КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа№ 910/22444/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

Позивача не з'явився

Відповідача не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 по справі №910/22444/16 (судя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Сістемс"

про стягнення 76697,92 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 по справі №910/22444/16 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 колегією суддів у складі головуючий: суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 16.05.2017.

16 травня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 розгляд справи відкладено до 06.06.2017.

Розпорядженням від 06.06.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 06.06.2017, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 по справі №910/22444/16 до свого провадження.

В судове засідання 06.06.2017 представники позивача та відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники позивача та відповідача повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

14 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті Сістемс" (покупець) укладено договір поставки № АБУ-1410/1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору постачальник зобов'язується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати будівельні матеріали (надалі - товар). Вид, одиниця виміру, ціна, умови та строки поставки яких визначені у видаткових накладних, що мають силу Специфікацій, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2. Договору поставка товару здійснюється на підставі письмових або усних замовлень покупця та на підставі попереднього погоджених сторонами умов, які відображаються у заявці покупця на кожну окрему партію товару.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що приймання-передача товару здійснюється на підставі товарно-транспортних накладних.

Право власності на товар та ризики виникають у покупця в момент передачі товару покупцю, що фіксується у товарно-транспортних накладних та підтверджують момент передачі та отримання товару покупцем (4.6. Договору).

Згідно з п.п. 5.1.-5.4. Договору ціна товару встановлюється в національній валюті України та вказується у специфікаціях, видаткових накладних та рахунках-фактурах постачальника. Сума договору визначається загальною вартістю поставленого товару, відповідно до видаткових накладних, що додаються до договору і є його невід'ємною частиною. Розрахунки за товар здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що вказаний у цьому договорі.

Пунктами 6.1.-6.3. Договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються на підставі договору, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Розрахунки за товар здійснюються за умови 100 (сто) відсоткової передоплати. Факти приймання-передачі товару підтверджується підписами представників сторін на товарно-транспортних накладних.

Відповідно до п. 9.1. Договору останній набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, згідно з умовами даного договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання умов Договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 243231,25 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, а саме частково розрахувався за поставлений товар на суму 188050,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 55181,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вказане кореспондується з положеннями ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, з доданих позивачем товарно-транспортних накладних неможливо встановити на яку суму та кількість поставлено покупцю товару.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" зазначено, що видаткова накладна, яка є первинним обліковим документом, в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і яка відповідає вимогам, зокрема,статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Так, до позовної заяви позивачем додано копії належним чином підписаних сторонами та скріплених печатками товариств видаткових накладних, на загальну суму 118760,05 грн. Поряд з цим, як зазначає позивач, відповідач розрахувався за поставлений товар на суму 188050,00 грн. Інших доказів на підтвердження поставки товару позивачем не надано, як і не надано заявок покупця на поставку товару, як це передбачено п.п. 3.1., 3.2. Договору.

Посилання апелянта на оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 01.01.2016-06.04.2017, як на підтвердження поставки товару, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки остання не є первинним документом який підтверджує факт здійснення господарської операції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в стягненні основної заборгованості та заявлених до стягнення подвійної облікової ставки НБУ, інфляційних втрат та 3 % річних, як похідних від основної вимоги.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 по справі №910/22444/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 по справі №910/22444/16 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/22444/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець