РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017Справа №910/9462/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кома-Рент"
про визнання поруки припиненою
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача 1:Дудар Є.В. - представник за довіреністю;
від відповідача 2:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 910/9462/16 (суддя Турчин С.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 (головуючий суддя - Агрикова О.В., судді - Чорногуз М.Г., Калатай Н.Ф.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 у справі № 910/9462/16 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 року (судді:Поляк О.І. - головуючий; Бакуліна С.В., Данилова М.В.) Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 у справі № 910/9462/16 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 у справі № 910/9462/16 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 910/9462/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату № 04-23/1011 від 16.03.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 16.03.2017 року справу № 910/9462/16 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2017 р., суд прийняв справу № 910/9462/16 до свого провадження, розгляд справи призначив на 12.04.17 р.

Судом прийнято до уваги, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи відповідно до вимог статті 111 №І ГПК України.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, і судом з урахуванням вимог ст.ст. 4І, 4і ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2017р., суд враховуючи неявку в судове засідання першого та другого відповідача, що перешкоджає розгляду спору по суті, відклав розгляд справи на 16.05.2017р.

16 травня 2017р. судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 року, справу № 910/9462/16 було призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні 31.05.2017 року представник позивача присутнім не був, проте через загальний відділ діловодства суду звернувся із клопотанням про продовження строку розгляду справи за межами строку встановленого ст. 69 ГПК України. Крім того, позивачем долучено до справи письмові пояснення на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року з урахуванням вказівок, зазначених у постанові Вищого господарського суду України від 28.02.2017 року.

Представник першого відповідача безпосередньо у судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, а 16.05.2017 року через канцелярію суду першим відповідачем подано письмові пояснення щодо позовної заяви.

Представник другого відповідача явку уповноваженого представника у судове засідання 31.05.2017 року не забезпечив. Відповідно до наданих через канцелярію письмових пояснень, другий відповідач визнає позов ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА" і вважає припиненою з 30.04.2017 року поруку ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА" за договором поруки № UA06L-13-17S, укладеним 15.05.2013 року між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" та ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА".

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 31.05.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів наявних у справі, 15.05.2013 між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" (лізингодавець) та ТОВ "Кома-Рент" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № UA068L-13-17 відповідно до п. 2.1 якого лізингодавець зобов'язується придбати у продавця у власність предмет лізингу, зазначений у додатку № 1 до цього договору, і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому договорі й загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимог, встановлених загальними умовами.

Згідно з п. 3.1 договору характеристики й дані, які дозволяють визначити предмет лізингу, що передається лізингодавцем у лізинг лізингоодержувачу за цим договором, зазначені в специфікації, що є додатком № 1 до цього договору.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що загальна сума лізингових платежів за договором складається з: А) відшкодування вартості предмета лізингу (основного боргу лізингоодержувача); Б) процентів, збільшених відповідно до пункту 4.3 цього договору.

Відповідно до п. 4.4 договору лізингоодержувач сплачує лізингові платежі в розмірі, передбаченому додатком № 3 до цього договору, збільшеному відповідно до пункту 4.4 цього договору, не пізніше кінцевої дати сплати лізингових платежів.

Згідно із п. 5.1.1 договору лізингоодержувач передає лізингодавцю договір поруки із ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА".

Пунктом 6.1 договору сторони обумовили, що строк лізингу становить 48 місяців.

Відповідно до додатку № 3 до договору лізингу "Загальний Графік Лізингових Платежів" загальна сума лізингових платежів (з урахуванням відсотків) складає 78 826, 29 дол. США (642 591,92 грн).

15.05.2013 між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" (кредитор) та ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА" (поручитель) було укладено договір поруки № UA06L-13-17S, відповідно до умов якого:

А) кредитор і ТОВ "Кома-Рент" (боржник) уклали договір фінансового лізингу № UA06L-13-17 від 15.05.2013, за яким кредитор, на умовах зазначеного договору лізингу, в якості лізингодавця зобов'язується набути у власність ТОВ з ІІ "Цепелін Україна ТОВ", і передати у користування боржнику, який виступає в якості лізингоодержувача, наступний предмет лізингу згідно з погодженою специфікацією, а саме: один новий екскаватор навантажувач Caterpillar модель 428F, загальною вартістю, що становить гривневий еквівалент 82 901,00 доларів США, що з максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору складає 675 808,95 грн, в тому числі ПДВ - 112 634,83 грн, зі сплатою боржником на користь кредитора лізингових платежів на загальну суму, що складає еквівалент 78 826,29 доларів США та 29 центи, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору становить 642 591, 92 грн., які включають: відшкодування вартості предмета лізингу (основний борг лізингоодержувача) у розмірі 66 320,80 доларів США та 80 центи, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору становить 540 647,16 грн, в тому числі ПДВ - 90 107,86 грн.; проценти у розмірі 12 509,49 доларів США та 49 центи, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору становить 101 944,75 грн.

В) Обов'язковою умовою передачі зазначеного у пункті (А) предмета лізингу боржнику є укладення кредитором і поручителем цього договору поруки.

Згідно з п. 2 договору поруки він є забезпеченням поручителем виконання зобов'язань боржником за договором лізингу зі сплати на користь кредитора лізингових платежів на загальну суму, що складає 78 826, 29 доларів США та 29 центи, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору становить 642 591, 92 грн., а також штрафних санкцій за порушення зобов'язань боржником, передбачених умовами договору лізингу.

Поручитель цим у безумовному і безвідкличному порядку зобов'язується як поручитель сплатити кредиторові на першу вимогу кредитора у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань у терміни і на умовах, передбачених договором лізингу, суму основного боргу (лізингові платежі та викупна ціна), і всі інші грошові суми та всі інші зобов'язання, які належать до сплати і підлягають виконанню на користь кредитора з боку боржника в даний момент або будуть належати до сплати і підлягати виконанню в будь-який час у майбутньому відповідно до умов договору лізингу, з урахуванням змін і доповнень до нього.

Пунктом 2.2 договору поруки сторони узгодили, що не обмежуючи положень статтею 2.1, поручитель у безумовному і безвідкличному порядку зобов'язується, розглядаючи це зобов'язання як окреме, додаткове і безперервне зобов'язання, відшкодувати кредиторові на його вимогу всі збитки, грошові зобов'язання, вимоги відшкодування, витрати і видатки будь-якого характеру, що виникли через будь-яку несплату або несвоєчасну сплату поручителем сум, що підлягають сплаті за цим договором поруки, протягом 3 робочих днів з моменту, коли кредитор пред'явив поручителеві вимогу про виплату відповідних сум, що підлягають сплаті на його користь та документарних підтверджень таких збитків. Це зобов'язання про відшкодування збитків залишається в силі, навіть якщо порука, передбачена статтею 2.1, з будь-якої причини втрачає чинність або можливість примусового виконання стосовно поручителя.

Відповідно до п. 3.4 договору поруки будь-які та всі платежі поручителя на користь кредитора відповідно до цього договору поруки здійснюються поручителем без будь-якого опротестування, заперечення, вимоги, зустрічної вимоги, умови, зарахування, запиту про надання пояснень або про надання будь-яких доказів невиконання або неналежного виконання зобов'язань, і базуються виключно на письмовій вимозі кредитора про здійснення такого платежу. Задля уникнення неодноразового тлумачення, до проведення оплати поручитель не має права проводити розслідування, робити свої власні визначення, або вступати у будь-які дебати чи судові спори з кредитором, з приводу того чи мало місце і триває невиконання або неналежне виконання зобов'язань. Вищенаведене не вважається таким, що ставить під сумнів права поручителя, надані йому відповідно до обов'язкових положень чинного законодавства України.

Поручитель сплачує всі платежі, зазначені в цьому договорі поруки, у національній валюті України. Сума, що підлягає до сплати, визначатиметься за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору (п. 3.5 договору поруки).

Згідно з п. 5 договору поруки порука за цим договором є безперервним забезпеченням, яке охоплює залишок коштів, що періодично підлягають сплаті боржником кредитору в будь-якому порядку у зв'язку з договором. Порука за цим договором поруки є доповненням до будь-якої іншої поруки, гарантії, забезпечення або інших засобів захисту прав, які тепер має або в майбутньому матиме кредитор, і не залежить від них.

Пунктом 16.1 договору поруки сторони обумовили, що цей договір набирає чинності у дату його укладення і діє до дати надання кредитором поручителеві письмового підтвердження про виконання всіх зобов'язань боржника за договором.

30.04.2014 між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" та ТОВ "Кома-Рент" було укладено додаткову угоду № 2 до договору лізингу від 15.05.2013 відповідно до якої сторони домовилися про встановлення уточненого загального графіку платежів до вказаного договору лізингу за яким загальна сума лізингових платежів (з урахуванням відсотків) складає 79 671,58 дол. США (649 482,70 грн.).

