УХВАЛА

23.05.2017Справа № 3/359

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда»

на дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби

міста Київ

у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда»

про розірвання договору оренди та стягнення 16322 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Шерстюк П.І. - по дов. № б/н від 28.11.2016

від ВДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.12.2010 задоволені позовні вимоги частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» 9200,00 грн. основного боргу, 787,87 грн. пені, 99,87 грн. витрати по сплаті державного мита та 144,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, загалом 10232,15 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 3/359 від 30.03.2011 рішення Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.12.2010 залишено без змін.

23.05.2011 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 3/359 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України № 3/359 від 21.07.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду № 3/359 від 30.03.2011 залишено без змін.

31.03.2017 відповідач звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Солом'янського районного Відділу державної виконавчої служби міста Київ, в якій просить:

- визнати дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ щодо накладення подвійного арешту неправомірними;

- зобов'язання Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ закінчити виконавче провадження ВП № 47493818 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована наступним. Стягувачем наказ суду був пред'явлений для примусового виконання до Солом'янського РВ ДВС м. Київ. Виконавче провадження відкривалось неодноразово. В ході примусового виконання рішення суду було стягнуто з боржника: 15.11.2011 - 68,40 грн.; 29.02.2012-691,99 грн.; 21.10.2015 - 10624,19 грн., загалом: 11384,58 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «ВТБ Банк». Таким чином, борг із боржника стягнуто повністю. Крім того, в ході виконання був накладений подвійний арешт на кошти боржника, тобто замість суми боргу (10232,15 грн.) арешт було накладено двічі: постановою ВП № 44537223 від 28.08.2014 на суму 10232,15 грн.; постановою ВП № 47493818 від 15.10.2015 на суму 11372,18 грн. Загалом на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 органом ДВС арешт накладено на суму 21604,33 грн. Такі дії виконавця порушують приписи законодавства України (ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час накладення арештів в рамках виконавчого провадження). 01.12.2016 скаржник звернувся до Солом'янського РВ ДВС м. Київ із запитом про надання інформації щодо виконавчих дій, але запит залишився без відповіді. 19.12.2016 скаржник звертався до Солом'янського РВ ДВС м. Київ із заявою про зняття арешту з коштів боржника, сума якого перевищує дійсний борг боржника, яка наразі залишена без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/359 від 04.04.2017 скаргу призначено до розгляду на 25.04.2017.

Скаржником 21.04.2017 до відділу діловодства суду подано письмові пояснення з нормативно-правовим обґрунтуванням вимог скарги.

Ухвалою господарського процесуального кодексу України № 3/359 від 25.04.2017, у зв'язку з нез'явленням в засідання суду представників позивача і ВДВС та невиконанням скаржником та ВДВС вимог ухвали від 04.04.2017, розгляд скарги було відкладено на 23.05.2017.

Скаржником 22.05.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Скаржником в судовому засіданні 23.05.2017 подано заяву про уточнення вимог скарги, відповідно до якої просить

- визнати дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ щодо накладення подвійного арешту та не закінчення виконавчого провадження після фактичного виконання судового рішення неправомірними;

- скасувати постанову Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 47493818 від 24.12.2015;

- зобов'язання Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ виконати обов'язок в натурі, а саме закінчити виконавче провадження ВП № 47493818 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник (відповідач) в судовому засіданні 23.05.2017 вимоги скарги підтримав повністю, з урахуванням заяви про уточнення.

Позивач в судове засідання 23.05.2017 не з'явився.

Позивач належним чином повідомлений про призначення скарги до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (ухвал від 04.04.2017, від 25.04.2017) позивачу за № 821 та № 387.

Солом'янський районний ВДВС міста Київ в судове засідання 23.05.2017 представника не направив, вимог ухвал суду від 04.04.2017 та від 25.04.2017 не виконав.

Солом'янський районний ВДВС міста Київ належним чином повідомлений про призначення скарги до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (ухвал від 04.04.2017, від 25.04.2017) Солом'янському районному ВДВС міста Київ за № 821 та № 387.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд міста Києва встановив:

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-ІІІV від 02.06.2016, відповідно до п. 7. Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки виконавче провадження з примусового виконання наказу суду розпочато до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-ІІІV від 02.06.2016, отже має застосовуватись положення Закону, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно ст. 3 Закону примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема судових наказів.

Частиною 1 п. 1 статті 19 Закону визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

28.08.2014 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Козак Р.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44537223 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» боргу у розмірі 10232,15 грн.

28.08.2014 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Козак Р.П. винесено постанову ВП № 44537223 про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767.

10.12.2014 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Козак Р.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Згідно п. 5 ст. 47 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

14.05.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47493818 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» боргу у розмірі 10232,15 грн.

13.10.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольовим М.А. винесено постанову ВП № 47493818 про арешт майна боржника та заборону на його відчуження.

15.10.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольовим М.А. винесено постанову ВП № 47493818 про арешт коштів боржника.

Положеннями Закону не передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно та/або кошти боржника, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець має зняти накладений арешт, а отже арешт діє до повного виконання виконавчого документа.

Тобто на момент винесення постанови ВП № 47493818 від 15.10.2015 був діючий арешт, що накладений на кошти боржника згідно постанови № 44537223 від 28.08.2014.

Також положеннями Закону не передбачено можливість накладення арешту на майно та/або кошти боржника у випадку неодноразового звернення з виконавчим документом до примусового виконання.

24.12.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольовим М.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону. В постанові зазначено, що з рахунку боржника списано кошти які розподілені пропорційно стягувачу 9456,64 грн., виконавчого збору 945,66 грн. та витрати на проведення виконавчих дій 116,82 грн. У зв'язку з цим, виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу з правом його повторного пред'явлення до виконання у встановлений законом строк. Залишок боргу за виконавчим документом становить 775,51 грн.

Проте, як свідчить надана позивачем довідка Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» № 14657/1-267 від 06.12.2016 при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 з рахунку ТОВ «Юридична група «Прада» було списано кошти в загальному розмірі 11384,58 грн. наступним чином: 15.11.2011 в сумі 68,40 грн., 29.02.2012 в сумі 691,99 грн., 21.10.2015 в сумі 10624,19 грн.

Слід зазначити, що навіть з урахуванням сум виконавчого збору (945,66 грн.) та витрат на проведення виконавчих дій (116,82 грн.) при виконанні наказу суду № 3/359 від 23.05.2011 мало бути стягнуто 11 294,63 грн. (10232,15 грн. + 945,66 грн. + 116,82 грн.).

Отже, на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.12.2015 наказ Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 фактично виконано в повному обсязі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, державний виконавець мав закінчити виконавче провадження ВП № 47493818 у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону.

Норма аналогічного змісту міститься в Законі України «Про виконавче провадження» в редакції чинній з 05.10.2016 проте має п. 9 ч. 1 ст. 39.

Стаття 1 Закону визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Солом'янський районний ВДВС міста Київ належних та допустимих доказів, які б спростували обставини зазначені скаржником та встановлені судом, не подано.

Скаржником належними чином доведено, що державним виконавцем постанова ВП № 47493818 від 24.12.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (зі змінами та доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи викладене господарський суд вважає, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» на дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ задовольнити повністю.

2. Визнати дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ щодо накладення подвійного арешту та не закінчення виконавчого провадження після фактичного виконання судового рішення неправомірними.

3. Визнати недійсною постанову Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 47493818 від 24.12.2015.

4. Зобов'язання Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ закінчити виконавче провадження ВП № 47493818 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/359 від 23.05.2011 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяВ.В. Сівакова