ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2017 р.Справа № 916/632/17

Позивач: комунальне підприємство "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства"

Відповідач: мале підприємство "Проекти. Вишукування. Комерція"

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Ізмаїльської міської ради

про стягнення 2 895, 44 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 - директор

від третьої особи: не з'явився

Суть спору: позивач, комунальне підприємство "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", звернувся до господарського суду Одеської області з позовної заявою про стягнення з мале підприємство "Проекти. Вишукування. Комерція" заборгованість за послуги по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж у розмірі 2 895,44 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.03.2017р. позовну заяву (вх.№670/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/632/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області 04.04.2017р. Ізмаїльську міську раду до участі у справі №916/632/17 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-2552/17 від 11.05.2017р.) судом задоволено, у зв'язку з чим, строк розгляду справи було продовжено на п'ятнадцять днів.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№7448/17 від 30.03.2017р.).

Представник третьої особи в судові засідання не з'явився, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним, свою позицію щодо позову суду не надав.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

24.06.2006р. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради було прийнято рішення №1006 "Про передачу КП "Ізмаїльське ВУВКГ" функцій з обслуговування внутрішньо-домових мереж водопостачання та водовідведення".

27 травня 2008р. між комунальним підприємством "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (Водоканал) та малим підприємством "Проекти. Вишукування. Комерція" (Абонент) було укладено договір на відпуск води з комунального водопроводу та прийманню стоків в комунальну каналізацію №159, згідно умов п.1.1. якого, Водоканал надає послуги Абоненту з відпуску води з комунального водопроводу та прийманню стоків в комунальну каналізацію, а Абонент сплачує надані послуги.

Відповідно до п.4.1. Договору, Водоканал пред'являє своїм Абонентам рахунки в розмірі 100% вартості послуги, що надається в розрахунковому місяці, згідно Рапортів щодо знятих показів з приладів обліку та об'єму отриманих послуг в м3 або актів про порушення, які Абонент зобов'язається сплатити не пізніше 3-х банківських днів з моменту його отримання.

Цей Договір укладений строком до "31" грудня 2008р., вступає в силу з дня підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява жодної із сторін щодо його перегляду (п.11.3. Договору).

04 жовтня 2011р. між Ізмаїльською міською радою (Продавець) та малим підприємством "Проекти. Вишукування. Комерція" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу комунального майна, згідно умов п.1.1. якого, Продавець продав і зобов'язується передати у Власність Покупцю, а Покупець купив комунальне майно 10/13 (десять тринадцятих) частин будівлі, а саме: 1 частка коридору, 2 копіювальна, 4 проектувальна, 5, 12 комора, 7 туалет, 8 коридор, 3, 9, 10, 11, 13, 15, 16, 24, 25 кабінети, 14 приймальня, 27 архів.

Загальна площа приміщень 10/13 частин будівлі складає 328,9 кв.м. (триста двадцять вісім цілих і дев'ять десятих метрів квадратних) (об'єкт приватизації), що розташований за адресою: місто Ізмаїл Одеської області, Україна, провулок Каланчакський, будинок №10 (десять) є комунальною власністю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №843, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 26.10.2006 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 19.10.2006 року за №950, а Покупець зобов'язується прийняти об'єкт приватизації, сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі, та пройти державну реєстрацію об'єкта приватизації у КП "Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації" (далі МБТІ).

Правом власності Продавця на об'єкт приватизації зареєстровано Комунальним підприємством Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації 02.11.2009 року, про що зроблений запис №62 в книзі: 2в, присвоєний реєстраційний номер за РПВН: 16592375 і наданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 12366109.

07 червня 2013р. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради було прийнято рішення №462 "Про затвердження тарифу з обслуговування внутрішньо-домових мереж водопроводу та каналізації, що обслуговуються КП "Ізмаїльське ВУВКГ" для населених та інших споживачів (в багатоквартирних будинках), яким було встановлено тариф з обслуговування внутрішньо-домових мереж водопроводу та каналізації в житлових багатоквартирних будинках, що обслуговуються КП "Ізмаїльське ВУВКГ", для населення та інших споживачів в розмірі 0,20 грн. за 1 кв.м. загальної площі (з врахуванням ПДВ).

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що комунальне підприємство "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та послуги по обслуговуванню внутрішньо-будинкових мереж.

Проте, відповідач послуги по обслуговуванню внутрішньо-будинкових мереж, що надаються позивачем не сплачує, внаслідок чого, за останнім виникла заборгованість в сумі 2 895,44 грн.

Відмова відповідача від сплати послуг з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж і стало підставою для позивача звернувся до господарського суду Одеської області із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних правових підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та матеріальної шкоди.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги, зокрема, поділяються на:

- комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

- послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 № 630 (із змінами) (далі Правила) послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Окрім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2009 № 529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, входить технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем.

Відповідно до пункту 2 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобовязаний зокрема здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Пунктом 2.3.7 Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Механізм формування тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги".

Відповідно до пункту 13 Порядку, витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо.

У разі виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем субпідрядним способом витрати визначаються згідно з договорами, укладеними між виконавцем та субпідрядниками.

Слід зазначити, що частиною третьою пункту 8 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 визначено, що витрати на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення включаються до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

З огляду на вищесказане, обов'язок по утриманню в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування і ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій в межах зазначених чинним законодавством меж відгалуження (зон відповідальності) і з урахуванням аспектів чинного законодавства щодо певних робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж, слід відносити до обов'язків виконавця послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 , встановлено, що за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторонами в договорі на відпуск води з комунального водопроводу та прийманню стоків в комунальну каналізацію №159 було погоджено які саме комунальні послуги надаються позивачем відповідачу, яким, в свою чергу не передбачено надання послуг по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж, що не знаходяться на балансі відповідача.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовної заяви комунального підприємства "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30 травня 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський