ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р.Справа № 922/1312/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Головного управління Національної поліції в Харківській області, м. Харків
про стягнення 1344,62 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №01-16юр/6010 від 15.08.2016;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №1177/119/01/26-2017 від 27.04.2017

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області грошових коштів в сумі 4961,87 грн. - за перетоки реактивної енергії за січень 2017 року (де КРЕ - 4134,89 грн. та ПДВ на КРЕ - 826,98 грн.) та інфляційних втрат в сумі 1344,62 грн. нарахованої на суму боргу, яка виникла за листопад 2016 року.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №734/052134 від 23.09.2016 щодо проведення розрахунків за надання у січні 2017 року послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 4961,87 грн. - за перетоки реактивної енергії за січень 2017 року (де КРЕ - 4134,89 грн. та ПДВ на КРЕ - 826,98 грн.). Крім того, внаслідок не сплати вартості електричної енергії спожитої у листопаді 2016 року, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 1344,62 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17 травня 2017 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Позивач 13 травня 2017 року подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №15200), в якій він просить стягнути з відповідача лише інфляційні втрати в сумі 1344,62 грн., у зв'язку зі сплатою відповідачем коштів в сумі 4961,87 грн. за перетоки реактивної енергії за січень 2017 року.

Суд, дослідивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та додані до неї документи, враховуючи те, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, прийняв надану заяву до провадження та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 травня 2017 року розгляд справи відкладено на 30 травня 2017 р. о 11:30 год.

В судовому засіданні 30 травня 2017 року було оголошено перерву до 14:00 год. 01 червня 2017 року відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, для надання можливості представнику позивача надати додаткові докази по справі, а саме для з'ясування питання щодо надходження коштів в сумі 139832,67 грн. сплачених платіжним дорученням №4359 від 23.12.2016 в якості оплати за використану електричну енергію за спірним договором за листопад 2016 року.

Представник позивача 01 червня 2017 р. надав письмові пояснення (вх. №18228), які судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 01 червня 2017 року підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти задоволення позову.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

23 вересня 2016 року між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (надалі -Постачальник) та Головним управлінням Національної поліції в Харківській області (надалі - Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №734/052134 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначено у додатку №3.1. "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами (Розділ 1 Договору).

На підставі п. 9.5. Договір пролонговано на 2017 рік.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору Постачальник електричної енергії зобов'язується постачати Споживачу електроенергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням умов розділу 6 Договору, відповідно до додатку № 1 "Договірні величини споживання".

Згідно з п. 2.3.3 Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п.2.3.4. Договору Споживач зобов'язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з вимогами ПКЕЕ та умовами цього Договору.

Згідно п. 5 додатку №2 до Договору остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом. Споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами "Харківенергозбуту" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору Споживач за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3 -2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", Споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня сплати заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов'язання по Договору у повному обсязі.

У листопаді 2016 року відповідачем спожито електричної енергії у кількості 63202 кВт, що підтверджується Актом про використану електричну енергію за листопад 2016 року (арк.76) та позивачем виставлено відповідачу рахунок № 2134 за використану електроенергію за листопад 2016 року на загальну суму 149401,94 грн., який отримано відповідачем 21.11.2016 (арк.74-75).

Отже, відповідач мав розрахуватися з позивачем за використану електроенергію за листопад 2016 року до 29.11.2016, проте порушив строки оплати, здійснивши оплату згідно платіжного доручення № 3859 від 20.12.2016 на суму 9569,27 грн. та остаточний розрахунок 26.12.2016 згідно платіжного доручення № 4359 від 26.12.2016 на суму 139832,67 грн.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1344,62 грн., нарахованих за порушення відповідачем свого грошового зобов'язання в частині проведення своєчасної оплати за використану електроенергію за листопад 2016 року.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного:

Частиною 1 ст.275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та Закону України "Про електроенергетику".

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №575/97-ВР та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

За приписами ч.7 ст.276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконав несвоєчасно, за отриману у листопаді 2016 року електричну енергію розрахувався з порушенням строків, визначених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України вказує на те, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем свого грошового зобов'язання за договором, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1344,62 грн., а відтак позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст.526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.275, 276 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61003, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) 1344,62 грн. - інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_3