КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" травня 2017 р. Справа № 910/28745/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Власова Ю.Л.

Кропивної Л.В.

секретар: Іванов О.О.

за участю представників

позивача: ОСОБА_2;

відповідача: Римар С.Ю., Юрченко Л.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Приватного підприємства "Кондитерський магазин"

про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Київського апеляційного господарського суду

від 01.06.2016р. (головуючий суддя Синиця О.Ф.,

судді: Зеленін В.О., Мартюк А.І.)

у справі №910/28745/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до Приватного підприємства "Кондитерський магазин"

про стягнення 668 035,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 в задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 було скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 668 035,00 грн. вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення та 10 020,53 грн. судового збору за подання позовної заяви та 11 022,57 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2016р. було залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15.

У грудні 2016 року відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 за нововиявленими обставинами, у якій просив вказану постанову скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 залишити в силі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 залишено без задоволення, а вказану постанову - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017р. ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. у справі №910/28745/15 було скасовано, а справу №910/28745/15 передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 у справі № 910/28745/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Кропивна Л.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017р. заяву відповідача було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Кропивної Л.В., Ткаченка Б.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.04.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.04.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. у відпустці з 13.04.2017р., для розгляду справи №910/28745/15 визначено наступний склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Власов Ю.Л., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. заяву відповідача було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Власова Ю.Л., Кропивної Л.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.04.2017р.

В судовому засіданні 13.04.2017р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 18.05.2017р.

17.05.2017р. через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

18.05.2017р. через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 18.05.2017р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 25.05.2017р.

25.05.2017р. через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 25.05.2017р. представник відповідача підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 з урахуванням додаткових пояснень до неї, просив суд заяву задовольнити, вказану постанову скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 залишити в силі.

В судовому засіданні 25.05.2017р. представник позивача заперечував проти заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 з підстав, викладених у відзиві на вказану заяву та додаткових поясненнях по справі, просив суд залишити заяву відповідача без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 - без змін як таку, що була ухвалена з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі № 910/28745/15, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_5 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Кондитерський магазин" (далі - відповідач) 668 035,00 грн. вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення, здійснених за рахунок позивача, за договором оренди нерухомого майна №1 від 07.09.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент укладення між сторонами договору №1 від 07.09.2012р. майно було у занедбаному стані. Відповідач листом від 07.09.2015р. повідомив орендаря про свою відмову від продовження дії договору та його розірвання в порядку, встановленому п.11.1 вищезгаданого договору. У випадку розірвання договору №1 від 07.09.2012р. з ініціативи орендодавця поліпшення мають бути відшкодовані орендарю в порядку п.6.3 цього договору та ст. 778 Цивільного кодексу України.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що ним не погоджувалися ті поліпшення, вартість яких просить стягнути позивач та наданий позивачем кошторис. В п.8.4 договору №1 від 07.03.2012р. сторони узгодили, що вартість поліпшень, які неможливо виокремити без пошкодження приміщення не відшкодовуються.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 в задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 було скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 668 035,00 грн. вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення та 10 020,53 грн. судового збору за подання позовної заяви та 11 022,57 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем за згодою відповідача, за власні кошти було здійснено поліпшення орендованого майна, котре перебувало у непридатному для використання стані; що вартість необхідних витрат на поліпшення орендованого майна на заявлену до стягнення суму підтверджено матеріалами справи. Відтак, позивач, в порядку приписів ст. 778 Цивільного кодексу України, після закінчення дії спірного договору має право на відшкодування вартості здійснених ним поліпшень орендованого майна. Водночас, п.8.4 укладеного між сторонами Договору суперечить ст. 778 Цивільного кодексу України і в силу п.1 ст. 203 та п.2 ст. 215 Цивільного кодексу України є нікчемним.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2016р. було залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15.

У вересні 2016 року відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 за нововиявленими обставинами, у якій просив скасувати названу постанову та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15. В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначав наступне:

- 05.08.2016р. відповідач на своє звернення отримав відповідь слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві Бондарчук-Саввон Н.С., згідно з якою отриманою під час досудового розслідування інформацією встановлено відсутність будь-яких фінансово-господарських взаємовідносин між позивачем та ПП "Будресурс-Універсал", які нібито відбувалися на підставі кошторису №2-1-1 від 11.09.2012р., оскільки в даний момент існує підстава вважати цей кошторис підробленим (фіктивним), буде вирішено питання про призначення судово-будівельної експертизи з об'єктом дослідження приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, що надасть змогу встановити достовірність кошторису №2-1-1 від 11.09.2012р.;

- відповідач вважає, що дані слідчого органу щодо фіктивності документів, наданих позивачем суду, є суттєвими обставинами, мають істотне значення для правильного вирішення спору, не були та не могли бути відомими відповідачу, оскільки господарські відносини між позивачем та ПП "Будресурс-Універсал" становлять комерційну таємницю і доступу до них у відповідача не було.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016р. заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 залишено без задоволення, а вказану постанову - без змін.

У грудні 2016 року відповідач повторно звернувся до Київського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 за нововиявленими обставинами, у якій просив вказану постанову скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 залишити в силі, зазначаючи наступне:

- згідно виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна" технічного паспорту від 16.11.2016р. об'єкт самовільно реконструйовано, тобто об'єкт виведено з правового поля нерухомості і для приведення його до норм ДБК потрібно погодити його реконструкцію або за власний рахунок привести до попередніх норм;

- позивачем зроблено не поліпшення, а погіршення приміщення, ще й без відповідних дозволів;

- відповідачем проведено обстеження спірного об'єкту нерухомості і відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта встановлено самовільне переобладнання, невідповідність кошторису до реально виконаних робіт;

- відповідач вважає, що наведені обставини повністю спростовують факт проведення позивачем будь-яких поліпшень, самовільне переобладнання приміщення призводить до значних збитків відповідача. Оскільки технічний паспорт було виготовлено 16.11.2016р., то саме з цього моменту відповідач дізнався про вищезазначені факти, які є нововиявленими обставинами у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 у справі № 910/28745/15 залишено без задоволення, а вказану постанову - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017р. ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. у справі №910/28745/15 було скасовано, а справу №910/28745/15 передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Розглянувши доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15, а також надані сторонами пояснення і письмові докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що вищевказана заява відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (аналогічна правова позиція наведена в п.п.1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р. (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами").

Як вбачається зі змісту заяви відповідача б/н від 06.11.2016р. про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 за нововиявленими обставинами, доводи (обґрунтування) цієї заяви по суті є тотожними тим, які викладені у першій заяві відповідача б/н від 17.08.2016р. про перегляд тієї ж самої постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Так, відповідач зазначає про те, що наразі підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 є обставини, про існування яких йому не було відомо на момент розгляду апеляційної скарги позивача та ухвалення постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016p. у справі №910/28745/15, а саме: спірне приміщення було реконструйоване без дозволу відповідача, як орендодавця; кошторис на виконання будівельних робіт не погоджувався відповідачем; вартість будівельних робіт є завищеною; фактично, поліпшення позивачем не проводилися.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з першою заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15, відповідач посилався на лист слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві Бондарчук-Саввон Н.С., згідно з яким існує підстава вважати кошторис №2-1-1 від 11.09.2012р. підробленим (фіктивним). Відповідач вважає, що названий кошторис та акт приймання-передачі виконаних робіт не є належними доказами проведення позивачем невід'ємних поліпшень орендованого приміщення.

Натомість ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016р. у справі №910/28745/15 встановлено, що обставини, заявлені відповідачем як нововиявлені, були йому відомі як на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції й прийняття ним постанови, про перегляд якої просить відповідач, так і під час розгляду справи Вищим господарським судом України, що свідчить про те, що судами надано правову оцінку вищевказаним доводам відповідача.

Колегією суддів враховано посилання відповідача у другій заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 на самовільне переобладнання й невідповідність кошторису до реально виконаних робіт.

Однак колегія суддів вважає, що відповідач повторно просить суд апеляційної інстанції здійснити переоцінку наявних в матеріалах справи письмових доказів, в тому числі фактичних обставин справи, які були відомі як відповідачеві, так і суду під час винесення постанови, про перегляд якої відповідачем подано заяву.

За твердженням відповідача, він не надавав позивачу свого погодження щодо вартості невід'ємних поліпшень. Відповідач вважає, що вартість поліпшень є завищеною, а акт виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року №11/09 від 16.11.2012р. на суму 668 035,00 грн. та локальний кошторис №2-1-1 від 11.09.2012р. не є належними доказами здійснення невід'ємних поліпшень орендованого приміщення.

