ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 червня 2017 року Справа № 922/3468/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Малетича М.М.,

Плюшка І.А.

перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_2

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2017

у справі № 922/3468/16 господарського суду Харківської області

за позовом Фізичної особи ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради

про визнання недійсним рішення загальних зборів та визнання недійсною нової редакції (змін) до Статуту

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_2 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2017 у справі № 922/3468/16.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 1312 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Крім того, згідно з пп. 11 п. 161 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1311 та ст. 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон № 1401), цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім ч. 6 ст. 124 Конституції України в редакції цього Закону, яка набирає чинності через три роки з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Офіційне опублікування Закону відбулося 29.06.2016 (Голос України, 2016, 06, 29.06.2016 № 118), тобто даний Закон набрав чинності 30.09.2016.

Отже, з 01.01.2017 представництво у Вищому господарському суді України як суді касаційної інстанції у справах, провадження яких порушено після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатами.

Провадження по справі № 922/3468/16 було порушено господарським судом Харківської області 17.10.2016, тобто після набрання чинності Закону № 1401. Відтак, при оскарженні судових рішень у даній справі в касаційному порядку, сторони повинні були враховувати вказані приписи Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Як зазначено в ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з поданої касаційної скарги, остання підписана представником Фізичної особи ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності № 1876 від 14.09.2016. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 здійснює адвокатську діяльність та представляє інтереси скаржника як адвокат, до касаційної скарги не додано (належним чином засвідчену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та/або посвідчення адвоката України, оригінал чи належним чином засвідчена копія договору про надання правової допомоги тощо).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи 12.10.2016 Фізична особа ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою від 03.10.2016, в якій просить: - визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Автомобіліст" від 12.07.2016, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Автомобіліст" № 4 від 12.07.2016; - визнати недійсною нову редакцію (зміни) до Статуту ТОВ "Автомобіліст", прийняту на підставі протоколу № 4 від 12.07.2016, тобто позивач звернувся до господарського суду з двома немайновими вимогами.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставкою судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 грн.

Отже, за подання касаційної скарги, скаржник повинен був сплатити судовий збір як за дві немайнові вимоги (1 653,60 грн. + 1 653,60 грн.) у розмірі 3 307,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2017 у справі № 922/3468/16 повернути Фізичній особі ОСОБА_2

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: М. Малетич І. Плюшко