ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 911/1349/17

Суддя А.С. Грєхов, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до відповідача публічного акціонерного товариства "Кримхліб"

про стягнення заборгованості у розмірі 130 937,94 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №010-01/2764 від 30.06.2016; ОСОБА_2 довіреність №010-01/2344 від 11.04.2014

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (надалі позивач) до публічного акціонерного товариства "Кримхліб" (надалі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 130 937 грн. 94 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про відкриття рахунків у цінних паперах власникам іменних акцій, випуск яких переводится з документарної форми існування у бездокументарну № 1260-Д від 26.07.2010 (надалі Договір).

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.05.2017 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 30.05.2017.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 11044/17 від 30.05.2017) позивачем частково подано документальні докази на виконання ухвали господарського суду Київської області від 03.05.2017.

30.05.2017 у судове засідання з'явилися представники позивача та надали пояснення у справі.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом докази не надав, участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим судам, та зобовязано забезпечити розгляд, зокрема, господарських справ господарського суду Автономної Республіки Крим - господарським судом Київської області.

Неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, підтверджується повідомленням від 04.04.2014 № 33-20.606 Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, копія якого наявна в матеріалах справи.

Господарським судом враховано рекомендації Вищого господарського суду України, що викладені в інформаційному листі від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та розміщено 04.05.2017 інформацію про час і місце судового засідання на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет в розділі "Новини та події суду".

Відтак, господарський суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду даної справи.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін надати докази, та пункту 4 статті 129 Конституції України, яким визначено одним із принципів судочинства свободу у наданні сторонами суду своїх доказів і доведення перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що у даній справі сторонам створені належні умови для надання ними доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування таких доказів, що дає підстави у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

встановив:

Між публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (надалі - позивач/зберігач) та відкритим акціонерним товариством "Кримхліб", яке переіменоване в публічне акціонерне товариство "Кримхліб"(надалі відповідач/емітент) укладений Договір про відкриття рахунків у цінних паперах власникам іменних акцій, випуск яких переводиться з документарної форми існування у бездокументарну №1260-Д від 26.07.2010 (надалі - Договір).

Пунктом 2.1. Договору сторони визначили, що емітент доручає, а зберігач зобовязується надавати емітенту послуги щодо відкриття рахунків у цінних паперах власникам акцій випуску, що дематеріалізується, та проводити за цими рахунками операції на викладених нижче умовах, відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 №999 зі змінами та доповненнями (надалі - Положення №999), Положення про порядок переведення випуску іменних акцій документарної форми існування у без документарну форму існування, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.06.2000 №98 зі змінами та доповненнями, чинного законодавства України, внутрішніх нормативних документів Зберігача, цього Договору (надалі банківські послуги).

Перелік власників Акцій випуску, що дематеріалізується, яким зберігач зобовязується за цим договором відкрити рахунки в цінних паперах, вказується в Реєстрі, що є додатком №1 до цього Договору. (п. 2.2. Договору)

Зберігач зобов'язаний: відкрити власникам Акцій випуску, що дематеріалізується, рахунки в цінних паперах відповідно до інформації, вказаної в Реєстрі, не пізніше 2 (двох) місяців з дати отримання від Емітента письмового розпорядження щодо відкриття рахунків у цінних паперах власникам за формою, встановленою Зберігачем, та у разі виконання Емітентом вимоги, передбаченої підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Договору; зарахувати Акції випуску, що дематеріалізується, на рахунки в цінних паперах власників відповідно до інформації, вказаної в Реєстрі, не пізніше 2 (двох) місяців з дати отримання від Емітента письмового розпорядження щодо зарахування Акцій випуску, що дематеріалізується, на рахунки в цінних паперах власників за формою, встановленою Зберігачем; сформувати та надати Емітенту Перші виписки; здійснювати зберігання Акцій, дематеріалізованого випуску. (підпункти а, б, в, г пункту 3.1. Договору)

Відповідно до умов п. 2.3. та пп. г) п.3.3. Договору Емітент взяв на себе зобовязання оплачувати послуги Зберігача в порядку та на умовах, визначених Договором.

Підпунктом 4.2.4 та пунктом 4.2. Договору передбачено, що Емітент сплачує Банківські послуги за цим Договором, за кожним рахунком у цінних паперах власника Акцій випуску, що дематеріалізований, до дати укладення Зберігачем з кожним власником договору про відкриття рахунку в цінних паперах.

Станом на дату розгляду справи власники Акцій з метою укладення договору про відкриття рахунку в цінних паперах до позивача не звертались, належним та допустимих доказів на спростування даної обставини господарському суду не надано.

Оплата всіх Банківських послуг за цим Договором, окрім послуг, визначених в пп.4.2.1. п.4.2 Договору, здійснюється Емітентом по завершенню кожного календарного місяця (далі Звітний період), не пізніше 19 (девятнадцятого) числа місяця, наступного за Звітним періодом, на підставі акту-рахунку, складеного в 2 примірниках, в якому вказуються перелік Банківських послуг, наданих Зберігачем Емітенту протягом Звітного періоду, та сума до сплати Банківських послуг, (далі - Акт-рахунок). Обидва примірника Акта-рахунка надсилаються Зберігачем на Поштову адресу Емітента. (п.п. 4.2.2. Договору)

Згідно із умовами пп. е) п.3.2. Договору Зберігач має право припинити надсилати на поштову адресу Емітента, вказану Емітентом в статті 11 Договору, будь-яку письмову кореспонденцію, у випадках, якщо письмова кореспонденція, відправлена Зберігачем на поштову адресу Емітента, повертається Зберігачу (із зазначенням причини повернення "відсутність адресата" та/або "адресат вибув" та/або "адресат не зареєстрований" тощо) не менше 3 (трьох) разів.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору, який наявний в матеріалах справи, позивачем надавались відповідачу банківські послуги, про що виставлялись відповідні рахунки-акти, в яких визначалась щомісячна нарахована сума за надані послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору, позивачем відкрито власникам акцій випуску, що дематеріалізуються, рахунки в цінних паперах, що підтверджується належним чином засвідченими копіями актів-рахунків доданих до позовної заяви та доказами надіслання відповідних актів-рахунків емітенту. Отже, позивач виконав зобовязання з надання послуг щодо відкриття рахунків у цінних паперах власникам акцій випуску, що дематеріалізуються за Договором належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобовязання з оплати послуг відповідно до п.2.3. Догвору та п.п. г) п. 3.3. Договору належним чином не виконує. У звязку з чим, станом на 01.04.2017 заборгованість з оплати послуг відповідача перед позивачем за Договором складає 57 146, 20 грн.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 57 146, 20 грн, розрахунок якої відповідає умовам Договору, залишилась непогашеною, зазначений факт сторонами не спростовано, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 29 442, 30 грн. пені за порушення строків оплати заборгованості за послуги.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перевірку правильності розрахунку пені позивачем та встановлено, що поданий позивачем розрахунок є арифметично правильним, відповідає нормам законодавства, умовам Кредитного договору та матеріалам справи, а відтак вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 625 ЦК України регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пленум ВГСУ в п.3.2 Постанови №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" розяснив, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи умови Договору, період та суму прострочки оплати послуг, заявлений позивачем період нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд перевірив розрахунки позивача, які є арифметично вірними та нормативно обґрунтованими, тому сума 3% річних 2 368, 68 грн та інфляційних втрат 15 179, 06 грн підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 26 801, 70 грн штрафу за невиконання зобовязань з оплати послуг за Договором.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Так, відповідно до п. 7.5 Договору у разі прострочення Емітентом оплати Банківських послуг більше як на 30 (тридцять) днів, емітент, крім пені, повинен сплатити Зберігачу штраф у розмірі 50 відсотків від суми несплачених емітентом банківських послуг.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати послуг за Договором понад 30 днів, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу підлягають задоволеню.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 57 146, 20 грн заборгованості за послуги, 29 442,30 грн пені, 2 368,68 грн 3% річних, 15 179, 06 грн інфляційних втрат та 26 801, 70 грн штрафу є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем не запереченими і належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товарситво "Кримхліб" (95013, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 51-А, код: 00381580) на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, код: 0032112) заборгованість за послуги у розмірі 57 146, 20 грн (пятдесят сім тисяч сто сорок шість гривень двадцять копійок), 29 442, 30 грн (двадцять девять тисяч чотириста сорок дві гривні тридцять копійок) пені, 26 801, 70 грн (двадцять шість тисяч вісімсот одна гривня сімдесят копійок) штрафу, 15 179, 06 грн (пятнадцять тисяч сто сімдесят девять гривень шість копійок) втрат від інфляції, 2 368, 68 грн (дві тисячі триста шістдесят вісім гривень, шістдесят вісім копійок) 3 % річних та 1 964, 07 грн (одну тисячу девятсот шістдесят чотири гривні сім копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законнох сили.

Повне рішення складено 06.06.2017

Суддя А.С. Грєхов