РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа № 924/1121/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Крейбух О.Г.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - арбітражний керуючий (ліквідатор)

ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 26.07.2016р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля" с. Гуменці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1

на рішення господарського суду Хмельницької області

від 24.11.16 р. у справі № 924/1121/16 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля", с.Гуменці, Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП Фортуна-Дарниця", м.Київ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.12.2007р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лагуна Плюс ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТП Фортуна-Дарниця", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №8213

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. матеріали справи №924/1121/16 передано за підсудністю до господарського суду м.Києва.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким справу передати до господарського суду Хмельницької області на повторний автоматизований розподіл.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою, передавши за підсудністю позов до господарського суду міста Києва, грубо порушив норми процесуального права, яке, у відповідності до ч.2 ст.104 ГПК України, є у будь-якому випадку, підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду;

- посилаючись на звіт автоматизованого розподілу судової справи, обґрунтовує, що під час її реєстрації було невірно визначено категорію справи. Вказує, що замість того, щоб зазначити категорію "Корпоративні відносини", було (ймовірно помилково) вказано "Справи про банкрутство", що в результаті призвело до виключення із автоматизованого розподілу значної кількості суддів та включення лише суддів, які розглядають справи про банкрутство;

- стверджує, що оскільки спір є корпоративним (у будь-якому разі - не справи про банкрутство), такий автоматизований розподіл було вчинено з порушенням визначеного порядку;

- вважає, що суддя, враховуючи його професійний статус та знання права, повинен був побачити порушення порядку визначення судді - для розгляду справи, та заявити самовідвід, однак, не зробив цього. Такі обставини свідчать про прийняття судом рішення у незаконному складі;

- окрім того, зазначає, що оскаржуваною ухвалою, з огляду на корпоративний характер спору, порушено правила виключної підсудності, що є окремою самостійною підставою її скасування;

- констатує, що оскільки відповідач є учасником позивача та своїми діями порушив право останнього на передане до його статутного капіталу майно, і саме ця обставина зазначена позивачем, як підстава позову, - цей спір має розглядатися господарським судом Хмельницької області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 - без змін.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2017р. скасовано, а справу №924/1121/16 передано на новий апеляційний розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

В подальшому, матеріали справи №924/1121/16 надійшли до Рівненського апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/1121/16 у складі: головуючий суддя Павлюк І. Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Дужич С.П..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 06.06.2017р..

У відповідності до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. №01-04/649 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії по справі №924/1121/16 - ОСОБА_4, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/1121/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.05.2017р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_4 і проведеної автоматичної зміни складу колегії суддів по справі №924/1121/16, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

Попередньо, 23.05.2017р. на електронну адресу суду від арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 надійшло клопотання від 23.05.2017р. №81 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити господарському суду Хмельницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 від 23.05.2017р. №81 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та доручено забезпечити проведення відеоконференції господарському суду Хмельницької області .

Представники скаржника в судовому засіданні 06.06.2017р. підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважають ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просять суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким справу передати до господарського суду Хмельницької області на повторний автоматизований розподіл.

Відповідач в судове засідання 06.06.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду відсутніх представника відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

У відповідності до ч.5 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У судовому засіданні складався протокол згідно ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, а фіксація його здійснювалася за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представників скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2016р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн-Поділля" до ТОВ АТП "Фортуна-Дарниця" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.12.2007р. (а.с.3-6).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 - ліквідатор ТОВ "Профілайн-Поділля" в ході проведення ліквідаційної процедури банкрута виявив, на його думку, факт неправомірного відчуження майна ТОВ "Профілайн-Поділля" його учасником ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця". Зокрема, вказує на те, що 22.12.2007р. між ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця" та ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 8213, відповідно до умов якого ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця" продав ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" нежилий будинок - будівлю АРМ № 2, площею 412,80кв.м., який розташований у м.Києві, вул.Віскозна, №32 (літера б). Однак, позивач зазначає, що станом на дату укладення між сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу вказаний об'єкт (нежилий будинок) було внесено ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн-Поділля" як внесок учасника товариства, з огляду на що власником будівлі АРМ № 2, загальною площею 412,80кв.м., яка розташована по вул.Віскозній, 32 Б у місті Києві, станом на дату укладення між ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця" та ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" вказаного договору купівлі-продажу, був ТОВ "Профілайн-Поділля".

