КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа № 910/5054/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

За участю представників сторін.

- позивач: не з'явився;

- відповідач: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Метрика» на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі № 910/5054/17 (суддя Привалов А.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НПП "Метрика», м. Дружківка, Донецька обл.

до приватного торгового унітарного підприємства «Технодробь», м. Жодіно, Мінська обл., Республіка Білорусь

про стягнення 1 640 600 рос. руб., що еквівалентно 746 046,44 грн.,

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі № 910/5054/17 (суддя Привалов А.І.) позовну заяву і додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю «НПП «Метрика» (надалі -ТОВ «НПП «Метрика»/ апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким направити справу № 910/5054/17 до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 відновлено ТОВ «НПП «Метрика» пропущений процесуальний строк на звернення з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі № 910/5054/17; скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

01.06.2017 на електронну адресу Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про відкладення розгляду його апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) - частина перша ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Пунктом 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Держаної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Однак, надіслане електронною поштою клопотання ТОВ «НПП «Метрика» про відкладення розгляду апеляційної скарги електронного цифрового підпису не містить, в зв'язку з чим не є офіційним документом та не приймається до уваги колегією суддів.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановленого ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що вимогами процесуального закону не передбачено право суду самостійно продовжити строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявної в матеріалах справи копії позовної заяви, ТОВ «НПП «Метрика» звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою до приватного торгового унітарного підприємства «Технодробь» про стягнення 1 640 600 рос. руб.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2017 вказану позовну заяву повернуто на підставі ч. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не подано доказів сплати судового збору в встановленому розмірі.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивач повинен був сплатити судовий збір, виходячи з ціни позову, визначеної на день пред'явлення позову до суду, а саме 22.03.2017 (дата подачі позовної заяви), що становить, за розрахунками суду першої інстанції, 11 545,56 грн. (769 703,90 грн., що еквівалентно 1 640 600 рос. руб.х 1,5%), однак ТОВ «НПП «Метрика» було сплачено лише 11 190,71 грн., тобто недоплата судового збору становила 354,85 грн.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 4 ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовних заявах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

За подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати ( абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України « Про судовий збір»).

Разом з тим, п 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати нерезидентами судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. Водночас абзацом третім частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що при звернені до господарського суду з позовною заявою, ТОВ «НПП «Метрика» було додано докази сплати судового збору у розмірі 11 190,71 грн., а саме:

- квитанція № 79925056 від 30.09.2016 на суму 5 514,81 грн.;

- заява на переказ готівки № 106879683 від 29.12.2016 на суму 3 196,90 грн.;

- платіжне доручення № 2165 від 16.03.2017 на суму 2 479,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що остання дата сплати судового збору (16.03.2017) та дата подання позовної заяви (22.03.2017) не співпадають, колегія суддів приходить до висновку, що судовий збір визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати судового (16.03.2017), а не на день подання позову.

Так, станом на день сплати судового збору, 16.03.2017 (курс валют, відповідно до офіційного сайту Національного банку України (www.bank.gov.ua) офіційний курс гривні до російського рубля станом на 16.03.2017) становив 0,45474.

Отже, ціна пред'явленого до господарського суду позову має становити станом на 16.03.2017 (день сплати судового збору) - 746 046, 44 грн., що еквівалентно 1 640 600 рос. руб.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином при зверненні з позовною заявою суду, позивач повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, виходячи з ціни позову, визначеної на день сплати судового збору, що становить 11 190,70 грн. (746 046, 44 грн., що еквівалентно 1 640 600 рос. руб., х 1,5%).

Як вже зазначалось вище, при звернені з позовною заявою ТОВ «НПП «Метрика» було сплачено судовий збір на загальну суму 11 190,71 (квитанція № 79925056 від 30.09.2016 на суму 5 514,81 грн., заява на переказ готівки № 106879683 від 29.12.2016 на суму 3 196,90 грн. та платіжне доручення № 2165 від 16.03.2017 на суму 2 479,00 грн.)

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо неправомірності застосування господарським судом приписів ст. 55, 56 Господарського процесуального кодексу України є обґрунтованими.

З огляду на викладене, ухвала господарського суду першої інстанції від 30.03.2017. у справі № 910/5054/17 підлягає скасуванню, як така, що не відповідає змісту п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, а справа, відповідно до приписів ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, - передачі до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

Згідно п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України .

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Метрика» на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі № 910/5054/17 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі № 910/5054/17 скасувати.

3. Справу № 910/5054/17 направити на розгляд до господарського суду міста Києва по суті.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв