ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 914/2717/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2Ю.), б/н від 10.03.2017р. (вх. № ЛАГС 01-05/1204/17 від 14.03.2017р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 01.03.2017р.

у справі № 914/2717/16

за позовом: ФОП ОСОБА_2, м. Львів

до відповідача: обєднання співвласників багатоквартирного будинку Львівська оселя (надалі ОСББ Львівська оселя), м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3В.), с. Явора, Турківський район, Львівська область

про стягнення заборгованості на суму 51 587,62 грн.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2Ю підприємець

від відповідача: ОСОБА_4 представник (договір № 741 від 09.12.2016р.);

від третьої особи: не зявилися

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 01.03.2017р. у справі №914/2717/16 (головуючий суддя Яворський Б.І., судді Галамай О.З., Крупник Р.В.) у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження реального надання ним послуг з комплексного обслуговування будинку та послуг адміністратора за період з липня 2016р. по січень 2017р. Щодо стягнення 1 287,00 грн. заборгованості за червень 2016р. по акту №151, то матеріалами справи підтверджується, що відповідач двічі оплатив акт №98 на 1 287,00 грн. і на дану суму існувала переплата за договором, відповідно ОСББ вправі було суму необхідного платежу за надані у червні 2016р. послуги зменшити на 1 287,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не враховано надані ним докази, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що правління ОСББ «Львівська оселя» не вправі було приймати рішення та складати негативну оцінку діяльності управителя, припиняти відносити із найманим управителем, оскільки п.9 ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції Закону України від 14.05.2015р. № 417-VIII) передбачено, що обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Враховуючи, що рішення загальними зборами ОСББ про припинення дії договору не приймалося, то відповідно спірний договір є діючим. Відтак, відмова відповідача від підписання актів надання послуг за період з липня 2016р. по січень 2017р. та їх оплата є неправомірною.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 14.03.2017р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_5, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 04.04.2017р.

В судовому засіданні 04.04.2017р. оголошено перерву до 16.05.2017р., про що сторони повідомлені під розписку.

В судовому засіданні 16.05.2017р. оголошено перерву до 30.05.2017р., про що сторони повідомлені під розписку.

Скаржник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/2290/17 від 03.03.2017р.) та у додаткових письмових поясненнях (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/3189/17 від 12.05.2017р.), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечила, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, крім того просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (зареєстрована в канцелярії суду за вх№ 01-04/2291/17 від 30.053.17р.).

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.07.2012р. між ОСББ Чорний віл, яке згодом змінило назву на ОСББ Львівська оселя (замовник), та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір про надання послуг №01/07/2012, за умовами якого виконавець зобовязується надавати замовникові послуги з комплексного обслуговування будинків №67Б та 67В по пр. Чорновола у м. Львові. У разі необхідності замовник має право доручити виконавцеві надання будь-яких інших послуг, повязаних з комплексним обслуговуванням будинків №67Б та 67В по пр. Чорновола у м. Львові. Надання таких послуг повинні оформлятися додатками до цього договору (а.с. 14-16 том І).

У розділі 2 договору сторони передбачили конкретний перелік послуг, які надає виконавець, а саме: комплексне управління житловими комплексами; надання усних та письмових консультацій з питань поточної діяльності замовника; надання комплексу допоміжних послуг в ОСББ «Чорний віл»; стаціонарне супроводження всіх або деяких видів господарської діяльності замовника; рекомендації юридичного характеру по веденню діяльності замовника, оптимізація оподаткування доходів замовника та ефективності управління діяльністю; представлення інтересів замовника у відносинах з мешканцями обєкту; представництво інтересів замовника у судах; проведення переговорів з третіми особами; юридичний супровід угод, які укладаються замовником; надання юридичної допомоги замовнику; надання інших юридичних послуг.

Сторони погодили, що замовник сплачує за надані послуги суму, обумовлену актом виконаних робіт, але не менше 3 500,00 грн. Вартість та порядок оплати додаткових послуг визначається за погодженням сторін та оформляється актами виконаних робіт, які є невідємною частиною договору. Оплата вартості послуг здійснюється після підписання акту про надання послуг, який засвідчує факт належним чином наданих виконавцем послуг, відсутність взаємних претензій сторін та прийняття їх послуг замовником (розділ 3 договору).

Виконавець надає послуги з 01.07.2012р. до 01.07.2013р. У разі закінчення терміну дії договору та за відсутності заяв від сторін про його закінчення, останній продовжується на аналогічний строк і на аналогічних умовах (розділ 5 договору).

19.01.2015р. сторони підписали акт №98 про надання послуг за договором на суму 1 287,00 грн., який 19.01.2015р. був оплачений ОСББ платіжним дорученням №69 (а.с. 74, 77 том ІІ).

21.01.2015р. сторони підписали акт №99 про надання послуг за договором на суму 15 811,26 грн., який був оплачений ОСББ платіжним дорученням №70 (а.с. 75-76 том ІІ).

04.07.2016р. сторони підписали акт №151 про надання послуг за договором, у якому зазначається, що послуги надані на суму 8 085,00 грн. і сторони претензій одна до одної не мають. Даний акт був оплачений 06.07.2016р. ОСББ лише на суму 6 798,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №449 (а.с. 43, 46 том ІІ).

22.07.2016р. на засіданні правління ОСББ Львівська оселя визнано негативною оцінку діяльності ФОП ОСОБА_2, яка здійснювалась на підставі договору №01/07/2012, зобовязано ФОП ОСОБА_2 повернути всі передані йому документи щодо діяльності ОСББ, доручено голові ОСББ ОСОБА_7 забезпечити виконання цього рішення та припинити господарські відносини з ФОП ОСОБА_2 Дане рішення оформлено протоколом №2/07 від 22.07.2016р. (а.с. 133-134 том І).

26.07.2016р. ОСББ надіслало ФОП ОСОБА_2 повідомлення про те, що дія договору від 01.07.2012р. припинилася, ОСББ не має наміру його продовжувати і отримувати послуги, а тому припиняє з позивачем господарські відносини; просить прибути 01.08.2016р. для повернення документів та майна обєднання (а.с. 35-36 том І).

В подальшому, 01.08.2016р. ОСББ Львівська оселя (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (виконавець) було укладено договір про надання послуг з комплексного обслуговування будинків №67Б, №67В по просп. Чорновола у м. Львові (а.с. 83-84, 136 том І).

09.08.2016р. ФОП ОСОБА_2 надіслав ОСББ акт виконаних робіт №152 від 29.07.2016р. за липень 2016р. по будинках Б і В по просп. Чорновола,67 у м. Львові на суму 7 150,31 грн. та просив оплатити його згідно умов договору (а.с. 37-39 том І).

11.08.2016р. ФОП ОСОБА_2 надіслав ОСББ відповідь на повідомлення про припинення договору, у якому зазначив, зокрема, що в зв»язку з відсутністю у сторін договору письмових заяв про його припинення (розірвання), договір був пролонгований на той самій термін і строк його дії спливає 01.07.2017р. (а.с. 40-44 том І).

17.08.2016р. ОСББ надіслало ФОП ОСОБА_2 заперечення на акт виконаних робіт від 29.07.2016р., зазначивши, що останньому повідомлялося про припинення договору, а причиною такого припинення було невиконання обовязків згідно договору та вчинення шахрайських дій щодо майна ОСББ; протягом липня 2016р. позивач не виконував жодних робіт згідно договору, тому вказані в акті нібито надані послуги є фіктивними (а.с. 45-46).

02.09.2016р. ФОП ОСОБА_2 надіслав ОСББ акт виконаних робіт №153 від 31.08.2016р. за серпень 2016р. по будинках Б і В по просп. Чорновола,67 у м. Львові на суму 7 150,31 грн. та просив примірник акту виконавця підписати та повернути (а.с. 49-51 том І). Однак, даний акт не був підписаний та оплачений замовником.

ФОП ОСОБА_2 вважаючи, що договір про надання послуг №01/07/2012 від 01.07.2012р. є діючим, послуги виконавцем були надані у відповідності до вказаного договору, проте не оплачені замовником, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ОСББ «Львівська оселя» заборгованості за надані послуги в розмірі 51 587,62 грн., а саме згідно актів про надання послуг:

- № 152 від 29.07.2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 38-39 том І);

- № 153 від 31.08.2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 50-51 том І);

- № 154 від 30.09.2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 104-105 том І);

- № 155 від 30.10.2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 106-107 том І);

- № 156 від 30.11.2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 108-109 том І);

- № 157 від 30.11.2016р. на суму 19 325,22 грн. (а.с. 160-161 том ІІ);

- № 158 від 30.12.2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 44 том ІІ);

- № 159 від 31.01.2017р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 45 том ІІ);

- та достягнути 1 287,00 грн. по акту № 151 від 04.07.2016р. (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог а.с. 101-110, 158-161 том І, а.с. 41-45 том ІІ).

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, відзначає, що за період липня 2016р.-січня 2017р. ОСОБА_2 не надавав жодних послуг з комплексного обслуговування будинку за договором та послуг адміністратора, оскільки ОСББ не давало йому ніяких доручень. ОСОБА_4 того, оскільки ОСББ було незадоволено якістю надання послуг, правління на своєму засіданні визнало негативною оцінку діяльності ОСОБА_2 за договором про надання послуг, що згідно розділу 6 даного договору є підставою для припинення дії договору. Щодо надання послуг адміністратора, то вони взагалі договором від 01.07.2012р. не передбачені. У попередні періоди позивач їх надавав виключно на підставі щомісячної усної домовленості між сторонами. Щодо заборгованості за червень, то вона відсутня.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору про надання послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначалося вище, частинами 2, 3 розділу 3 договору про надання послуг № 01/07/2012 від 01.07.2012р. сторони погодили, що оплата вартості послуг здійснюється після підписання акту про надання послуг, який засвідчує факт належним чином наданих виконавцем послуг, відсутність взаємних претензій сторін та прийняття їх послуг замовником.

Тобто, сторони у договорі визначили акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, а тому договір як джерело матеріального права при вирішенні спору підлягає застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 ЦК України.

Таким чином, до предмета доказування при вирішенні даного спору входить, зокрема, встановлення обставин щодо фактичного надання позивачем послуг, адже у відповідача виникає обовязок прийняти і оплатити тільки реально надані послуги.

Згідно з ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначалося вище, доказами надання послуг у відповідності до спірного договору, позивач вважає акти про надання послуг, які складені ним самостійно за період з липня 2016р. січень 2017р. із зазначенням переліку робіт, які він виконував: представлення інтересів замовника у відносинах з мешканцями обєкту, представництво інтересів замовника у судах, управління житловими комплексами, проведення переговорів з третіми особами (в т.ч. підрядниками), юридичний супровід угод, які укладаються замовником, надання юридичної допомоги; послуги адміністратора. При цьому, позивач стверджує, що договір від 01.07.2012р. про надання послуг пролонгований і на сьогодні діє, а правління згідно Закону України Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не має права приймати рішення про розірвання договору з управителем, адже ст.10 даного закону відносить дане повноваження до виключної компетенції загальних зборів співвласників, тому рішення правління, оформлене протоколом №2/07 від 22.07.2016р., яким визнано негативну оцінку діяльності ПП ОСОБА_2, не впливає на дію договору. Відповідно відмову ОСББ від прийняття та оплати наведених вище актів вважає неправомірною. ОСОБА_4 того, зазначає, що існує заборгованість на суму 1 287,00 грн. по частково неоплаченому, але підписаному відповідачем акту №151 за червень 2016р.

На підтвердження реального надання послуг за спірний період з комплексного обслуговування будинку та надання послуг адміністратора, позивачем надано, зокрема, копії ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 14.11.2016р. і 25.01.2017р. та журналу судового засідання у справі №466/9515/16-ц, фотографії перебування позивача у приміщенні ОСББ у серпні 2016р., копія повістки про виклик до Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2016р. по справі №466/597/14-ц (а.с. 213-228 том І, а.с. 50 том ІІ).

Проаналізувавши дані докази, колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх неналежними доказами в розумінні ст.ст.32, 34, 36 ГПУ України, оскільки подані позивачем докази не підтверджують реальне надання послуг з комплексного обслуговування будинку та надання послуг адміністратора. Так, копії ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 14.11.2016р. і 25.01.2017р. та журналу судового засідання у справі №466/9515/16-ц ФОП свідчать тільки, що ОСОБА_2 є одним із відповідачів у справі, а не надає послуги управителя чи адміністратора ОСББ; фотографія перебування позивача у приміщенні ОСББ у серпні 2016р. може підтверджувати тільки факт перебування особи у певному місці; заява мешканки будинку та відповідь на неї датовані червнем 2016р., підтверджує факт надання послуг за період, який не оспорюється; у копії повістки про виклик до Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2016р. по справі № 466/597/14-ц зазначається, що до суду викликається ОСББ і нічого не сказано, що ОСОБА_2 є представником ОСББ та брав участь у розгляді даної справи; копії журналів судового засідання Шевченківського районного суду м. Львова за 01.12.2016р. та 27.12.2016р. у справі №466/3788/15ц, де ОСОБА_2 зазначений як управитель ОСББ, та копію супровідного листа від 26.12.2016р. про долучення доказів у справі №466/597/14-ц Шевченківського районного суду м. Львова колегія суддів не бере до уваги, оскільки у матеріалах справи міститься лист голови ОСББ до Шевченківського районного суду м. Львова, у якому він пише, що не видавав та не підписував довіреності, яка б надавала право ОСОБА_2 бути представником ОСББ у судах та інших органах і останній не вправі представляти інтереси обєднання; аналогічно і щодо копії журналу звернень мешканців ОСББ Львівська оселя, адже у справі міститься довідка Шевченківського відділу національної поліції ГУ НП у Львівській області про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004184 від 29.09.2016р. відомості про крадіжку даного журналу; два листи ОСОБА_2 до ПрАТ Отіс, де він підписався як управитель ОСББ, та відповіді на них не можуть бути доказами надання того комплексу послуг, які вказані позивачем у актах та за які позивач нараховує стягувану суму (а.с. 81, 150-151 том І, а.с. 38-40 том ІІ).

Зокрема позивачем не доведено реального надання послуг і по акту № 152 від 29.07.2016р. за липень 2016р. на суму 7 150,31 грн. (а.с. 38 том І).

Як вбачається зі змісту даного акту, позивачем у липні 2016р. були надані наступні послуги: представлення інтересів замовника у відносинах з мешканцями обєкту, представництво інтересів замовника в судах, управління житловими комплексами, проведення переговорів з третіми особами (в т.ч. підрядчиками), юридичний супровід угод на загальну суму 4 650,10 грн. та послуги адміністратора на суму 2 500,21 грн.

Проте, позивачем не надано суду доказів які би підтвердили, що ним у липні 2016р. укладалися будь-які угоди чи із замовником, чи із підрядниками, а також, що він представляв інтереси замовника у судах. Окрім того, колегія суддів вважає вартість наданих послуг на суму 4 650,10 грн. необґрунтованою, оскільки за аналогічні послуги надані у червні 2016р. позивачем нараховано 3 675,00 грн. (а.с. 43 том ІІ).

Щодо послуг адміністратора, то вони укладеним сторонами договором не передбачені, а у розділі 1 договору зазначено, що у разі необхідності замовник має право доручити виконавцеві надання будь-яких інших послуг, повязаних з комплексним обслуговуванням будинками №67Б та 67В по пр. Чорновола у м. Львові; надання таких послуг повинно оформлятися додатками до цього договору. Доказів укладення додаткових договорів про надання послуг адміністратора позивачем не подано, у судовому засіданні ФОП ОСОБА_2 визнав, що такі договори не укладалися, а раніше (у період за який акти підписані обома сторонами) дані послуги надавалися за усною домовленістю.

Також не погоджується колегія суддів із запереченням позивача на факт припинення дії договору про надання послуг, оскільки ст.10 ЗУ Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку до виключної компетенції загальних зборів ОСББ відносить, зокрема, обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації. У даному ж випадку правління не приймало рішення про відкликання управителя, а визнало негативною оцінку діяльності ФОП ОСОБА_2, що згідно розділу 6 договору є підставою для його автоматичного припинення, а не розірвання, як помилково вважає позивач.

Посилання скаржника на те, що ОСББ «Львівська оселя» не затвердила нову редакцію статуту у відповідності до ч.1 ст. 7 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», колегія суддів вважає безпідставним, оскільки перевірка відповідності установчих документів вимогам закону не є предметом розгляду даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2016р. правлінням ОСББ «Львівська оселя» було визнано негативною оцінку діяльності ФОП ОСОБА_2 згідно договору № 01/07/2012 про надання послуг з комплексного обслуговування будинків №67Б та 67В по пр. Чорновола у м. Львові, дане рішення оформлене протоколом №2/07 (а.с. 96-97 том І).

Сторони спірного договору передбачили, що складання негативної оцінки послуг виконавця припиняє дію договору (розділ 6 договору № 01/07/2012 від 01.07.2012р.).

26.07.2016р. ФОП ОСОБА_2 було повідомлено про припинення дії договору (а.с. 35-36 том І).

Приписами ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Беручи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що у позивача відсутні правові підстави нараховувати відповідачу з 26.07.2016р. вартість за надані послуги з покликанням на договір про надання послуг № 01/07/2012 від 01.07.2012р.

ОСОБА_4 того, з матеріалів справи вбачається, що починаючи з 01.08.2016р. послуги з комплексного обслуговування будинків № 67Б,В по просп. Чорновола у м. Львові здійснюється СПД ФО ОСОБА_3 на підставі укладеного між нею та ОСББ «Львівська оселя» договору про надання послуг № 01/08/2016-7 (а.с. 83-84, 136 том І). Факт надання таких послуг підтверджується підписаними сторонами актами про надання послуг (а.с. 137-140 том І) та платіжними дорученнями про їх оплату ОСББ «Львівська оселя» (а.с. 184-187 том І).

Відтак, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено факту надання ним протягом липня 2016р.-січня 2017р. послуг адміністратора та комплексного обслуговування будинку згідно договору №01/07/2012 від 01.07.2012р.

Щодо заборгованості за червень 2016р. по акту №151 (а.с. 43, 46 том ІІ), то наявні у матеріалах справи докази (копії актів та платіжних доручень) підтверджують, що у січні 2015р. відповідач двічі оплатив акт №98 на 1 287,00 грн. і на дану суму існувала переплата за договором (а.с. 74-77 том ІІ). Листом № 26 від 20.05.2016р. ОСББ «Львівська оселя» звернулося до ФОП ОСОБА_2 про повернення зайво сплачених коштів згідно акту № 98 від 19.01.2015р. в сумі 1 287,00 грн., однак доказів повернення таких коштів позивачем суду не надано (а.с. 78 том ІІ). Відтак, ОСББ вправі було суму необхідного платежу за надані у червні 2016р. послуги зменшити на 1 287,00 грн. Тобто, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за червень 2016р.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що виносячи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 01.03.2017р. у справі № 914/2717/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу повернути до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Т.Б. Бонк

ОСОБА_1