Водночас в постанові Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 (том справи - 1, аркуші справи - 190-191) зазначено наступне:

- судами встановлено, що наймачем зроблено поліпшення орендованого майна у розумінні ст. 778 ЦК України, здійснення якого було погоджено наймодавцем відповідно до додаткової угоди №1 від 07.09.2012, з метою поліпшення орендованого майна, що знаходилось у непридатному для використання стані. Водночас здійснення позивачем необхідних витрат на поліпшення орендованого майна на суму 668 035 грн. підтверджено матеріалами справи, а саме: актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 №11/09 від 16.11.2012 на суму 668 035 грн. та локальним кошторисом №2-1-1;

- під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи заперечення позивача щодо завищення вартості ремонтних робіт, проведених ним у орендованому приміщенні, останнім проведено та надано суду висновок експертного будівельно-технічного дослідження №1681 від 01.04.2016 згідно якого вартість ремонтних робіт, що відображена у локальному кошторисі та акті приймання виконаних робіт не є завищеною та складає 668 035 грн.

Окрім того, при перегляді апеляційної скарги відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015р. у справі №910/28745/15 Київським апеляційним господарським судом було враховано, що факт надання позивачеві згоди на проведення робіт з поліпшення орендованого майна підтверджується додатковою угодою №1 до договору оренди від 07.09.2012р. В обґрунтування наявності правових підстав для задоволення позову, судом апеляційної інстанції здійснено посилання як на належні та допустимі докази, окрім акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 №11/09 від 16.11.2012р. на суму 668 035,00 грн. та локального кошторису №2-1-1 від 11.09.2012р., на інші письмові докази, зокрема, фотокартки щодо стану приміщення до проведення позивачем ремонтних робіт по його поліпшенню, а також після проведених відповідних ремонтних робіт, висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 31.03.2016р., тощо.

З наведеного вбачається, що приймаючи судове рішення, про перегляд якого відповідачем подано заяву, Київський апеляційний господарський суд надав правову оцінку фактичним обставинам справи щодо наявності належних та допустимих доказів на підтвердження здійснених позивачем поліпшень орендованого приміщення й іншим наявним в матеріалах справи письмовим доказам, наданим сторонами у справі.

Зібрані у справі матеріали та пояснення сторін свідчать про те, що відповідачеві достеменно було відомо про існування вищезгаданих фактичних обставин справи задовго до проведення технічного огляду приміщення та виготовлення Технічного паспорту, на який посилається заявник як на нововиявлену обставину.

Обставини справи щодо переобладнання орендованого приміщення, про які зазначає відповідач, вже були предметом дослідження судом апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду даної справи та розгляду судом апеляційної інстанції вперше поданої заяви про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 за нововиявленими обставинами.

До того ж, обставини, на які, як на нововиявлені посилається відповідач в своїй заяві, не встановлено технічним паспортом, оскільки останній підтверджує лише наявність переобладнання (реконструювання) орендованого приміщення, але не містить відомостей про те, що таке переобладнання було погіршенням, а не поліпшенням орендованого приміщення.

Посилання відповідача про те, що він не мав доступу до орендованих позивачем приміщень до 05.10.2016р., а тому не міг довідатися про здійснену позивачем реконструкцію не може бути прийнято судом до уваги.

В матеріалах справи наявна копія постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016р. у справі №910/30731/15 за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності міста Києва, Приватне підприємство "Кондитерський магазин" про виселення та зобов'язання вчинити дії (том справи - 3, аркуші справи - 87-94), в якій зокрема, встановлено наступне:

- на підставі рішення конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) від 16.10.2015р. №7 нежилі приміщення загальною площею 8,10 кв.м, що знаходяться на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1, передані в оренду ПП "Кондитерський магазин";

- на підставі вказаного рішення, 27.11.2015р. між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Приватним підприємством "Кондитерський магазин", та Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" укладено договір №2092 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду;

- згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 27.11.2015р. приміщення у нежилому будинку, що перебуває на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація", загальною площею 8,10 кв. м., що розташоване в м. Київ, АДРЕСА_1 згідно з договором оренди №2092 від 27.11.2015р., передані в оренду ПП "Кондитерський магазин". Вказаний акт підписаний Департаментом комунальної власності м. Києва, ПП "Кондитерський магазин" та КП "Київжитлоспецексплуатація";

