КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа№ 925/39/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача (апелянта): Бєлячкова О.В.- за довір. № 6-48 від 10.01.2017р.;

від відповідача: Саражан Н.М. - за довір. № 2 від 03.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017р.

у справі №925/39/17 (суддя Васяновича А.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та

газифікації "Черкасигаз"

про стягнення 35 356 038 грн. 46 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017р. позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнено з Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" - 350, 98 грн. основного боргу, 3, 23 грн. 3% річних, 13,50 грн. інфляційних втрат, 30,09 грн. пені та 168 977,25 грн. витрат на сплату судового збору. Провадження у справі №925/39/17 в частині вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" 14 290 000,00 грн. основного боргу - припинено. В решті вимог - в позові відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 6 273 761,82 грн. основного боргу за послуги з балансування природного газу за жовтень 2016 року, стягнення 8 424 844 грн. пені, 1 230 598,82 грн. 3 % річних, 5 136 336,02 грн. інфляційних збитків та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз". передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийнято до апеляційного провадження та призначено до розгляду на 24.05.2017р.

23.05.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому засіданні від 24.05.2017р. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі просив суд задовольнити її та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача з урахуванням наданого відзиву заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017р. залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (оператор) та Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (замовник) уклали договір транспортування природного газу за № від 17.12.2015р.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що оператор зобов'язався надати замовнику послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник - сплачувати оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно п. 2.2. Договору передбачено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (далі-Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.3. Договору встановлено, що послуги, які можуть надаватися замовнику за цим договором є, зокрема, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі-балансування).

Умовами пункту 2.6. Договору передбачено, що Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор, в свою чергу, має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7 договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що позивач зобов'язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від відповідача відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов'язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно п. 4.1. Договору відповідач зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси

Відповідно до п. 4.2. Договору відповідач має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

Нормами п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу газотранспортної системи встановлено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Пунктом 5 глави 1 Розділу І Кодексу встановлено, що:

- небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

- алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Як вбачається з положень Кодексу, алокація здійснюється на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, та на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень п. 2 глави 7 Розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи.

Так, в результаті аналізу відповідних підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу, згідно яких замовник послуг на транспортування подав певні обсяги природного газу до газотранспортної системи та здійснив їх відбір з такої системи, формується алокація щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Згідно з п. п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Відповідно до п. п. 1-4 глави 1 Розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Згідно з пунктом 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів:

1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов'язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання;

2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Відповідно до п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Також в розділі IX "Визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них" Договору, передбачені аналогічні положення, а саме:

- в п. 9.1 Договору передбачено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов'язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу;

- в п. 9.4 Договору передбачено, що оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

При цьому, згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

Виходячи з аналізу вищенаведених положень договору та вимог чинного законодавства для позивача встановлені права та обов'язки щодо визначення у відповідача наявності негативного місячного небалансу та надання відповідачу, у зв'язку з цим, послуг балансування у разі неврегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені договором та Кодексом, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу у вересні 2016 року в обсязі 2 113,332 тис. куб. м., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом.

Наявність негативного небалансу газу у відповідача у вересні 2016 року підтверджується тим, що згідно номінації відповідача на вересень 2016 року публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" не включало обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати, які не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у зведеній алокації публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за вересень 2016 року було вказано про використання публічним акціонерним товариством "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" у вересні 2016 року 2 113,332 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі "підтверджений обсяг номінацій" на вказану потребу відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Виходячи з вищевикладеного, у відповідача негативний місячний небаланс у вересні 2016 року становить 2 113,332 тис. куб. м. природного газу.

Факт наявності негативного місячного небалансу у вересні 2016 року на обсяг, що складає 2 113,332 тис. куб. м. природного газу, по суті, відповідачем визнається і не оспорюється, враховуючи, що саме відповідач у зведеній алокації фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за вересень 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати відповідача у вересні 2016 року на обсяг, що складає 2 113,332 тис. куб. м.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу в у вересні 2016 року в загальному обсязі 2 113,332 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування у вересні 2016 року, про що було складено односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30 вересня 2016 року №09-16--БАЛАНС вартістю у розмірі 14 290 350,98 грн. (а.с. 46).

В зв'язку з цим, позивач, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 17 жовтня 2016 року № 14147/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу у вересні 2016 року в обсязі 2 113,332 тис. куб. м., надав акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30 вересня 2016 року, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №09-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування.

При цьому, вартість послуг балансування обсягів природного газу відповідачу вираховувалась позивачем у відповідності до положень п.9.2 договору.

