ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 червня 2017 рокуСправа № 921/336/17-г/18
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Охотницька Н.В., розглянувши позовну заяву від 29.05.2017 (вх. № 356 від 01.06.2017) ОСОБА_1 (вул. Піддубна, 2, с. Боричівка, Теребовлянський район, Тернопільська область) до відповідача публічного акціонерного товариства "Теребовлянський комбінат хлібопродуктів" (вул. Л.Українки, 13, смт. Дружба, Теребовлянський район, Тернопільська область), третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль) про визнання недійсним засідання комісії з продажу акцій ВАТ "Теребовлянський комбінат хлібопродуктів" від 25.09.2007, повертає її і додані до неї документи без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, об'єкти, розміри ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями станом на 05.01.2017).

Відповідно до ст. 4 названого Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, ч. 2 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що з позовів немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз.4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді немайнового характеру 1600,00 грн.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивач, згідно заяви від 06.04.2017, просить суд звільнити його від сплати судового збору по даній справі.

В обґрунтування необхідності звільнення від сплати судового збору позивач посилається на важке фінансове становище та цілковиту відсутність коштів, як доказ останнього долучає довідку Теребовлянського відділення Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № 14899 від 24.02.2017. Крім того, позивач долучає довідку Виконавчого комітету Теребовлянської міської ради про те, що станом на 16.05.2017 ОСОБА_1 ніде не працює та в центрі зайнятості в пошуках роботи не зареєстрований, про що свідчить відмітка Теребовлянського районного центру зайнятості. Крім того, ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному спостереженні у сімейного лікаря з 2006 року, що підтверджується довідкою медичної комунальної установи Теребовлянської районної ради "Теребовлянський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" №128 від 24.05.2017, з діагнозом, який також зазначений у даній довідці.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім цього, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про звільнення їх від сплати судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Аналогічна позиція викладена Вищим господарським судом України в ухвалах від 16.01.2015 року у справі № 908/4180/14 та від 04.11.2015 року у справі №910/20108/15.

За практикою Європейського суду з прав людини принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38).

Особливо це стосується позовів, що виникають із господарських правовідносин, які засновані на юридичній рівності їх учасників.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви, як доказ, який на його думку, свідчить про неможливість сплати ОСОБА_1 судового збору за її подання долучено довідку Теребовлянського відділення Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № 14899 від 24.02.2017. Однак, сама лише інформація про те, що у Теребовлянського відділення Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області відсутня інформація про доходи позивача за 2016 рік, інформація Виконавчого комітету Теребовлянської міської ради та відмітка Теребовлянського районного центру зайнятості населення, а також довідка медичної комунальної установи Теребовлянської районної ради "Теребовлянський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" №128 від 24.05.2017 ніяким чином не може свідчити про те, що позивач позбавлений можливості сплачувати судовий збір та звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

Також, суд звертає увагу, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Втім, позивачем не зазначено ідентифікаційні коди у позовній заяві відносно себе, відповідача та третьої особи.

З огляду на вищенаведене, відповідно до п.п. 2, 4, ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву від 29.08.2016 р. (вх. №588 від 29.08.2016р.) і додані до неї документи заявнику.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 54, 57, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву від 29.05.2017 (вх. № 356 від 01.06.2017) ОСОБА_1 (вул. Піддубна, 2, с.Боричівка, Теребовлянський район, Тернопільська область) до відповідача публічного акціонерного товариства "Теребовлянський комбінат хлібопродуктів" (вул. Л.Українки, 13, смт. Дружба, Теребовлянський район, Тернопільська область), третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль) про визнання недійсним засідання комісії з продажу акцій ВАТ "теребовлянський комбінат хлібопродуктів" від 25.09.2007 та додані до неї документи всього на 23 арк. ОСОБА_1 (вул. Піддубна, 2, с.Боричівка, Теребовлянський район, Тернопільська область) - без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення

Суддя Н.В. Охотницька