- на дату звернення позивача з даним позовом (04.12.2015р.) спірні нежитлові приміщення перебувають в оренді у третьої особи - ПП "Кондитерський магазин". Доказів того, що на час звернення з позовом та розгляду справи судом, нежилі приміщення загальною площею 8,10 кв.м, що знаходяться на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1, займає відповідач, позивачем суду не надано. Доданий до позовної заяви акт про фактичне використання нежилих приміщень складений 14.11.2012р. та, з огляду на зазначені обставини, не підтверджує факт зайняття відповідачем спірних приміщень станом на дату звернення з позовом.

З наведеного випливає, що ще 27.11.2015р. Приватне підприємство «Кондитерський магазин» (відповідач у справі №910/28745/15) мав доступ до орендованого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (позивач у справі №910/28745/15) приміщення, оскільки орендоване Приватним підприємством «Кондитерський магазин» у Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» нежиле приміщення загальною площею 8,10 кв. м. є суміжним приміщенню, яке орендував позивач у відповідача та яке, виконувало роль евакуаційного виходу з приміщення, яке орендував позивач у відповідача.

Вищезгадана постанова суду апеляційної інстанції від 14.09.2016р. у справі №910/30731/15 набрала законної сили, в касаційному порядку не оскаржувалася і наразі є чинною. Оскільки до складу учасників судового процесу у справі №910/30731/15 входили позивач і відповідач у справі №910/28745/15, обставини встановлені названою постановою не підлягають повторному доведенню у справі №910/30731/15 відповідно до вимог ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач також посилався на кримінальне провадження №0001902, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2016р. за заявою Юрченко Л.В. (генерального директора відповідача у даній справі), в якій вказано про самовільне здійснення позивачем ресторанного господарства під названою «ІНФОРМАЦІЯ_1», шляхом самоправного використання нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, належного на праві власності відповідачу, внаслідок чого інтересам відповідача, як власника, заподіюється шкода. Окрім того, відповідачем було надано копію протоколу від 12.04.2017р. допиту свідка - ОСОБА_7, який відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, значився як директор Приватного підприємства «Будсервіс Універсал». Саме вказане підприємство здійснювало розрахунок вартості ремонтних та дизайнерських робіт на замовлення позивача.

Однак, як уже зазначалося вище, обставини щодо підроблення (фальсифікації) кошторису №2-1-1 від 11.09.2012р. та акту приймання-передачі виконаних робіт, а також завищення вартості проведених позивачем поліпшень орендованого приміщення вже розглядалися при першому зверненні відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15. Відносно вищевказаних обставин ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016р. у справі №910/28745/15 було встановлено, що ці обставини були відомі відповідачу як на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції й прийняття ним постанови, про перегляд якої просить відповідач, так і під час розгляду справи Вищим господарським судом України, а відтак судами вже надано правову оцінку вищевказаним доводам відповідача.

До того ж, у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України доказову силу має саме вирок суду у кримінальному провадженні, а не протокол допиту чи засвідчення факту подання заяви про вчинення діяння, яке має ознаки дій, що переслідуються у кримінальному порядку.

Підсумовуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що обставини, наведені в заяві відповідача б/н від 06.11.2016р. про перегляд за постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 нововиявленими обставинами та додаткових поясненнях до цієї заяви у розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України не є нововиявленими. Фактично відповідач просить суд апеляційної інстанції здійснити переоцінку тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду даної справи.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору. Зокрема, не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №3-1629гс16 від 13.03.2017р.).

Також судом апеляційної інстанції враховано правову позицію Європейського Суду з прав людини щодо недопустимості перегляду остаточного і обов'язкового рішення, викладену у рішенні по справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х (п. 46 рішення), а саме те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення.

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленою обставиною є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Натомість обставини, на які посилався відповідач в своїй заяві б/н від 06.12.2016р. не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Зважаючи на обставини справи в їх сукупності, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що заява відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №910/28745/15 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з п.3 ч.5 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення приймається ухвала - у разі залишення рішення, ухвали чи постанови без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 43, 77, 86, 99, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Кондитерський магазин" б/н від 06.11.2016р. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 у справі №910/28745/15 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 у справі №910/28745/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/28745/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Ю.Л. Власов

Л.В. Кропивна