ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 925/363/17

Господарський суд Черкаської області в складі колегії суддів: головуючого судді Довганя К.І., із секретарем Петрик І.О. за участю позивача: ОСОБА_1 за довіреністю, відповідач - ОСОБА_2 за довіреністю розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30" до Золотоніської центральної районної лікарні про усунення перешкод орендованим майном.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про усунення перешкод у користуванні обєктом оренди нежилим приміщенням, загальною площею 18,00 кв.м., яке знаходиться на балансі Золотоніської ЦРЛ та розташоване на першому поверсі головного корпусу лікарні за адресою: м. Золотоноша, вул., Лікарняна, 2, шляхом зобовязання Золотоніської центральної районної лікарні Золотоніської районної ради Черкаської області відновити електропостачання вказаного нежилого приміщення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за укладеним ним з відповідачем договором оренди комунального майна від 30.12.2013 №13-1310 зі строком дії з 30.12.2013 по 30.11.2016 він одержав від відповідача у строкове платне користування нежиле приміщенням загальною площею 18 кв. м., що перебуває на балансі для здійснення у ньому господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами та виробами медичного призначення. Враховуючи відсутність заяв сторін цього договору про припинення останнього або зміну його умов протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, цей договір в силу ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені, тобто з 30.11.2016 по 30.10.2019. Не зважаючи на ці обставини відповідач припинив електропостачання обєкта оренди, що позбавило позивача можливості використовувати його за призначенням і тим самим порушило його права як орендаря на користування орендованим майном.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши при цьому у відзиві на позов на бездоказовість порушення ним прав позивача і на невідповідність доводів позивача щодо продовження договору оренди комунального майна від 30.12.2013 №13-1310 після закінчення терміну його дії на новий строк фактичним обставинам. Відповідач стверджує, що своїм листом від 15.12.2016 №2007 на адресу позивача, повідомив останнього про небажання продовжувати дію вказаного договору, а тому цей договір припинив свою дію.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.05.2017 за участю представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача підтримала заперечення проти позову з підстав викладених у відзиві на позов. При цьому відповідач не заперечував факт відключення електропостачання обєкту оренди.

Крім того, за твердженням представника позивача, окремим доказом факту продовження дії договору оренди від 30.12.2013 №13-1310 є прийняття відповідачем орендної плати.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини.

30.12.2013 року Золотоніська центральна районна лікарня як орендодавець і товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30" як орендар уклали між собою договір оренди комунального майна №13-1310 (далі договір №13-1310), згідно з п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 18 кв. м., яке знаходиться на балансі Золотоніської центральної районної лікарні з метою його використання для здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами та виробами медичного призначення.

У розділі 3 договору №13-1310 його сторони передбачили розмір орендної плати, строки та порядок її сплати, перегляду її розміру та розмір пені за несвоєчасну сплату орендної плати і у п. 3.5 зазначили, що крім орендної плати орендар сплачує орендодавцеві загально експлуатаційні витрати, повязані з експлуатацією майна, комунальні видатки, компенсацію земельного податку. Оплата комунальних та інших послуг, а також витрат на утримання здійснюється орендарем за окремою угодою з орендодавцем. Наявність угоди є обовязковою для дії договору оренди.

Пунктом 9.1 договору №13-1310 визначено строк дії цього договору з 30.12.2013 по 30.11.2016.

Згідно з п. 9.6 договору №13-1310 за два місяці до закінчення строку дії договору орендар повинен подати письмову для укладення нового договору.

Того ж дня 30.12.2013 у відповідності з п. 3.5 договору №13-1310 уклали між собою угоду про надання послуг у звязку з орендою, якою передбачили зобовязання орендаря сплачувати орендодавцеві плату за комунальні послуги в орендованому приміщенні згідно з калькуляцією та передбачені законодавством податки, встановили строк сплати і відповідальність за прострочення оплати.

У приведеній у вказаній угоді калькуляції витрат на комунальні послуги її сторони передбачили, зокрема, плату за електроенергію згідно з діючими тарифами.

Відповідно до п. 4 угоди про надання послуг у звязку з орендою ця угода набирає чинності з моменту підписання договору оренди і дії протягом усього строку оренди комунального майна.

20.10. 2016 року відповідач у відповідь на лист позивача про продовження дії договору №13-1310 повідомив останнього про небажання продовжувати його дію до на новий строк.

Крім того, листом відповідача від 15.12.2016 №2007 на адресу позивача повідомив останнього про небажання продовжувати дію договору №13-1310 та вимагав звільнити орендоване приміщення. Факт направлення вказаного листа підтверджується наданим відповідачем чеком поштового відправлення.

01.02.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією якою вимагав невідкладного відновлення електропостачання орендованого за договором №13-1310 приміщення та припинення будь-яких інших дій, що безпосередньо чи опосередковано перешкоджатимуть реалізації прав позивача на це приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частина 1 ст. 777 Цивільного кодексу України передбачає, що наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Стаття 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" як спеціального закону, що регулює спірні правовідносини, оренду визначає як засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Стаття 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає такі норми:

1. Термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

2. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

3. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ст. 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

30.11.2016 термін дії договору №13-1310, на який він був укладений, закінчився.

Відповідач у визначений ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України і ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" повідомив позивача про небажання продовжувати на наступний термін цей договір. Зі змісту ст. ст. 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. ст. 17 та ч.2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Отже, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Стаття 764 Цивільного кодексу України не встановлює форми, у якій має виражатися заперечення наймодавця проти продовження користування наймачем майном після закінчення строку договору найму.

У ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" продовження дії договору оренди після закінчення терміну його дії, обумовлюється відсутністю заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору. При цьому вказана норма на відміну від ч. 3 ст. 17 цього Закону не встановлює обовязковості письмової форми таких заяв і не передбачає обовязку їх надіслання (вручення) іншій стороні.

Отож заява однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору може бути виражена і доведена до іншої сторони у любій формі, у тому числі і шляхом вчинення дій, які означають про таке бажання сторони.

Виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

Укладений сторонами договір від 30.12.2013 №13-1310 припинив свою дію 30.11.2016. Дії відповідача щодо відключення орендованого позивачем приміщення від електроживлення після закінчення строку дії договору №13-1310 також означають про небажання відповідача продовжувати дію договору на новий строк.

Таким чином, господарський суд вважає, що договір №13-1310 після 30.11.2016 припинився і не продовжився на новий строк, тому у позивача немає права оренди на нежитлове приміщення, усунення перешкод у користуванні яким він вимагає у позові.

За таких обставин позов з вказаних у ньому підстав задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 07.06.2017

СУДДЯ К.І.Довгань