15.08.2014 між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" та ТОВ "Кома-Рент" було укладено додаткову угоду № 3 до договору лізингу від 15.05.2013 відповідно до якої сторони домовилися про встановлення уточненого загального графіку платежів до вказаного договору лізингу за яким загальна сума лізингових платежів (з урахуванням відсотків) складає 80 900, 97 дол. США (659 504, 72 грн.).

У зв'язку з внесенням змін та доповнення до договору фінансового лізингу № UA068L-13-17 від 15.05.2013 шляхом укладенням між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" та ТОВ "Кома-Рент" додаткових угод № 2 від 30.04.2014 та № 3 від 15.08.2014 відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя, що, за відсутністю згоди останнього, є підставою для припинення договору поруки, ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" та ТОВ "Кома-Рент" про визнання припиненою поруки ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА" за ТОВ "Кома-Рент", яка виникла на підставі договору поруки № UA06L-13-17S, що був укладений 15.05.2013 між ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" та ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА".

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

При цьому зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі підвищення розміру відсотків; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. При цьому вказані зміни повинні відбутися без згоди поручителя, зафіксованої в окремій угоді або передбаченої в договорі поруки.

Таким чином, для встановлення факту припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, перш за все, необхідним є встановлення обставин, які стали підставою для зміни основного зобов'язання та дослідження чи спричинили зазначені зміни збільшення відповідальності поручителя.

Як встановлено та вбачається з матеріалів справи, між відповідачем-1 та відбовідачем-2 було укладено декілька додаткових угод до договору фінансового лізингу від 15.05.2013 внаслідок чого було уточнено загальний графік лізингових платежів до вказаного договору та змінено їх загальний розмір до 80 900,97 дол. США (659 504,72 грн.).

У постанові від 28.02.2017 року у справі № 910/9462/16 Вищий господарський суд України вказав на необхідність дослідити під час нового розгляду справи наступні обставини:

- які обставини спричинили укладення додаткових угод до договору фінансового лізингу від 15.05.2013 внаслідок чого було уточнено загальний графік лізингових платежів до вказаного договору та змінено їх загальний розмір до 80 900,97 дол. США (659 504,72 грн.);

- внаслідок зміни яких складових лізингового платежу (вартості предмета лізингу чи процентів) змінився його загальний розмір та з урахуванням зміни яких показників (кількості платежів, зміни періодів їх сплати тощо) відповідач-1 визначив новий розмір лізингових платежів, враховуючи, що вартість предмета лізингу та відсотки у складі лізингових платежів були обумовлені сторонами у гривневому еквіваленті до дол. США;

- внаслідок яких обставин відбулася зміна розміру лізингових платежів в дол. еквіваленті.

- крім того, зазначивши, що укладення додаткових угод не призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, оскільки сума лізингових платежів підлягає збільшенню у порядку визначеному договором лізингу від 15.05.2013, місцевий та апеляційний господарські суди залишили поза увагою, що загальна сума лізингових платежів, на яку дав згоду позивач, як поручитель, уклавши договір поруки від 15.05.2013, відповідно до п. 2 вказаного договору складає 78 826,29 доларів США.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору загальна сума лізингових платежів за договором складається з: А) відшкодування вартості предмета лізингу (основного боргу лізингоодержувача); Б) процентів, збільшених відповідно до пункту 4.3 цього договору.

У разі зміни основного зобов'язання, що призводить до збільшення відповідальності поручителя порука припиняється за відсутності згоди останнього на таку зміну.

За своєю правовою природою надання поручителем згоди на внесення до основного зобов'язання змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя).

При цьому згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною та наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов'язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Верховного Суду України від 05.06.2013 у справі № 6-43цс13.

Отже, для встановлення підстав для визнання поруки припиненою у зв'язку з наявністю чи відсутністю згоди поручителя на зміну основного зобов'язання, яка призвела до збільшення його відповідальності необхідним є дослідження чи передбачає таку зміну та надання згоди договір поруки. При цьому в разі наявності відповідних положень, однією з істотних умов договору поруки має бути встановлення ознак, за якими можна ідентифікувати і конкретизувати майбутнє зобов'язання поручителя, що виникає у зв'язку зі зміною забезпеченого договору. Якщо ж в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, то згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності, враховуючи вимоги ст. 547 ЦК України, має надаватись у письмовій формі шляхом укладення окремої угоди. Тобто у будь-якому випадку згода поручителя на вказану зміну повинна бути однозначною та очевидною.

Згідно умов укладеного додатку № 3 до договору лізингу, загальний розмір лізингових платежів на момент укладення договору лізингу та договору поруки складав суму, що становить еквівалент 78 826, 29 доларів США.

Ця сума складалась з відшкодування вартості предмета лізингу в сумі 66 320, 80 доларів США та відсотків в сумі 12 505, 49 доларів США.

Як вбачається із додаткової угоди № 1 до договору фінансового лізингу не було змінено загальний розмір лізингових платежів - розмір змінився на рівні суми, що складає еквівалент 78 826, 29 доларів США.

Вже додатковою угодою № 2 від 30.04.2014 року було передбачено зміну розміру лізингових платежів, їх розмір було визначено в сумі, що складає еквівалент 79 671, 58 доларів США. При цьому вартість предмету лізингу не змінилась і складала 66 320, 80 доларів США, у той час як було збільшено розмір відсотків з 12 505, 49 до 13 350, 78 доларів США. Вказане збільшення було зумовлено зміною лізингодавцем та лізингоодержувачем умов зобов'язання, забезпеченого порукою, а саме зміною графіку платежів. Відповідно до колонки 7 графіку платежів, відповідачі, укладаючи додаткову угоду № 2, починаючи з квітня 2014 року змінили розмір сум, що мали сплачуватися щомісяця в якості відшкодування частини вартості предмету лізингу, що спричинило збільшення відсотків.

Вказана зміна зобов'язання за договором фінансового лізингу призвела до збільшення обсягу відповідальності поручителя за договором поруки.

Також, між сторонами договору фінансового лізингу було укладено додаткову угоду № 3 від 15.09.2014 року, умовами якої було передбачено зміну графіку платежів та зміну розміру лізингових платежів. Розмір платежів було встановлено в сумі, що складає еквівалент 80 900, 97 доларів США. При цьому вартість предмету лізингу не змінилась і складала 66 320, 80 доларів США у той час як було збільшено розмір відсотків з 12 505, 49 до 14 580, 17 доларів США у зв'язку зі зміною графіку платежів.

Наведену зміну графіку та розміру сплати лізингових платежів також з ТОВ "ЗЕМЛОГІСТИКА" сторони договору фінансового лізингу не узгоджували.

Крім того, під час нового розгляду справи судом встановлено, що зміна розміру лізингових платежів відбулась не в гривневій складовій у зв'язку зі зміною курсу валют, як передбачено ст. 4 договору лізингу. Першим та другим відповідачами змінено розмір лізингових платежів в доларах США і відповідно було збільшено розмір платежу у гривні.

Таким чином, з огляду на наведене вище суд дійшов висновків, що додатковими угодами до договору фінансового лізингу, укладеними без згоди поручителя, встановлено збільшення розміру лізингових платежів (відсотки), тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя. У ой же час, поручитель не давав згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов'язання, а пунктом 2.1. договору поруки не конкретизовано, на які саме зміни договору фінансового лізингу погодився поручитель.

Слід звернути увагу на те, що сторони, якщо вони мали на меті встановити наперед погодження поручителем зміни розміру зобов'язань за договором фінансового лізингу, що звільнило б сторони від необхідності у подальшому узгодженні з ним таких змін, мали б відповідним чином, керуючись положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України саме так викласти домовленість про це, що унеможливлювало б вільне (різне) тлумачення таких домовленостей.

З редакції договору поруки, який укладено сторонами, не вбачається, що поручитель погодився забезпечувати належне виконання другим відповідачем зобов'язань за договором фінансового лізингу навіть у разі збільшення для нього розміру відповідальності без його згоди.

Отже, з огляду на це, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

З урахуванням загальних правил розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуально кодексу України, витрати зі сплати судового збору підлягають наступному розподілу:

- судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 378, 00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах.

- судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційній інстанції у розмірі 1 515, 80 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах.

- судовий збір за перегляд судового рішення у касаційному порядку у розмірі 1 653, 60 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" задовольнити.

2. Визнати припиненою поруку Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" за Товариство з обмеженою відповідальністю "Кома-Рент". яка виникла на підставі договору поруки № UA06L-13-17S, який було укладено 15.05.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Залізнична, 92; ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 689, 00 грн., витрати зі сплати судового збору на перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції у розмірі 757, 90 грн. та витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в касаційному порядку у розмірі 826, 80 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кома-Рент" (08160, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Березнева, 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛОГІСТИКА" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Залізнична, 92; ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 689, 00 грн., витрати зі сплати судового збору на перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції у розмірі 757, 90 грн. та витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в касаційному порядку у розмірі 826, 80 грн.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 06.06.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко