ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року Справа № 904/11269/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Березкіна О.В. - доповідач

Судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області: ОСОБА_1, посвідчення № 044065 від 07.09.2016 р.

Представники сторін:

від відповідача-1: ОСОБА_2 , довіреність №46-11-1563 від 22.12.2016 р.;

від відповідача-3: ОСОБА_3 , довіреність № 19 від 13.01.2016 р.;

від відповідача-3: ОСОБА_4 , довіреність № 14-в від 09.04.2017 р.;

представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (Фермерського) господарства «Романцівське»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року у справі № 904/11269/16

за позовом керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м. Київ

до відповідача 1- Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, м. Дніпро

відповідача 2 - ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, м. Верхньодніпровськ

відповідача 3 - Селянського (Фермерського) господарства «Романцівське» , м. Верхньодніпровськ

про визнання недійсним договору

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року (суддя Кеся Н.Б.) позовні вимоги керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України- задоволені частково.

Суд виключив зі складу відповідачів ОСОБА_5 коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та визнав недійсним договір №1 від 07.05.2015 про спільну діяльність, укладений 07.05.2015 між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом в особі ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та Селянським (Фермерським) господарством "Романцівське".

В частині позовних вимог про зобов'язання СФГ "Романцівське" звільнити займану земельну ділянку державної форми власності площею 34,600 га, яку воно займає на підставі договору №1 від 07.05.2015 - відмолено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 3 Селянське (Фермерське) господарство «Романцівське» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення.

Апелянт вважає, що спірний договір не повинен був визнаватись недійсним тільки з ознак формального порушення Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, в частині не узгодження договору с Міністерством освіти і науки України, оскільки Міністерство освіти і науки України було обізнано про існування означеного договору, про що свідчать щорічні звіти університету про отримання плати за цим договором.

Таким чином, апелянт зазначає, що відбулось схвалення правочину, яке виразилось у формі мовчазної згоди.

Ці обставини, на думку апелянта, є підставми для скасування рішення суду та відмови у позові.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 березня 2017 року апеляційна скарга Селянського (Фермерського) господарства «Романцівське»

була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 11 квітня 2017 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя-доповідач ОСОБА_6, судді: Іванов О.Г., Антонік С.Г.

Розпорядженням керівника апарату від 10 квітня 2017 року у зв'язку з відпусткою судді Антоніка С.Г., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №904/11269/16, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 квітня 2017 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 30 травня 2017 рік.

В судовому засіданні представники апелянта та представник відповідача 1 - Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та відповідача 2 - ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду скасувати та відмовити у позові.

Представник прокуратури в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Представник позивача та відповідача-2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника позивача та відповідача-2, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб, у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення прокурора, представників відповідача -1,3, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

З матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2010 року розпорядженням голови ОСОБА_5 районної адміністрації від 19.07.2010 - 235 р Дніпропетровському державному аграрно-економічному університету передано в постійне користування земельну ділянку площею 34,600 га для дослідницьких та навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Водянської сільської ради Верхньодніпровського району.

07.05.2015 між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом, в особі ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (далі-Учасник - 1) та СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ РОМАНЦІВСЬКЕ (далі - СФГ РОМАНЦІВСЬКЕ), іменований в договорі Учасник - 2, укладено договір №1 про спільну діяльність (а.с. 20-24 Т.1).

Предметом даного договору є практичне навчання студентів ОСОБА_5 коледжу у формі проведення практичних занять, навчальної практики, інших форм організації освітнього процесу та видів навчальних занять на безоплатній основі на об'єктах і за сприяння СФГ РОМАНЦІВСЬКЕ, а також пов'язане з цим спільне вирощування сільськогосподарських культур на відповідній земельній ділянці, яка залишається у постійному користуванні коледжу.

Спільна діяльність за Договором здійснюється без об'єднання вкладів сторін та без створення юридичної особи (п. 1.2 Договору).

Сільськогосподарські роботи на Земельній ділянці, які передбачені цим Договором, виконуються Учасником-2 без оформлення приймання-передачі Земельної ділянки, на підставі виданої Учасником-1 довіреності, за програмою, планом посівів та планом проведення робіт, погоджених Учасником-1 (п. 1.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за підсумками спільної діяльності кожна із сторін договору отримує наступні результати:

Учасник-1 отримує результат у вигляді практичного навчання студентів та грошовий еквівалент частини виробленої сільськогосподарської продукції в заліковій вазі, вказаний в п. 5.2 цього договору;

Учасник-2 отримує частину виробленої сільськогосподарської продукції в заліковій вазі, вказану в п. 5.3 цього договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору не пізніше 01 серпня поточного року Учасник-2 зобов'язаний розрахуватися з Учасником-1 у грошовому еквіваленті належної Учаснику-1 частини виробленої сільськогосподарської продукції. Вартість належної Учаснику-1 виробленої по Договору сільськогосподарської продукції в заліковій вазі не може бути меншою 3,7 (три цілих сім десятих) відсотки від; нормативно грошової оцінки Земельної ділянки, визначеної згідно довідки Управління Держземагенства у ОСОБА_5 районі.

Згідно з п. 5.3 Договору частина виробленої по Договору сільськогосподарської продукції, яка залишилась після виконання Учасником-2 пункту 5.2 Договору, переходить у його власність.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 01.11.2018 року (п. 8.1 Договору).

Звертаючись до Дніпропетровського Державного аграрно-економічного університету, ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та Селянського (Фермерського) господарства "Романцівське" із позовом про визнання недійсним договору №1 від 07.05.2015 про спільну діяльність, укладеного 07.05.2015 між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом в особі ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та Селянським (Фермерським) господарством "Романцівське" та зобов»язання СФГ "Романцівське" звільнити займану земельну ділянку державної форми власності площею 34,600 га, позивач посилався на порушення вимог Земельного кодексу України та Закону України Про управління об'єктами державної власності, оскільки договір про спільну діяльність, укладений між сторонами, не погоджений з Міністерством освіти і науки України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору про спільну діяльність, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач 1 - Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет відповідно до спеціальної процедури укладення договору про спільну діяльність не отримав згоди Міністерства освіти і науки України та Кабінету Міністрів України, а тому нього були відсутні правові підстави для його укладення і фактичного передання в користування Відповідача 3 - Селянського (Фермерського) господарства «Романцівське», державного майна, а відтак і відсутній повний обсяг цивільної дієздатності на таке укладення. З огляду на вищезазначене, договір підлягає визнанню недійсним у відповідності до ст. 203,215 ЦК України.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним договору про спільну діяльність з підстав його укладення відповідачами 1,2 без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки розпорядження земельними ділянками відноситься до компетенції Міністерства освіти і науки; з підстав удаваності правочину, оскільки фактично був укладений договір оренди земельної ділянки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Вирішуючи спір про визнання договору або його частини недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договору (його частини) недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Загальні підстави визнання недійсними правочину і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути направлений на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Саме на відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності як на підставу вимог про визнання договору про спільну діяльність недійсним, посилався прокурор, звертаючись із позовом.

За змістом частин 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України та ст. 62 ГК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень; підприємство діє на підставі статуту.

Тобто, правоздатність юридичної особи реалізується через її органи, які формують і виражають її волю зовні.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони оспорюваного договору є юридичними особами, при цьому відповідач 1 та відповідач 2 діють на підставі статуту.

Статут Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету затверджений Наказом першого заступника Міністра Освіти і науки України від 06.02.2015 року за № 102 та зареєстрований Державною реєстраційною службою України за № 5003151.

Відповідно до п. 1.7 статуту, Університет є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку, герб, прапор, печатку; може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов»язки, бути засновником інших юридичних осіб, які здійснюють свою діяльність відповідно до напрямів навчально-науково-виробничої діяльності Університету.

ОСОБА_5 коледж входить до складу Університету як відокремлений структурний підрозділ з окремими правами юридичної особи.

Відповідно п. 3.8 Статуту, Університет має права, що становлять зміст його автономії та самоврядування, а саме: провадити на підставі відповідних договорів спільну діяльність з навчальними закладами, науковими установами, господарствами всіх форм власності та іншими юридичними особами.

Аналогічні права, тобто, провадити на підставі відповідних договорів спільну діяльність з навчальними закладами, науковими установами, господарствами всіх форм власності та іншими юридичними особами, закріплені у п. 3.5 Положення про ОСОБА_5 коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, затвердженого в.о. ректора Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету 27.03.2015 року.

Зі змісту спірного договору про спільну діяльність вбачається, що його основною метою є практичне навчання студентів ОСОБА_5 коледжу у формі проведення практичних занять, навчальної практики, інших форм організації освітнього процесу та видів навчальних занять на безоплатній основі на об'єктах і за сприяння СФГ РОМАНЦІВСЬКЕ, а також пов'язане з цим спільне вирощування сільськогосподарських культур на відповідній земельній ділянці, яка залишається у постійному користуванні коледжу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказів ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету:

від 21.09.2015 року №41-ОП у період з 21.09.2015 року по 25.09.2015 року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групах Б0-2014-21 та Б0-2014-22 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінок журналу успішності з дисципліни «Технологія галузі» додані);

від 28.09.2015 року №42-ОП у період з 28.09.2015 року по 02.10.2015року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групах ЕПс-2015-25 таП-2015-27 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінок журналу успішності додані);

згідно наказу від 01.10.2015 року №43-ОП у період з 01.10.2015 року по 06.10.2015 року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групі ФК-2015-26 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінки журналу успішності додані);

згідно наказу від 12.09.2016 року №37-ОП у період з 12.09.2016 року по 16.09.2016 року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групах Фс-2016-26 та П-2016-27 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінок журналу додані);

згідно наказу від 19.09.2016 року №40-ОП у період з 19.09.2016 року по 23.09.2016 року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групі Б0-2015-21 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінки журналу додані);

згідно наказу від 26.09.2016 року №42-ОП у період з 26.09.2016 року по 30.09.2016 року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групі Ф-2016-26 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінки журналу успішності додані);

згідно наказу від 03.10.2016 року №43-ОП у період з 03.10.2016 року по 07.10.2016 року проведено навчальну практику з дисципліни «Технологія галузі» в групі ПТс-2016-25 за матеріалами дослідного поля та СФГ «Романцівське» (копія наказу та сторінки журналу успішності додані);

згідно наказу від 20.09.2016 року №41-ОП проведено екскурсію студентів Ф-2016-26, БО-2015-21 до СФГ «Романцівське» (копія додана).

Матеріали екскурсії студентів ОСОБА_5 коледжу до СФГ «Романцівське» висвітлені на сторінках газети ОСОБА_5 районної ради «Придніпровський комунар» від 12.11.2016 року №43(11444).

З метою навчально-методичного забезпечення практичного навчання студентів коледжу на базі належної Університету земельної ділянки, СФГ «Романцівське» та викладачами ОСОБА_5 коледжу розроблено робочу програму з дисципліни «Технологія галузі», яка розглянута і схвалена на засіданні циклової комісії економічних дисциплін ОСОБА_5 коледжу протокол №2 від 14.09.2016 року та затверджена заступником директора з НВР.

Тема 1 Робочої програми передбачає ознайомлення з СФГ «Романцівське» та дослідним полем; Тема 3 передбачає вивчення інноваційних технологій СФГ «Романцівське» в рослинництві; Тема 6 передбачає ознайомлення з організацією обліку пального і мастильних матеріалів на СФГ «Романцівське».

Згідно листа СФГ «Романцівське» від 11.05.2016 року №14/05 господарство з метою забезпечення практичного навчання студентів зобов»язалось здійснювати доставку студентів та викладачів коледжу до господарства за власний рахунок, а також фінансово забезпечити ремонт автобусу коледжу та проходження його техогляду.

Цільове використання ОСОБА_5 коледжем земельної ділянки також підтверджується долученими до матеріалів справи копіями титульної сторінки та сторінок звітів про проходження навчальної практики з технології галузі на полі коледжу та СФГ «Романцівське» студентів групи Б0-2015-21 в кількості 25 звітів; копіями сторінок першої та другої Дослідницької роботи студентки 21 групи ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету «Досвід вирощування соняшнику за новітніми технологіями у Селянському фермерському господарстві «Романцівське»; реферата студента коледжу ОСОБА_7 на тему «Досвід вирощування озимого ріпаку СФГ «Романцівське».

Враховуючи, що метою договору є не передача земельної ділянки в оренду, а створення умов для практичного навчання студентів та набуття ними професійних навичок роботи в агропромисловому комплексі, забезпечення цільового науково-практичного використання земельної ділянки шляхом спільного обробітку для досягнення дослідних і навчальних цілей, надання СФГ « Романцівське» практичної інформації з вирощування, переробки та реалізації сільськогосподарських культур за новими прогресивними технологіями і таке інше, колегія суддів вважає, що між сторонами склалися правовідносини саме з приводу спільної діяльності, які регламентуються ст. 1130 ЦК України.

Вищенаведені докази підтверджують саме укладення і виконання договору про спільну діяльність, і не свідчать про прихований правочин у вигляді договору оренди, як зазначає прокурор у своєму позові, оскільки на підставі договору, Університетом був лише наданий доступ до земельної ділянки, а не розпорядження земельною ділянкою, оскільки відчуження земельної ділянки іншим особам, зміна її стану чи призначення тощо не відбулась.

Крім того, дії сторін по виконанню спірного договору свідчать про те, що їх наміри відповідають меті договору про спільну діяльність і сторонами фактично здійснюється саме спільна діяльність.

Укладений договір про спільну діяльність був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки факт практичного навчання студентів, спільний обробіток земельної ділянки для досягнення дослідних і навчальних цілей був доведений відповідачами, а тому підстав для визнання договору недійсним з посиланням на ч.5 ст. 203 ЦК України, колегія суддів не вбачає.

Як вбачається з п.6.1.1, 6.1.7 Статуту Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, безпосереднє управління діяльністю Університету здійснює Ректор, який є представником Університету у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах повноважень передбачених Законом Украхни « Про Вищу освіту» і цим Стуттом. Ректор Університету може делегувати частину своїх повноважень своїм заступникам і керівникам структурних підрозділів Університету.

Спірний договір був укладений Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом в особі ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, який є структурним підрозділом та діє на підставі Положення в особі директора коледжу ОСОБА_8 , який діє на підставі довіреності та СФГ « Романцівське» в особі ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що укладаючи спірний договір про спільну діяльність сторони мали необхідний для цього обсяг цивільної дієздатності, який визначено законом, установчими документами ( Статутом), особи, які підписали договір, були наділені відповідними повноваженнями, підтвердженими певними юридичними документами, що відповідають вимогам чинного законодавства, тому у суду першої інстанції не було підстав для визнання договору недійсним у відповідності до ч.2 ст. 203 ЦК України.

Доводи позовної заяви прокурора про набуття відповідачем 3 Селянским (фермерським) господарством «Романцівське» прав користування землею з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, колегія суддів вважає безпідставними з наступних мотивів.

Статтею 2 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Стаття 96 Земельного кодексу України встановлює, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Дніпропетровському державному аграрному університету на підставі розпорядження голови ОСОБА_5 райдержадміністрації від 19.07.2010 року за № 235р надана земельна ділянка площею 34.6000 га для ведення дослідних і навчальних цілей., Виходячи зі змісту вищенаведених норм цивільного законодавства та матеріалів справи, враховуючи те, що умовами спірного договору не визначено усіх істотних умов, встановлених законодавством, які є обов'язковими для договорів оренди землі, колегія суду вважає, що спірний договір за своєю правовою природою не є договором оренди та не містить ознак удаваного правочину, тобто не вчинений сторонами для приховування договору оренди землі, як це вважає прокурор.

Матеріали справи не містять також доказів того, що земельна ділянка за спірним договором була передана відповідачем-1 відповідачу-3 за плату у володіння і користування на певний строк зі складанням будь-яких актів приймання-передачі із визначенням її меж в натурі. Таким чином, фактичного переходу земельних ділянок або прав на них до відповідача-3 за договором про спільну діяльність, не відбулося.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки за умовами договору земельна ділянка залишається у постійному користуванні відповідача 1 - Дніпропетровського державного аграрного університету, який надав відповідачу-3 лише право доступу до неї та її обробки з метою досягнення господарських цілей, передбачених оспорюваним договором, а тому підстави для висновку про порушення сторонами договору приписів статей 92, 96, 116, 123 та 124 Земельного кодексу України тощо - відсутні.

Щодо визнання договору недійсним з підстав не отримання згоди Міністерства освіти і науки України на його укладання у відповідності до Закону України «Про управління об'єктами державної власності» , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», управління об'єктами державної власності-здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно зі статтею 4 Закону, субєктами управління обєктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління обєктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління).

Відповідно до п.20 частини 1 статті 6 Закону, уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань погоджують підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50відсотків, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність, доручення та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів.

Як вбачається з статуту Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, він відноситься до сфери управління Міністерства освіти і науки України ( Уповноважений орган управління), є юридичною особою здійснює свою діяльність у відповідності до статуту, Конституції України, Законів « Про освіту», «Про вищу освіту», а також актами КМУ.

Відповідно до п. 8.2, 8.3 Статуту, за університетом майно закріплюється на праві господарського відання. Землекористування та реалізація прав власника земельних ділянок здійснюється Університетом відповідно до Земельного кодексу України.

Пунктом 6.1.2 Статуту передбачено, що ректор університету в межах наданих йому повноважень вирішує питання фінансово-господарської діяльності Університету, укладає договори.

Відповідно Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630, Міністерство освіти і науки України (МОН) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 4 Положення, МОН відповідно до покладених на нього завдань:

1) узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та в установленому порядку вносить їх на розгляд Кабінету Міністрів України;

2) розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції;

3) погоджує проекти законів, інших актів законодавства, які надходять на погодження від інших міністерств та центральних органів виконавчої влади, готує в межах повноважень, передбачених законом, висновки і пропозиції до проектів законів, інших актів законодавства, які подаються на розгляд Кабінету Міністрів України, та проектів законів, внесених на розгляд Верховної ОСОБА_9 України іншими субєктами права законодавчої ініціативи, нормативно-правових актів Верховної ОСОБА_9 Автономної Республіки Крим;

4) готує в межах повноважень, передбачених законом, зауваження і пропозиції до прийнятих Верховною ОСОБА_9 України законів, що надійшли на підпис Президентові України;

5) здійснює нормативно-правове регулювання у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, повязану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності;

6) забезпечує інтеграцію вітчизняних освіти і науки, інших сфер, що належать до його компетенції, з неухильним дотриманням принципів збереження і захисту національних інтересів;

7) визначає перспективи і пріоритетні напрями розвитку дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної і вищої освіти, інклюзивного навчання та освіти протягом життя, інших сфер, що належать до його компетенції;

8) розробляє стратегію та програми розвитку вищої освіти і подає їх на розгляд Кабінету Міністрів України;

9) провадить аналітично-прогностичну діяльність у сфері вищої освіти, визначає тенденції її розвитку, вплив демографічної, етнічної, соціально-економічної ситуації, інфраструктури виробничої та невиробничої сфери, формує стратегічні напрями розвитку вищої освіти з урахуванням науково-технічного прогресу та інших факторів, узагальнює світовий і вітчизняний досвід розвитку вищої освіти;

10) здійснює в межах повноважень, передбачених законом, координацію діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сферах, що належать до його компетенції;

11) створює умови для здобуття громадянами дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної і вищої освіти, інклюзивного навчання та освіти протягом життя, наукових ступенів та вчених звань;

12) розробляє та затверджує в установленому порядку Базовий компонент дошкільної освіти, розробляє державні стандарти освіти, а також стандарти вищої освіти та стандарти освітньої діяльності за погодженням з Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, оприлюднює їх на своєму офіційному веб-сайті;

13) розробляє та затверджує типові навчальні плани загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;

14) організовує розроблення та впровадження навчально-методичного забезпечення дошкільних, загальноосвітніх, спеціальних та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти, а також позашкільної освіти;

15) розробляє та затверджує державні освітні стандарти з конкретних професій;

16) координує діяльність місцевих органів управління освітою в частині формування оптимальної мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів та забезпечує формування оптимальної мережі професійно-технічних навчальних закладів, експериментальних навчальних закладів для задоволення освітніх потреб населення з урахуванням потреб особистості і регіональної специфіки;

17) організовує діяльність державної психологічної служби та соціально-педагогічного патронажу в системі освіти;

18) визначає основні цілі та завдання виховного процесу в навчальних закладах;

19) розробляє та затверджує умови прийому до навчальних закладів;

20) здійснює нормативно-правове та навчально-методичне забезпечення функціонування навчальних закладів;

21) погоджує проекти концепцій державних програм розвитку галузей економіки та державних програм у частині трансферу (передачі) технологій;

22) розробляє засади наукового і науково-технічного розвитку;

23) забезпечує розвиток наукового і науково-технічного потенціалу;

24) здійснює заходи щодо проведення єдиної науково-технічної та інноваційної політики;

25) формує пріоритетні напрями розвитку науки і техніки та інноваційної діяльності на підставі довгострокових і середньострокових прогнозів науково-технічного та інноваційного розвитку;

26) організовує та координує інноваційну діяльність;

27) формує державні цільові наукові та науково-технічні програми з пріоритетних напрямів розвитку науки і техніки;

28) забезпечує формування державної політики щодо трансферу технологій, передачі майнових прав на технології та/або їх складові;

29) здійснює керівництво системою наукової і науково-технічної експертизи;

30) забезпечує інтеграцію вітчизняної науки у світовий науковий простір із збереженням і захистом національних пріоритетів;

31) забезпечує організацію діяльності у сфері науково-технічної інформації;

32) здійснює функціональне управління національною системою науково-технічної інформації;

33) організовує використання державних ресурсів науково-технічної інформації, здійснює її пошук і передачу на безприбуткових засадах;

34) погоджує рішення про створення наукових парків та затверджує пріоритетні напрями їх діяльності;

35) подає державним замовникам пропозиції до проектів державних програм розвитку галузей економіки стосовно набуття або передачі майнових прав на технології та/або їх складові;

36) готує пропозиції щодо законодавчого стимулювання діяльності із створення та впровадження високих технологій;

37) визначає порядок та проводить державну акредитацію фізичних і юридичних осіб на право проведення наукової та науково-технічної експертизи, а також визначає форму свідоцтва на право проведення зазначеної експертизи та перелік документів державного зразка, що дають фізичним особам право на провадження експертної діяльності і надання експертних послуг без отримання свідоцтва;

38) забезпечує розвиток наукового і науково-технічного потенціалу у сфері генетично-інженерної діяльності, розробляє критерії безпеки поводження з генетично модифікованими організмами та провадження генетично-інженерної діяльності в замкнених системах, розробляє та вдосконалює систему контролю за дотриманням правил безпеки генетично-інженерної діяльності;

39) затверджує типове положення про комісію з біологічної та генетичної безпеки проведення генетично-інженерних робіт;

40) установлює разом з Мінприроди порядок утилізації, знищення та знешкодження облікового матеріалу генетично модифікованих організмів, отриманого під час випробувань, непридатних або заборонених до використання генетично модифікованих організмів, а також тари від них;

41) розробляє та затверджує перелік альтернативних методів та обєктів для використання замість експериментальних тварин;

42) установлює порядок проведення наукових дослідів, експериментів на тваринах, затверджує альтернативні методи та обєкти для отримання наукових даних;

43) визначає стратегію моніторингу якості освіти;

44) здійснює в установленому порядку ліцензування закладів післядипломної освіти, а також ліцензування та атестацію професійно-технічних навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування і форми власності;

45) розробляє порядок проведення ліцензійної експертизи та подає його на розгляд Кабінету Міністрів України;

46) видає ліцензії на провадження освітньої діяльності на підставі позитивного експертного висновку Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а також переоформляє та анулює їх;

47) формує та забезпечує функціонування системи атестації педагогічних, зокрема керівних, наукових і науково-педагогічних кадрів, організовує їх атестацію щодо присвоєння їм кваліфікаційних категорій, педагогічних та вчених звань і підвищення їх кваліфікації;

