УХВАЛА

01.06.2017Справа № 910/28/17

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1

про повернення судового збору

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського товариства охорони природи про стягнення 830 812,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2017р. у справі №910/28/17 відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви.

30.05.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої заявник просить суд винести ухвалу про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 12462, 20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Приписами п.п. 2.1., 2.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги.

Згідно з п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ. В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до п. 5.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується господарським судом, який розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Однак, разом із заявою заявник повинен подати суду оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору, який повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується копія цього документа.

Судом встановлено, що разом із заявою про повернення судового збору з Державного бюджету України ОСОБА_1 не надано оригіналу платіжного доручення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, п. 2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, залишити без розгляду.

Суддя А.І.Привалов