РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017Справа №911/3/17

За позовом Комунального підприємства "Сервіс-Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк"

про стягнення боргу 2 235,50 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Сакун О.А. - за довіреністю від 18.08.2016 року;

від відповідача: Пилип В.М. - за довіреністю від 19.08.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Сервіс-Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" про стягнення боргу 2 235,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо здійснення плати за експлуатацію місць для паркування транспортних засобів, згідно умов Договору №146-16/С про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів від 01.06.2016 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 2 235,00 грн. - боргу, 1 600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Київської області від 11.01.2017 року позовну заяву Комунального підприємства"Сервіс-Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" про стягнення боргу 2 235,50 грн. направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Оскільки, вказана ухвала ніким не оскаржена та набрала законної сили, справа підлягає розгляду у Господарському суді міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 року задоволено клопотання Комунального підприємства "Сервіс-Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, розгляд справи відкладено на 14.03.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 року розгляд справи відкладено на 19.04.2017 року.

У судовому засіданні 19.04.2017 року, що проводилося в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року відкладено розгляд справи на 17.05.2017 року.

17.05.2017 року через канцелярію Господарського сулу міста Києва представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 17.05.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 17.05.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2016 року між Комунальним підприємством "Сервіс-Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради (далі по тексту - позивач, Сторона-1) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Індустріальний Банк" (далі по тексту - відповідач, Сторона-3) укладено Договір №146-16/С про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п.1.1. Договору) Відповідно до Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009№ 1342 (далі - Правила), Положення про організацію паркування транспортних засобів на території міста Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 26.04.2007 № 392, (далі - Положення), з метою впорядкування паркування транспортних засобів біля приміщення відділення банку, та на умовах цього Договору «Сторона-2» має право експлуатувати 3 (три) місця, загальною площею 34,91 кв.м., для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів, на спеціальній земельній ділянці, визначеній для провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів.

Місця для паркування знаходяться за адресою: м. Херсон, площа Свободи. 9/1 та обладнуються відповідно до Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009№ 1342 та Правил дорожнього руху (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1.2. Договору Сторона-1 зобов'язана щомісячно своєчасно надавати «Стороні-2» рахунки на сплату місцевого збору за місця для паркування та плати за експлуатацію майданчиків для паркування транспортних засобів за розрахунком згідно Додатку №1 до цього Договору.

Згідно з п.2.3.4. Договору Сторона-2 зобов'язана своєчасно і в повному обсязі проводити сплату збору за місця для паркування та їх експлуатацію згідно Додатку №1;

Відповідно до п. 3.3. Договору плата за експлуатацію місць для паркування транспортних засобів:

- є платою за експлуатацію «Стороною - 2» місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів (п. 3.3.1. Договору);

- щомісячний розмір плати за експлуатацію місць для паркування складає 43,20 грн., у тому числі ПДВ 20%- 7,20 грн. за одне машиномісце.

Відповідно до п. 3.4. Договору Сторона-2, згідно цього Договору, сплачує Стороні-1 у безготівковій формі кошти згідно наданого рахунку до 20 числа (включно) кожного місяця за наступними реквізитами: ЄДРПУ 31759570, МФО 380805, АТ «Райффайзен Банк Аваль», р/р .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на виконання Договору позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на суму 2 235,50 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за Червень 2016 р. №ОУ-0000867, за серпень 2016 р. №ОУ- 0001053, за вересень 2016 р. № ОУ-ОООІ198, а також акти здачі-прийняття (надання послуг) №ОУ-0000909, №ОУ-0001338 за липень та жовтень 2016 р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, обов'язок відповідача зі сплати платежів за експлуатацію місць для паркування транспортних засобів настає з моменту отримання від позивача рахунку на оплату, як то передбачено п. 3.4. Договору.

Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів надання (надсилання, вручення) відповідача рахунків на оплату (як то передбачено п. 3.4. Договору), в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що момент виконання зобов'язання зі сплати відповідачем платіж за експлуатацію місць для паркування транспортних засобів не настав, що є наслідком відмови в задоволені позовних вимог.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 07.06.2017 року.