Таким чином, з посиланням на ст.203, ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України позивач просить визнати спірний договір недійсним, оскільки наведені дії ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця" порушили права ТОВ "Профілайн-Поділля", як власника нежитлового будинку - будівлі АРМ № 2, площею 412,80кв.м., який розташований у м.Києві, вул.Віскозна, №32 (літера б).

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. матеріали справи №924/1121/16 передано за підсудністю до господарського суду м.Києва (а.с.1-2).

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п.4 ч.1 ст106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про передачу справи за підсудністю.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.12.2007р. між ТОВ АТП "Фортуна-Дарниця" (відповідачем) та ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №8213, відповідно до умов якого відповідач продав ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" нежилий будинок - будівлю АРМ №2, площею 412,80кв.м., який розташований у м. Києві, вул. Віскозна, 32 (літера б) (а.с.39-41).

При цьому, звертаючись з даним позовом до господарського суду Хмельницької області, ліквідатор ОСОБА_1 вказував на корпоративний характер спору, оскільки відповідач (ТОВ АТП "Фортуна-Дарниця") є учасником позивача та своїми діями порушив право останнього на передане до його статутного капіталу майно, тому цей спір має розглядатись господарським судом Хмельницької області відповідно до ст.16 ГПК України про виключну підсудність справ.

Як вже зазначалось вище, постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2017р., якою ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 залишено без змін, скасовано, а справу №924/1121/16 передано на новий апеляційний розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Вищий господарський суд України, скасовуючи судові рішення попередніх судових інстанцій, вказав, що погодившись із висновком суду першої інстанції та заливши ухвалу без змін, суд апеляційної інстанції лише констатував факти, встановлені судом першої інстанції. При цьому, суд не проаналізував аргументи апеляційної скарги та не обґрунтував чому він не приймає до уваги доводи заявника (позивача) щодо корпоративного характеру позову та необхідності застосування виключної підсудності при розгляді даного спору. Крім цього, судом не надано належної правової оцінки доводам заявника апеляційної скарги стосовно прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення у незаконному складі суду. При цьому, судом не надано оцінки з правовим обґрунтуванням доводам ліквідатора ТОВ "Профілайн-Поділля", які були викладені в позовній заяві та в апеляційній скарзі в частині необхідності, на думку заявника, застосування до вказаних правовідносин вимог ст.16 ГПК України про виключну підсудність справ. Крім цього, судом не надано належної правової оцінки доводам заявника апеляційної скарги стосовно прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення у незаконному складі суду.

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, звертаючись із позовом до суду про визнання недійсним зазначеного договору купівлі-продажу від 22.12.2007р., заявник послався на те, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.04.2011р. було порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн-Поділля".

Постановою господарського суду Хмельницької області від 04.05.2011р. визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_5, в подальшому ліквідатора було замінено, і ухвалою від 30.10.2013р. ліквідатором ТОВ "Профілайн-Поділля" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

При цьому, в ході здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатор ОСОБА_1 виявив, що за спірним договором купівлі-продажу відповідач ТОВ АТП "Фортуна-Дарниця" як учасник ТОВ "Профілайн-Поділля" відчужив третій особі майно, яке до цього було віднесено ним до статутного капіталу позивача - ТОВ "Профілайн-Поділля", чим порушив його законний інтерес на це майно.

У матеріалах справи наявна засвідчена копія статуту ТОВ "Профілайн-Поділля", згідно якого, зокрема у п.7 зазначається, що для утворення статутного капіталу учасники товариства здійснюють внески (майно чи кошти) у такий спосіб, зокрема, відповідачем зроблено внесок до статутного капіталу позивача, а саме: нежилий будинок - будівлю АРМ №2, площею 412,80кв.м., який розташований у м. Києві, вул. Віскозна, 32 (літера б) (а.с.12-20).

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) місцезнаходження юридичної особи - ТОВ "Профілайн-Поділля" значиться: 32325, Хмельницька область, Кам'янець-Подільський район, с.Гуменці, вул.Хмельницьке шосе, 3 (а.с.10, 11).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.12 ГПК України, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

За приписами ч.7 ст.16 ГПК України, справи у спорах, передбачених пунктами 4 та 4-1 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" № 10 від 24.10.2011р., справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи;

Таким чином, враховуючи вище викладене, а також з огляду на те, що відповідач є учасником позивача та своїми діями порушив право останнього на передане до його статутного капіталу майно, а тому цей спір виник з корпоративних відносин та підсудний господарському суду Хмельницької області за місцезнаходженням позивача.