48) утворює атестаційну колегію, яка на принципах прозорості та відкритості затверджує рішення вчених рад вищих навчальних закладів (наукових установ) про присвоєння науковим і педагогічним працівникам вчених звань старшого дослідника, доцента та професора, організовує її роботу, розглядає питання про позбавлення зазначених звань, оформляє та видає відповідні атестати, а також розглядає апеляції на рішення атестаційної колегії;

49) за поданням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти схвалює порядок присудження наукових ступенів спеціалізованими вченими радами вищих навчальних закладів (наукових установ) та подає його на розгляд Кабінету Міністрів України;

50) встановлює порядок присвоєння вченими радами вищих навчальних закладів та науково-технічними радами наукових установ вчених звань науковим і науково-педагогічним працівникам, а також порядок позбавлення вчених звань;

51) за поданням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти затверджує положення про акредитацію освітніх програм;

52) призначає в установленому порядку на посади директорів, заступників директорів державних загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;

53) призначає на посаду та звільняє з посади керівників підпорядкованих йому вищих і професійно-технічних навчальних закладів за результатами конкурсу;

54) затверджує статути підпорядкованих йому вищих, професійно-технічних, загальноосвітніх і позашкільних навчальних закладів;

55) погоджує статути професійно-технічних навчальних закладів державної форми власності, що підпорядковані іншим центральним органам виконавчої влади, професійно-технічних навчальних закладів, що належать Автономній Республіці Крим, професійно-технічних навчальних закладів комунальної форми власності;

56) погоджує статути професійно-технічних навчальних закладів приватної форми власності;

57) формує перелік галузей знань і перелік спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, зокрема за поданням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, та подає їх на розгляд Кабінету Міністрів України;

58) затверджує перелік спеціальностей, прийом на навчання за якими здійснюється з урахуванням рівня творчих та/або фізичних здібностей вступників;

59) за дорученням і в межах, встановлених Кабінетом Міністрів України, реалізує права і обовязки уповноваженого органу стосовно заснованих державою вищих навчальних закладів;

60) розробляє положення про порядок реалізації права на академічну мобільність та подає його на розгляд Кабінету Міністрів України;

61) систематично відстежує та аналізує потреби вітчизняного ринку праці, вносить пропозиції щодо обсягів і напрямів державної підтримки підготовки фахівців з вищою освітою;

62) формує щороку пропозиції та доводить до підпорядкованих навчальних закладів державне замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів для державних потреб з урахуванням середньострокового прогнозу потреби у фахівцях та робітничих кадрах на ринку праці у порядку, встановленому законодавством;

63) сприяє працевлаштуванню випускників вищих навчальних закладів;

64) здійснює заходи щодо матеріального та морального стимулювання працівників освіти і науки, інших учасників навчально-виховного процесу та вживає заходів до поліпшення матеріальних і житлових умов студентів, учнів, слухачів, вихованців, молодих вчених, працівників освіти, науки і науково-технічної сфери, організації їх медичного та побутового обслуговування;

65) бере участь у визначенні мінімальних нормативів матеріально-технічного, фінансового забезпечення навчальних закладів;

66) організовує навчання державних службовців з питань, що належать до його компетенції;

67) забезпечує організацію та проведення експертизи навчальних програм, підручників і навчальних посібників для навчальних закладів, у тому числі щодо відповідності принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків;

68) забезпечує підготовку і видання підручників, посібників, методичної літератури для навчальних закладів, у тому числі схвалює їх видання для загальноосвітніх навчальних закладів;

69) розробляє та затверджує порядок підтвердження відповідності навчальних видань, засобів навчання і обладнання державним освітнім стандартам, психолого-педагогічним вимогам та визначає доцільність їх впровадження у навчально-виховний процес навчальних закладів України;

70) затверджує форми документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка;

71) координує діяльність органів виконавчої влади щодо розроблення державних цільових наукових та науково-технічних програм, наукової складової інших державних цільових програм і контролює їх виконання;

72) подає в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо створення та реорганізації державних наукових установ, які повністю або частково фінансуються з державного бюджету, а також пропозиції щодо віднесення наукових обєктів до таких, що становлять національне надбання;

73) здійснює організаційно-методичне забезпечення державної атестації наукових установ, веде Державний реєстр наукових установ, яким надається підтримка держави;

74) забезпечує розвиток загальнодержавної системи науково-технічної інформації, національної інноваційної системи, системи наукової і науково-технічної експертизи проектів державних, міжнародних та регіональних програм;

75) формує щороку пропозиції щодо державного замовлення на науково-технічну продукцію на основі переліку найважливіших розробок, спрямованих на створення новітніх технологій та продукції;

76) затверджує програми зовнішнього незалежного оцінювання, перелік навчальних предметів та строків проведення зовнішнього незалежного оцінювання за погодженням з громадськими обєднаннями керівників вищих навчальних закладів;

77) розробляє пропозиції щодо обсягів матеріально-технічного і фінансового забезпечення навчальних закладів;

78) забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції;

79) проводить роботу, повязану з визнанням виданих в інших державах документів про освіту, наукові ступені та вчені звання;

80) затверджує за погодженням з Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти порядок визнання здобутих в іноземних вищих навчальних закладах ступенів вищої освіти та наукових ступенів і проводить процедуру їх визнання, крім випадків, передбачених Законом України Про вищу освіту;

81) реалізує державну політику в частині стипендіального забезпечення, нагородження та преміювання відповідно до законодавства (у тому числі нагородження переможців інтелектуальних змагань, турнірів, олімпіад тощо), висуває кандидатів на здобуття Державної премії України в галузі освіти, державних стипендій для видатних діячів освіти;

82) проводить в межах повноважень, передбачених законом, спеціальну перевірку відомостей щодо освіти, наявності наукового ступеня, вченого звання в осіб, які претендують на зайняття посад, повязаних з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

83) бере участь у реалізації державної політики з фізичного виховання і спорту в навчальних закладах всіх типів і рівнів акредитації;

84) забезпечує організацію навчально-виховного процесу і проведення серед учнівської і студентської молоді спортивних заходів, повязаних з підготовкою спортивного резерву для національних збірних команд;

85) забезпечує комплектацію національних збірних команд студентів і учнів з видів спорту для забезпечення їх участі у міжнародних та всеукраїнських змаганнях, організацію і проведення міжнародних і всеукраїнських змагань серед учнівської та студентської молоді;

86) визначає порядок набору іноземців та осіб без громадянства для навчання в Україні, здійснює контроль за його дотриманням українськими навчальними закладами незалежно від їх підпорядкування і форми власності, організовує ведення обліку таких осіб;

87) визначає пріоритетні та перспективні напрями освітніх послуг, що надаються українськими навчальними закладами іноземцям та особам без громадянства;

88) здійснює розгляд звернень громадян з питань, повязаних з діяльністю МОН, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління;

89) здійснює управління обєктами державної власності, що належать до сфери його управління;

90) здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобовязань, взятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції;

91) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Законом України « Про вищу освіту « передбачено, що він встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з вищими навчальними закладами на принципах автономії вищих навчальних закладів, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях.

Відповідно до статті 12 Закону України « Про вищу освіту» , передбачено, що управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється:

1) Кабінетом Міністрів України;

2) центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки;

Кабінет Міністрів України через систему органів виконавчої влади:

1) забезпечує реалізацію державної політики у сфері вищої освіти;

2) організовує розроблення, затверджує та забезпечує виконання загальнодержавних програм розвитку сфери вищої освіти;

3) забезпечує розроблення і здійснення заходів щодо створення матеріально-технічної бази та інших умов, необхідних для розвитку вищої освіти;

4) видає у межах своїх повноважень нормативно-правові акти з питань вищої освіти;

5) безпосередньо або через уповноважений ним орган здійснює права засновника, передбачені цим та іншими законами України, стосовно вищих навчальних закладів державної форми власності;

6) створює дієві механізми реалізації передбачених цим Законом прав вищих навчальних закладів, наукових, науково-педагогічних і педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах;

7) забезпечує широку участь незалежних експертів і представників громадськості, роботодавців та осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах, у підготовці та прийнятті проектів нормативно-правових актів та інших рішень, що стосуються регулювання взаємодії складових системи вищої освіти та її функціонування в цілому;

8) встановлює особливі умови підготовки фахівців за пріоритетними високотехнологічними напрямами відповідно до державних цільових програм;

9) забезпечує здійснення контролю за дотриманням законодавства про вищу освіту.

Статтею 13 передбачено, що центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки:

1) розробляє стратегію та програми розвитку вищої освіти і подає їх на затвердження Кабінету Міністрів України;

2) бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері вищої освіти, науки, підготовки фахівців з вищою освітою;

3) систематично відстежує та аналізує потреби вітчизняного ринку праці, вносить пропозиції щодо обсягів і напрямів державної підтримки підготовки фахівців з вищою освітою;

4) провадить аналітично-прогностичну діяльність у сфері вищої освіти, визначає тенденції її розвитку, вплив демографічної, етнічної, соціально-економічної ситуації, інфраструктури виробничої та невиробничої сфери, формує стратегічні напрями розвитку вищої освіти з урахуванням науково-технічного прогресу та інших факторів, узагальнює світовий і вітчизняний досвід розвитку вищої освіти;

5) здійснює міжнародне співробітництво з питань, що належать до його компетенції;

6) забезпечує функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти;

7) формує перелік галузей знань і перелік спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, зокрема за поданням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, та подає їх на затвердження Кабінету Міністрів України;

8) затверджує форми документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка;

9) видає ліцензії на освітню діяльність на підставі позитивного експертного висновку Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а також переоформляє та анулює їх;

10) формує пропозиції і розміщує державне замовлення на підготовку фахівців з вищою освітою у порядку, встановленому законодавством;

11) сприяє працевлаштуванню випускників вищих навчальних закладів;

12) затверджує перелік спеціальностей, прийом на навчання за якими здійснюється з урахуванням рівня творчих та/або фізичних здібностей вступників;

13) за дорученням і в межах, встановлених Кабінетом Міністрів України, реалізує права і обовязки уповноваженого органу стосовно заснованих державою вищих навчальних закладів;

14) встановлює порядок атестації педагогічних працівників вищих навчальних закладів для присвоєння їм кваліфікаційних категорій і педагогічних звань у порядку, встановленому законодавством;

15) утворює атестаційну колегію, яка на принципах прозорості та відкритості затверджує рішення вчених рад вищих навчальних закладів (наукових установ) про присвоєння науковим і науково-педагогічним працівникам вчених звань старшого дослідника, доцента та професора, організовує її роботу, розглядає питання про позбавлення зазначених звань, оформлює та видає відповідні атестати, а також розглядає апеляції на рішення атестаційної колегії;

16) розробляє та затверджує стандарти вищої освіти та стандарти освітньої діяльності за погодженням із Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, оприлюднює їх на своєму офіційному веб-сайті;

17) затверджує за погодженням із Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти порядок визнання здобутих в іноземних вищих навчальних закладах ступенів вищої освіти та наукових ступенів і проводить процедуру їх визнання, крім випадків, передбачених цим Законом;

18) за поданням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти схвалює порядок присудження наукових ступенів спеціалізованими вченими радами вищих навчальних закладів (наукових установ) та подає його на затвердження Кабінету Міністрів України;

19) встановлює порядок присвоєння вищими навчальними закладами та науковими установами вчених звань науковим і науково-педагогічним працівникам, а також порядок позбавлення вчених звань;

20) видає нормативно-правові акти з питань вищої освіти у випадках, передбачених цим Законом;

21) за поданням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти затверджує положення про акредитацію освітніх програм;

22) розробляє порядок проведення ліцензійної експертизи та подає його на затвердження Кабінету Міністрів України;

23) розробляє положення про порядок реалізації права на академічну мобільність та подає його на затвердження Кабінету Міністрів України;

24) визначає нормативи матеріально-технічного і фінансового забезпечення вищих навчальних закладів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

25) здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 32 Закону України « Про вищу освіту», діяльність вищого навчального закладу провадиться на принципах автономії та самоврядування

Пунктом 16 частини 2 означеної статті передбачено, що вищі навчальні заклади мають рівні права, що становлять зміст їх автономії та самоврядування, у тому числі мають право провадити на підставі відповідних договорів спільну діяльність з навчальними закладами, науковими установами та іншими юридичними особами.

Таким чином, ані Закон України « Про вищу освіту», ані Положення про Міністерство освіти і науки України, ані Статут Дніпропетровського державного аграрного університету не передбачає обов»язку Міністерства освіти і науки погоджувати або надавати дозвіл підпорядкованим навчальним закладам на укладення договору про спільну діяльність.

Не достатня правова урегульованість цього питання також зазначена і Міністерством освіти і науки України у листі від 26.12.2016 року №1/9-668 (л.с. 139) за підписом заступника міністра - керівника апарату Міністерства освіти і науки України ОСОБА_9 за результатами спільної наради від 01.12.2016 року з питань підготовки фахівців для аграрного сектору та ефективного використання земельних ділянок з ректорами та директорами аграрних вищих навчальних закладів, де зазначає про потребу в розробці методичних рекомендацій забезпечення укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність.

Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

В силу приписів статті 204 ЦК України, правомірність правочину презюмується.

Оскільки інших підстав недійсності правочину договору про спільну діяльність, аніж тих, оцінку яких надана судом апеляційної інстанції, прокурором у позовній заяві не зазначено, а тому суд першої інстанції в цій частині необґрунтовано задовольнив позовні вимоги та визнав договір недійсним.

Щодо позовних вимог прокурора про зобов'язання Селянського (Фермерського) господарства "Романцівське" звільнити займану ним земельну ділянку державної форми власності площею 34,600 га, яку воно займає на підставі договору №1 від 07.05.2015р., то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з тих підстав, що ця вимога є похідною від вимоги про визнання договору недійсним.

Крім того, колегія суддів погоджується з тим, що ОСОБА_5 коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету підлягає виключенню зі складу відповідачів, оскільки він не є юридичною особою, що виключає його статус як сторони судового процесу в силу ст.21 ГПК України.

З урахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи справу, необґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання договору про спільну діяльність недійсним, оскільки неправильно застосував норми матеріального права, неповно з»ясував обставини справи, що у відповідності до статті 103 ГПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині., з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання договору недійсним.

Керуючись ст.ст. 99-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (Фермерського) господарства «Романцівське»- задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року у справі № 904/11269/16 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання договору недійсним.

Відмовити керівнику Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору № 1 від 07.05.2015 року про спільну діяльність, укладеного 07.05.2015 року між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом в особі ОСОБА_5 коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та Селянським (Фермерським) господарством «Романцівське».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанов виготовлено та підписано 06 червня 2017 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О.Дармін