ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
31 травня 2017 року Справа № 17/192
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
Козир Т.П. - головуючого, Картере В.І., Плюшка І.А., перевіривши постанову Вищого господарського суду України від 31 травня 2017 року та клопотання ТОВ "Віта Верітас" про стягнення з відповідача недоплаченої суми судового збору у справі Господарського суду міста Києва за позовом ТОВ "Віта Верітас" до ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" про припинення правовідношення шляхом розірвання договору та відшкодування збитків,
У березні 2017 року ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 2 березня 2017 року.
Ухвалою від 10 квітня 2017 року касаційну скаргу прийнято до провадження суду касаційної інстанції та призначено справу до розгляду.
Водночас, вбачається, що предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення грошових коштів у розмірі усього 543869945 гривень 72 коп.(з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) та вимога про припинення правовідношення, тобто, вимоги майнового та немайнового характеру.
Відповідно до пп. а) п.2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" в редакції, чинній на час звернення з позовом у даній справі, із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, ставка державного мита становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із пп. в) п.2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" в редакції, чинній на час звернення з позовом у даній справі, із позовних заяв у спорах, що виникають під час укладання, зміни або розірвання господарських договорів ставка державного мита встановлена у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 5 підрозділу 1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час звернення з позовом у даній справі, визначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до пп. 5) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", яким визначено ставки судового збору на час звернення з касаційною скаргою відповідача, ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Враховуючи викладене, заявником - ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" при зверненні з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 2 березня 2017 року не у повному обсязі сплачено судовий збір, а у постанові Вищого господарського суду України від 31 травня 2017 року не вирішено питання про стягнення з заявника в дохід Державного бюджету України недоплаченої суми судового збору у розмірі 702 гривні 85 коп.
За таких обставин з ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України 702 гривні 85 коп. недоплаченої суми судового збору за розгляд касаційної скарги.
Керуючись ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Головуючий Т. Козир
Судді В. Картере