Отже, зважаючи на те, що господарським судом Хмельницької області порушено правило виключної підсудності, визначене ст.16 ГПК України, правові підстави для передачі матеріалів справи №924/1121/16 за підсудністю до господарського суду м. Києва відсутні.

З врахуванням вищевикладеного, в силу п.4 ч.1 ст.104 ГПК України ухвала господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 підлягає скасуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги, відносно незаконного складу суду та застосування суддею положень ст.20 ГПК України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.2-1 ГПК України, у господарських судах функціонує автоматизована система документообігу, що забезпечує:

1) об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді;

2) надання учасникам господарського процесу інформації про стан розгляду справ, у яких вони беруть участь;

3) централізоване зберігання текстів судових рішень та інших процесуальних документів;

4) підготовку статистичних даних;

5) реєстрацію вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її руху;

6) видачу судових рішень та наказів господарського суду на підставі наявних в автоматизованій системі документообігу даних щодо судового рішення та реєстрації заяви особи, на користь якої воно ухвалено;

7) передачу справ до електронного архіву.

Позовні заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження документів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов'язковому порядку вносяться: дата надходження документів, інформація про предмет спору та сторони по справі, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який розглядав справу, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Доступ до автоматизованої системи документообігу суду надається суддям та працівникам апарату відповідного суду згідно з їхніми функціональними обов'язками.

Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду має наслідком відповідальність, установлену законом.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, в тому числі видачі судових рішень та наказів господарського суду, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів судових рішень, ухвал та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним та юридичним особам, підготовки статистичних даних, визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно, ч.1 ст.20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

У відповідності до Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду», затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України 02.04.2015 р. №25), зокрема у пунктах:

Пункт 2.1. Автоматизована система - сукупність комп'ютерних програм і відповідних програмно-апаратних комплексів судів та Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України), що забезпечує функціонування документообігу суду, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізацій, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист від несанкціонованого доступу тощо;

2.1.1. Функціональні обов'язки, права користувачів автоматизованої системи, надання та позбавлення права доступу до неї в кожному окремому суді визначаються на підставі наказів керівника апарату суду.

Налаштування автоматизованого робочого місця користувача автоматизованої системи у відповідності до функціональних обов'язків та прав доступу, визначених наказом керівника апарату суду, здійснює технічний адміністратор.

Електронні примірники наказів керівника апарату суду щодо визначення функціональних обов'язків, прав користувачів автоматизованої системи, надання та позбавлення права доступу до неї вносяться до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня, що настає після їх підписання.

2.1.2. Користувачі автоматизованої системи відповідно до своїх прав вносять до бази даних автоматизованої системи передбачену цим Положенням інформацію.

2.1.6. Незаконне втручання в роботу автоматизованої системи тягне відповідальність, установлену законом.

2.3.4. Автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

2.3.20. Автоматизований розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів) здійснюється з урахуванням спеціалізації суддів, у тому числі спеціалізації зі здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Відмова судді від отримання розподіленої в установленому порядку судової справи не допускається.

При цьому у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження визначати відповідні програмні налаштування для автоматизованого розподілу судових справ та визначення переліку кількісного складу суддів для такого розподілу.

Відповідно до ч.2 ст.99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд відповідно до приписів ст.43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля" підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 - скасуванню, з направленням даної справи на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профілайн Поділля" с.Гуменці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. у справі №924/1121/16 скасувати.

3. Справу №924/1121/16 передати на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.

Віддрук. прим.:

1 до справи,

2 ТОВ "Профілайн Поділля"

(32325, Хмельницької обл., Кам'янець-Подільський р-н., с.Гуменці, вул.Хмельницьке шосе, 3)

3, 4 арбітражному керуючому (ліквідатору) ОСОБА_1

(29011, м.Хмельницький, вул.Гонти, 68,

29017, м.Хмельницький, вул.Проспект Миру, 69, офіс 68),

5 ТОВ "АТП Фортуна-Дарниця" (02660, м.Київ, вул.Віскозна, 32),

6 в наряд.