Так, в п.9.2 договору передбачено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: Вбалансування =БЦГ х К х QБГ, де

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Положеннями п. 9.3. Договру передбачено, що базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту позивача, на вересень 2016 року базова ціна становила 6 829 грн. 20 коп. з ПДВ, з урахуванням вартості послуги зі зберігання природного газу, що складає - 67 грн. 20 коп. Оскільки послуга зі зберігання природного газу не надавалась, вартість послуг балансування газу наданих відповідачу у вересні 2016 року на суму в розмірі 14 290 350,98 грн. була вирахувана наступним чином: 6 762 грн. х 1 х 2 113,332 тис.куб.м.

Крім того позивач зазначав, що у відповідача виник перед позивачем негативний місячний баланс у жовтні 2016 року в обсязі 736,440 тис. куб.м.

Позивач зазначав, що наявність негативного небалансу газу у відповідача в жовтні 2016 року підтверджується Інформацією про надходження та розподіл природного газу (оперативні дані) в жовтні 2016 року по ПАТ "Черкасигаз", та полягає в тому, що дані обсяги природного газу 736,440 тис. куб.м. були відсутні в підтверджених номінаціях відповідача за жовтень 2016 року, що відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу по своїй суті є несанкціонованим відбором природного газу.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем даного негативного місячного небалансу у жовтні 2016 року у строк та порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 28 грудня 2016 року №10-16--БАЛАНС на вартість таких послуг у розмірі 6 273761 грн. 82 коп.

В зв'язку з цим, позивач, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 16 січня 2017 року № 424/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу у жовтні 2016 року в обсязі 736,440 тис. куб. м., надав акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 28 грудня 2016 року, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №10-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування природного газу в жовтні 2016 року в розмірі 6 273 761 грн. 82 коп.

Так, згідно інформації з офіційного веб-сайту позивача, на жовтень 2016 року базова ціна газу становила 7 166 грн. 40 коп. з ПДВ, з виключенням вартості послуги зі зберігання природного газу, у зв'язку з її неподанням (67 грн. 20 коп. з ПДВ) та складала 7 099 грн. 20 коп. за 1000 куб.м. з ПДВ.

Виходячи з вищевикладеного, вартість послуг балансування газу наданих відповідачу у жовтні 2016 року на суму в розмірі 6 273 761 грн. 82 коп. була вирахувана наступним чином: 7 099,2 грн.х1,2х 736,440 тис.куб.м.

Позивач звертаючись до суду першої інстанції зазначив, що відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативного місячного небалансу у вересні та жовтні 2016 року у належний для цього строк, чим порушив умови п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, що вказує на порушення умов договору відповідачем.

В матеріалах справи наявне рішення Господарського суду Черкаської області від 15 липня 2016 року по справі №925/586/16, яким задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про стягнення заборгованості за надані відповідачу в січні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу, згідно договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 вересня 2016 року вищевказане рішення скасовано частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 37 821 889 грн. 10 коп. боргу та 199 831 грн. 47 коп. судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом борг у розмірі 37 821 889 грн. 10 коп. за надані позивачем в січні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу відповідачем сплачено не було.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, оплата з надання послуг балансування здійснюється протягом 5 банківських днів з дня надання відповідачу на його електронну адресу розрахунку вартості балансування та рахунку-фактури.

20 жовтня 2016р. були надіслані відповідачу відповідні документи за надані послуги балансування в вересні 2016р., а отримані останнім 24 жовтня 2016 року, що підтверджується даними Укрпошти про вручення реєстрованого поштового відправлення №347.

Виходячи з вищенаведеного, останній день сплати отриманих послуг є 31 жовтня 2016 року.

Водночас акт надання послуг балансування обсягів природного газу за жовтень 2016 року та рахунок - фактуру були надіслані відповідачу 19 січня 2017 року.

Як зазначав відповідач (у доповненні до відзиву) розрахунок вартості послуг балансування за жовтень 2016 року було отримано останнім 23 січня 2017 року.

Дані доводи також підтверджуються відомостями про вручення реєстрованого поштового відправлення №006 із офіційного сайту Укрпошти.

Таким чином останній день сплати послуг з балансування в жовтні 2016 року - 30 січня 2017 року.

Позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області з відповідним позовом 29 грудня 2016р., про що свідчить поштовий штемпель на конверті в якому надійшов позов.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів апеляційної інстанції, погоджується з висновком сулу першої інстанції стосовно того, що позивач звернувся передчасно з вимогами про стягнення 6 273 761 грн. 82 коп. боргу за надані позивачем у жовтні 2016 року послуг з балансування обсягів природного газу, оскільки станом на день звернення до суду строк оплати наданих послуг в жовтні 2016 року не настав, а тому право позивача не порушено.

Також слід зазначити, що судом першої інстанції з'ясовано, що 17 січня 2017 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (далі - Сторона 1), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (далі - Сторона 2), товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (далі - Сторона 3), публічним акціонерним товариством "Черкасигаз" (далі - Сторона 4), публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - Сторона 5), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі - Остання сторона), з метою погашення взаємної заборгованості було укладено Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №226/у за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Предметом цього Спільного протокольного рішення є організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Згідно розділу 2 сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами Спільного протокольного рішення.

Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Стороні 1 у сумі 20 000 000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20".

Сторона 1 перераховує на рахунок Сторони 2 кошти у сумі 20 000 000,00 гри. із записом у графі "призначення платежу": за листопад 2016 р. "п" 1 894 942,00 грн."; "с" 18 105 058,00грн." "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20".

Сторона 2 перераховує Стороні 3 кошти за пільги та субсидії у сумі 20 000 000,00 грн. із записом у графі "призначення платежу": за листопад 2016 року "п" 1 894 942,00 грн."; "с" 18 105 058,00 грн." "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20".

Сторона 3 перераховує Стороні 4 кошти в сумі 20 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 3 333 333,33 грн., за листопад 2016 р. згідно з договором від 20 липня 2015 року № 13 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20", дата і номер СПР за розподіл природного газу за 2016 рік договір від 20 липня 2015 рік № 13, у тому числі ПДВ 3 333 333,33 грн.",

Сторона 4 перераховує Стороні 5 кошти в сумі 20 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 3 333 333,33 грн., за 2016 р. згідно з договором від 17 грудня 2015р. № із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20", дата і номер СПР за надані послуги за 2016 рік договір транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № , у тому числі ПДВ 3 333 333,33 грн.".

Сторона 5 перераховує Стороні останній кошти в сумі 20 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 3 333 333,33 грн., за природний газ за 2015 рік згідно з договором від 27.12.2013 №14-ВТВ/ із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20", за природний газ за 2015 рік, договір від 27.12.2013 №14-ВТВ/, у тому числі ПДВ 3 333 333,33 грн.".

Сторона остання перераховує кошти в сумі 20 000 000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

В цей же день також між тим ж сторонами було підписано спільне протокольне рішення за №225/у згідно умов якого Сторона 4 перераховує Стороні 5 кошти в сумі 17 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 2 833 333,33 грн., за 2016 р. згідно з договором від 17 грудня 2015р. № із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20", дата і номер СПР за надані послуги за 2016 рік договір транспортування природного газу від І 7.12.2015р. № , у тому числі ПДВ 2 833 333,33 грн.".

Згідно копій платіжних доручень №№135, 136 від 18 січня 2017 року на рахунок позивача відповідачем було перераховано 37 000 000 грн. 00 коп.

Крім того 16 лютого 2017 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (далі - Сторона 1), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (далі - Сторона 2), товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (далі - Сторона 3), публічним акціонерним товариством "Черкасигаз" (далі - Сторона 4), публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - остання сторона), з метою погашення взаємної заборгованості було укладено Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №71/УТГ та №72/УТБ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається із матеріалів справи, всі Спільні протокольні рішення підписано сторонами без зауважень.

Згідно п. 2.6. зазначених Спільних протокольних рішень від 16 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство "Черкасигаз" перераховує Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" в загальному розмірі 14 290 000 грн. за надані послуги балансування обсягів природного газу за 2016 рік згідно з договором від 17 грудня 2015 року № із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11 січня 2005 року №20", дата і номер СПР за надані послуги балансування обсягів природного газу за 2016 рік договір транспортування природного газу від 17 грудня 2015 року №, у тому числі ПДВ 2 381 666 грн. 67 коп.

Кошти в сумі 14 290 000 грн. 00 коп. були перераховані відповідачем на рахунок позивача, що підтверджується копіями платіжних доручень №№155,156 від 17 лютого 2017 року.

В розділі 3 вищезазначених Спільних протокольних рішень визначено, що з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення сторони зобов'язуються:

забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року № 493/688 (далі - Порядок проведення розрахунків);

перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок;

оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього Спільного протокольного рішення;

забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим Спільним протокольним рішенням.

Укладаючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на надання пільг, субсидій і компенсацій населенню, позивач і відповідач керувалися не умовами договору, а спеціальними нормативно-правовими актами, якими передбачається процедура розрахунку і надання населенню не тільки теплової енергії, а і пільг, субсидій та компенсацій на оплату тепло-, водопостачання, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11 січня 2005 року, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688 цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Підписавши Спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк виконання частини грошового зобов'язання, а саме: проведення частини розрахунків за надані послуги з балансування обсягів природного газу у 2016 році на загальну суму 51 290 000 грн. 00 коп.

В іншій частині строк виконання зобов'язання залишився незмінним.

Отже, відповідач зобов'язався перерахувати кошти позивачу в загальній сумі 51 290 000 грн. 00 коп. не пізніше наступного дня після їх зарахування на власний рахунок.

Щодо зауважень позивача про неможливість зміни строків та порядку розрахунків за надані послуги балансування у січні 2016 року, шляхом підписання спільних протокольних рішень, внаслідок набрання рішенням зі справи №925/586/16 законної сили слід вказати, що позивач мав право не приєднуватися до спільних протокольних рішень та не підписувати їх, а рішення суду зі справи №925/586/16 про стягнення боргу в сумі 37 821 889 грн. 10 коп. виконувати в примусовому порядку.

Нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, оскільки відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 14 290 000 грн. 00 коп., що підтверджується копіями платіжних доручень №155, №156 від 17 лютого 2017 року та враховуючи, що вищевказану суму боргу було сплачено відповідачем після звернення позивача з відповідним позовом до суду

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В зв'язку з чим суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в цій частині на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

В решті стягнення суми основного боргу в розмірі 6 273 761 грн. 82 коп. слід відмовити, у зв'язку з тим, що строк оплати послуг з балансування обсягів природного газу у жовтні 2016 року на день звернення до суду не настав, а тому право позивача не порушено.

З урахуванням вищенаведеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 350 грн. 98 коп.

Оскільки на думку позивача відповідач здійснював оплату послуг з балансування обсягів природного газу з порушенням строків, визначеного п. 9.4. договору, позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 10 799 грн. 10 коп. - 3 % річних та 69 011 грн. 38 коп. інфляційних втрат, у зв'язку з несплатою вартості послуг з балансування обсягів природного газу у жовтні 2016 року, 131 190 грн. 11 коп. 3% річних та 543 033 грн. 34 коп. інфляційних втрат, у зв'язку з несплатою вартості послуг з балансування обсягів природного газу у вересні 2016 року, 1 088 612 грн. 84 коп. та 4 524 304 грн. 80 коп. у зв'язку з несплатою вартості послуг з балансування обсягів природного газу у січні 2016 року (основний борг стягнуто постановою КАГС від 07 вересня 2016 року у справі №925/586/16).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 13.5. договору визначено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем було заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 100 791 грн. 58 коп. пені у зв'язку з несплатою вартості послуг з балансування обсягів природного газу у жовтні 2016 року, 1 224 441 грн. 00 коп. пені у зв'язку з несплатою вартості послуг з балансування обсягів природного газу у вересні 2016 року, 7 099 741 грн. 51 коп. пені у зв'язку з несплатою вартості послуг з балансування обсягів природного газу у січні 2016 року (розрахунок штрафних санкцій знаходиться в матеріалах справи).

Оскільки як зазначалося вище строк оплати наданих послуг з балансування обсягів природного газу у жовтні 2016 року станом на день звернення до суду не настав, то підстави для стягнення з відповідача 10 799 грн. 10 коп. - 3 % річних, 69 011 грн. 38 коп. інфляційних втрат та 100 791 грн. 58 коп. пені також відсутні.

Крім того, оскільки сторони, підписавши Спільні протокольні рішення, змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги з балансування обсягів природного газу на загальну суму 51 290 000 грн. 00 коп., а також з урахуванням сплати 2 121 889 грн. 10 коп. (за надані послуги у вересні 2016 року), а саме: 22 квітня 2016 року - 1 000 000 грн. 00 коп., 06 травня 2016 року 300 000 грн. 00 коп. та 31 січня 2017 року - 821 889 грн. 10 коп., то нарахування інфляційних, річних та пені на суму 53 411 889 грн. 10 коп. є безпідставним.

При цьому слід також зазначити, що спільні протокольні рішення від 17 січня 2017 року на суму 37 000 000, 00 грн., а також спільні протокольні рішення від 16 лютого 2017 року на загальну суму 14 290 000,00 грн. стосувалися не виключно заборгованості відповідача за січень та вересень 2016 року відповідно, а врегульовували порядок та строк погашення боргу в цілому за 2016 рік по договору від 17 грудня 2015 року № на відповідні суми.

Тобто сторони змінили строк виконання грошового зобов'язання, що виникло у 2016 році на суму 51 290 000 грн. 00 коп. по мірі його виникнення.

Отже, розмір інфляційних втрат нарахований на суму боргу 350 грн. 98 коп. (вартість послуг наданих у вересні 2016 року) за період з 01 листопада 2016 року по 20 лютого 2017 року складає 13 грн. 50 коп., 3% річних 3 грн. 23 коп., пеня - 30 грн. 09 коп.

Таким чином з урахуванням вищенаведеного розрахунку з відповідача підлягає стягненню 13 грн. 50 коп. інфляційних, 3 грн. 23 коп. 3% річних та 30 грн. 09 коп. пені, в решті стягнення інфляційних, річних та пені слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017р. у справі №925/39/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017р. у справі №925/39/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2017р. у справі №925/39/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/39/17 повернути Господарському суду Черкаської області.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко