РІШЕННЯ

30 травня 2017 року Справа № 913/226/17

Провадження №26/913/226/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком, м. Харків

До Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 197786,16 грн

Суддя Масловський С.В.;

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт відділу правового забезпечення Харківської філії ПАТ "Укртелеком", за довіреністю №744 від 20.12.2016;

від відповідача: представник не прибув.

В судовому засіданні 30.05.2017 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.03.2017 Публічне акціонерне товариство Укртелеком (далі ПАТ Укртелеком) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом №26-16/05 від 10.03.2017 до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради про стягнення 197786,16 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.03.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 18.04.2017, ухвалою від 18.04.2015 розгляд справи відкладено на 16.05.2017, ухвалою від 16.05.2017 відповідно до ст.69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи продовжено на 15 днів та відкладено на 30.05.2017.

29.03.2017 позивач надав до суду пояснення, в яких підтвердив те, що в провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, немає рішення цих органів з такого спору; докази надання послуг звязку на пільгових умовах населенню м. Рубіжне Луганської області (на прикладі абонентів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , які вказані під номерами 1, 0, 08 у формі 2-пільга за січень 2016); розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по кожній категорії пільговиків.

11.04.2017 на електронну пошту господарського суду Луганської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №2/2077 від 10.04.2017, яким відповідач не визнає позовні вимоги повністю. Відповідач зазначає, що Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради є органом місцевого самоврядування і діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією, законами України та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків (серед яких надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення), що здійснюються з Державного бюджету України. Державний бюджет України в свою чергу перераховує (в порядку субвенції) кошти місцевим бюджетам, які в свою чергу використовують їх тільки на певну мету тільки в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції. Тобто, будь-які бюджетні платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 23.12.2015 не визначені доходи та видатки міського бюджету на пільги з послуг звязку. Бюджетні асигнування в 2016 році за бюджетною програмою Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку Управлінню праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області не передбачені, кошторис не затверджений. Договір про відшкодування зазначених витрат не укладався. З огляду на це відповідач вважає, що Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради немає правових підстав взяти на себе зобовязання на відшкодування послуг звязку, наданих протягом 2016 року.

20.04.2017 позивач через канцелярію господарського суду Луганської області подав письмові пояснення №26-15/330 від 14.04.2017, в яких зазначає, що Публічне акціонерне товариство Укртелеком було змушене розпочати роботу по стягненню заборгованості за надані послуги зв'язку у судовому порядку з огляду на фінансову незабезпеченість підприємства через не отримання відшкодувань за надання цих послуг.

15.05.2017 відповідач через канцелярію господарського суду Луганської області подав письмові пояснення №2/2532 від 05.05.2017, в яких просить провести розгляд справи без його представника.

19.05.2017 позивач через канцелярію господарського суду Луганської області подав копію постанови Вищого Господарського суду України у справі №927/1039/16 від 12.04.2017. Вказана постанова судом розглянута та долучена до матеріалів справи.

30.05.2017 представник позивача в судовому засіданні надав повний список за формою №2-пільги по УПЗСН Рубіжанськї міської ради Луганської області за спірний період, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, обґрунтовуючи позовні вимоги наданням послуг звязку пільговим категоріям населенню.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" у період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року (включно) надано послуги зв'язку на пільгових умовах населенню м. Рубіжне Луганської області, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги на загальну суму 197786,16.

На виконання п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003, позивач подав на паперових та електронних носіях розрахунки щодо послуг, наданих пільговим категоріям населенню.

За твердженнями позивача, відповідач акти звірки щодо надання послуг зв'язку пільговим категоріям не складав та, всупереч положенням чинного законодавства, витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг у сумі 197786,16 за період 1 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року (включно) відповідачем позивачу відшкодовані не були, що і стало причиною звернення із позовом до суду.

Поіменні списки абонентів за формою 2-пільги (витяги з яких додані до матеріалів справи), щомісячно надсилались позивачем на електронну адресу відповідача (витяг з електронної пошти наявний в матеріалах справи).

На підтвердження факту надання послуг звязку на пільгових умовах позивачем надано повний список за формою №2-пільги по Управлінню праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 та картки абонентів за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, копії типових договорів про надання послуг електрозвязку, копії посвідчень на пільги передбачені законодавством та повідомлення про оплату рахунків, за формою 2-пільги : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 В доповнення до наданих документів позивач надає розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг у період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком б/н, б/д, який було отримано відповідачем 12.06.2016, відповідачу було запропоновано провести звірку кількості пільговиків, які мають право на пільги з послуг звязку за категоріями за період січень-травень 2016 року (помісячно) та було направлено копії форми 2-пільги за січень-травень 2016.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/22 від 15.07.2016, який було отримано відповідачем 18.07.2016, відповідачу було запропоновано провести звірку кількості пільговиків, які мають право на пільги з послуг звязку за категоріями за період січень-травень 2016 року (помісячно) та було направлено копії форми 2-пільги за червень 2016.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/23 від 22.07.2016, який було отримано відповідачем 22.07.2016, відповідачу було повідомлено, що у червні 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 16803,97 грн.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/24 від 09.08.2016, який було отримано відповідачем 09.08.2016, відповідачу було запропоновано провести звірку кількості пільговиків, які мають право на пільги з послуг звязку за категоріями за період січень-липень 2016 року (помісячно) та було направлено копії форми 2-пільги за липень 2016.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/25 від 09.08.2016, який було отримано відповідачем 09.08.2016, відповідачу було повідомлено, що у липні 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 12704,89 грн.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/33 від 08.09.2016, який було отримано відповідачем 14.09.2016, відповідачу було повідомлено, що у серпні 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 19612,82 грн.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/38 від 12.10.2016, який було отримано відповідачем 12.10.2016, відповідачу було повідомлено, що у вересні 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 15457,64 грн.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №20-30/530 від 01.11.2016, який було отримано відповідачем 08.11.2016 позивач повторно звертається до відповідача з проханням погашення заборгованості.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/51 від 11.11.2016, який було отримано відповідачем 17.11.2016, відповідачу було повідомлено, що у жовтні 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 15515,82 грн.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/58 від 09.12.2016, який було отримано відповідачем 09.12.2016, відповідачу було повідомлено, що у листопаді 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 15360,10 грн.

Відповідно до листа ПАТ Укртелеком №59-03/3 від 18.01.2017, який було отримано відповідачем 20.01.2017, відповідачу було повідомлено, що у грудні 2016 нарахування, які підлягали компенсації за телекомунікаційні послуги абонентам-пільговикам складали 15992,37 грн.

Листом №31-09010-16-16/24984 від 31.08.2016 Міністерство Фінансів України зазначило, що Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік субвенцію на надання пільг з послуг звязку не передбачено, отже, надання вказаних пільг може бути здійснено місцевими органами виконавчої влади за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 04.02.2016, повязаних з наданням пільг за період січень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 12112,27 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 07.03.2016, повязаних з наданням пільг за період лютий 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 22491,24 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 04.04.2016, повязаних з наданням пільг за період березень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації17265,64 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 11.05.2016, повязаних з наданням пільг за період квітень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 17249,33 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 03.06.2017, повязаних з наданням пільг за період травень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 17117,06 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 05.07.2016, повязаних з наданням пільг за період червень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 16803,97 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 04.08.2016, повязаних з наданням пільг за період липень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 12704,89 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 06.09.2016, повязаних з наданням пільг за період серпень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 19612,82 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 05.10.2016, повязаних з наданням пільг за період вересень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 15457,64 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 07.11.2016, повязаних з наданням пільг за період жовтень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 15515,82 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 05.12.2016, повязаних з наданням пільг за період листопад 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 15360,10 грн.

Відповідно до розрахунку видатків на відшкодування витрат від 05.01.2017, повязаних з наданням пільг за період грудень 2016 всього на користь ПАТ Укртелеком з відповідача підлягає компенсації 15992,37 грн.

Відповідно до односторонньо підписаного акту звірки взаємних розрахунків за 2016 бюджетний рік з боку ПАТ Укртелеком, сальдо на користь позивача складає 197783,16 грн.

Згідно ч. 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п1. ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, споживачами, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з п.п. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 (далі - постанова № 256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Зокрема, п. 2 Постанови № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у м. Рубіжному Луганської області є Управління соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку № 256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В Законі України від 22.10.1993 року № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законі України від 23.03.2000 року № 1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань, Законі України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законі України від 24.03.2008 року № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законі України від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ Про охорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Відповідно до ст.ст 89, 102 Бюджетного кодексу України надання пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг зв'язку передбачено здійснювати з місцевих бюджетів за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку, інших.

Частина 2 ст.218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446, від 15.05.2012 року у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року у справі № 15/5027/715/2011.

Згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 р. та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 було запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення).

Згідно з п. 3 Положення, відповідача визначено уповноваженим органом, який, в тому числі, здійснює ведення обліку пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою 1-пільга.

Відповідно до ч. 1 п.10 Положення, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

У п. 11 Положення зазначено, що уповноважений орган щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою 7-пільга;

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3-пільга.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 №535 затверджено форму для розрахунку видатків на відшкодування витрат, повязаних наданням пільг 2-пільга та Інструкцію про порядок її заповнення.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як свідчать матеріали справи, позивачем були заповнені та надіслані відповідачу форми 2-пільга для розрахунку видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг на паперових та електронних носіях.

Факт направлення форми 2-пільга на електронну адресу відповідача підтверджується наданими до матеріалів справи скриншотами (знімками) з екрану компютера позивача, з якого були відправлені списки про направлення в електронному вигляді розрахунки вартості послуг, наданих пільговій категорії населення за період січень-грудень 2016 за формою 2-пільга.

Файли були відправлені у форматі DBF, що відповідає Опису електронного формату форми 2-пільга (додаток до Наказу №535), відповідно до якого підприємства та організації, що надають послуги, формують та надають до управління праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг окремим категоріям громадян у вигляді файлів DBF або ТХТ-формату.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ПАТ Укртелеком є оператором телекомунікаційних послуг, який відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України Про телекомунікації надає послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати. Позивачем, на виконання зазначених норм, було у період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року (включно) надано послуги зв'язку на пільгових умовах населенню м. Рубіжне Луганської області, що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг у 2016 році, формою 2-пільга, але відповідач свої зобовязання по повній оплаті телекомунікаційних послуг, не виконав.

Твердження відповідача про відсутність заборгованості з посиланням на відсутність бюджетних субвенцій судом не приймається. Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб. Доказів протилежного, станом на момент розгляду справи, суду надано не було.

Отже, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності бюджетний коштів, оскільки діючим законодавством не передбачена можливість звільнення відповідача від виконання своїх договірних обов'язків по вищенаведеному відшкодуванню через відсутність фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальником послуг на пільгових умовах.

Судом було перевірено наданий позивачем розрахунок суми основного боргу за період з з 01.01.2016 по 31.12.2016 в сумі 197786,16 грн. та встановлені математичні помилки, за розрахунками суду розмір суми основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 197683,15 грн (відповідно до розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково в розмірі 197683,15 грн.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України та становить 2965,25 грн.

Керуючись ст.ст.33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області (код. , вул. Руденко 7, м. Рубіжне Луганської області, 93010) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (, бульвар Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601) в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (, Нетіченська набережна, 8, м. Харків, 61010) заборгованість в розмірі 197683 (сто девяносто сім тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 15 коп., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2965 (дві тисячі девятсот шістдесят п'ять ) грн. 25 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2017

Суддя С.В. Масловський