбачається з касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є ухвала Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року, якою апеляційну скаргу ТОВ "Інвестгарант" повернуто заявнику без розгляду.

Згідно з п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2017 р. встановлений у розмірі 1 600, 00 грн.

Однак, заявником не було додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № Б11/009-12 господарського суду Київської області, при цьому подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак заявником, не доведено обставин свого складного фінансового становища, оскільки суду касаційної інстанції не надано документів фінансово-господарської звітності підприємства, які містять відомості про стан активів та пасивів суб'єкта господарювання.

Оцінивши доводи скаржника, що наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у даній справі, колегія суддів Вищого господарського суду України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Більше того, ст. 111 ГПК України визначає основні вимоги, що пред'являються до форми і змісту касаційної скарги. Так, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 вказаної статті, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга, не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Тобто, в касаційній скарзі має чітко викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.

З тексту касаційної скарги вбачається, що заявник касаційної скарги не погоджується з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № Б11/009-12 господарського суду Київської області.

Однак, в чому полягає суть порушення норм матеріального чи процесуального права судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваного процесуального документу, заявник касаційної скарги не зазначає.

Вказані недоліки касаційної скарги є підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 111, п. п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № Б11/009-12 господарського суду Київської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя:Погребняк В.Я.
Судді:Поляков Б.М.
Коваленко В.М.