ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.06.17 Справа № 922/6678/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод"

про відстрочку виконання рішення суду в у справі № 922/6678/15, порушеної

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Прогрес" (вул. Леніна, буд. 65, с. Лигівка, Сахновщинський район, Харківська область, 64514)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (вул. Будька, буд. 45 А, м.Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300; адреса для листування: вул. Червоногвардійська, буд. 45А, м. Лозова, Харківська обл, 64600)

про стягнення грошових коштів

Суддя Безрук Т.М.

Представники:

від стягувача: не з"явився

від боржника ОСОБА_1

Розглядається заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.03.2016р. у справі № 922/6678/15 на 12 місяців.

Стягувач у відзиві заперечує проти відстрочки виконання рішення, оскільки відстрочка не враховує майнового стану стягувача, який є тяжким; боржник був обізнаний про наявність економічних труднощів щодо реалізації його продукції на ринки збуту Російської Федерації та Республіки Казахстан з 2014 року; боржник не надав доказів відсутності коштів на рахунках та доказів загрози банкрутства; наявність інфляційних процесів в разі надання відстрочки знецінить грошові кошти присуджені до виплати за судовим рішенням; господарським судом вже надавалася розстрочка виконання судового рішення у даній справі, яка боржником не виконана.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області у справі № 922/6678/15 було прийнято рішення від 21.03.2016р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Прогрес" заборгованості за Договором № 173/11-М від 28.10.2011 року в розмірі 1 744 040,99 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 26 160,62 грн. та 3 000,00 грн. витрати на оплату послуг адвоката. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою від 01.06.2016р. Харківським апеляційним господарським судом вказане рішення було скасовано і прийнято нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Прогрес" заборгованість за договором на закупівлю молока від 28.10.2011р. № 173/11-М в розмірі 1744 040,99 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 26 160,62 грн. та 3 000,00 грн. витрати на оплату послуг адвоката (т.6, а.с.114-122).

На виконання вказаної постанови господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ від 14.06.2016 р. (т.6, а.с. 126).

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2016р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. залишено без змін (т.6 а.с.185-190).

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову від 20.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51723187) з виконання наказу від 14.06.2016р. № 922/6678/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Прогрес" заборгованість за договором на закупівлю молока від 28.10.2011р. № 173/11-М в розмірі 1744 040,99 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 26 160,62 грн. та 3 000,00 грн. витрати на оплату послуг адвоката (т.6, а.с.199).

ПСП "Агрофірма "Прогрес" подало до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області заяву від 08.08.2016р. про направлення державним виконавцем клопотання до суду про розстрочку виконання судового рішення (т.6 а.с.200).

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до господарського суду з заявою про розстрочку виконання вказаного рішення по даній справі шляхом сплати присуджених до стягнення сум частинами щомісячно згідно графіку з з серпня 2016р. по квітень 2017р. (т.6 а.с.193-194).

Ухвалою суду від 10.11.2016р. заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області задоволено та розстрочено виконання судового рішення шляхом сплати присуджених до стягнення сум за графіком з30.11.2016р. по 30.07.2017р. (т.6 а.с.227-229).

Заявник (боржник) прохає надати відстрочку виконання вказаного рішення суду у дані справі на 12 місяців.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що основним ринком збуту продукції відповідача був ринок Російської Федерації, проте останньою було введено заборону на імпорт сільськогосподарської продукції, сировини та продуктів споживання, країною походження яких є Україна; дана заборона розповсюджується і на товари відповідача; на даний час Товариство уклало договірні відносини з іноземними контрагентами, що дозволить з травня 2018р. покрити заборгованість. Надання відстрочки надасть можливість відновити господарську діялність, а не призведе до зупинки підприємства.

Стягувач в письмових поясненнях проти відстрочки виконання рішення заперечуває.

Згідно ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб-стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характерну обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання судового рішення. Крім того, повинні враховуватися інтереси обох сторін, зокрема їх матеріальний стан.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня2013року в справі №5-рп/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконання судового рішення є невід"ємною складовою права кожного на судових захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012року № 18-рп/2012)4 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012року № 11-рп/2012).

У рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі № 5-рп/2013 зазначено, що аналіз положень ст. 121 ГПК України дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість боржника перед стягувачем виникла за поставлений товар, одержаний ним у 2015 році. Позивачем у позові не ставилися вимоги про стягнення жодних санкцій чи інфляційних нарахувань на суму боргу. Боржник за період з 10.11.216р. по 17.01.2017р. здійснив погашення лише в сумі 140 000,00 грн., в той час як сума заборгованості становить 1 633 201,61 грн. За ухвалою суду заявнику вже надавалась розстрочка виконання рішення суду на період з 30.11.2016р. по 30.07.2017р., однак боржник своєчасно не виконував визначений ухвалою суду графік погашення платежів. Зазначене свідчить про фактичне відтягування боржником строку виконання рішення суду.

Заявлений боржником термін відстрочки на 12 місяців є надмірно значним, не враховує інфляційних процесів, призведе до порушення матеріальних інтересів стягувача і може вплинути на платоспроможність останнього.

Відповідно до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожна сторона має право на виконання рішення суду протягом розумного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Боржник не надав жодних та належних доказів відсутності коштів на рахунках чи відсутності або недостатності майна для погашення боргу. Боржник також не надав доказів загрози банкрутства в разі виконання судового рішення по даній справі.

Крім того, боржником не враховано, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. рішення господарського суду Полтавської області від 21.03.2016р. було скасовано і прийнято нове рішення. Наказ судом видавався на примусове виконання саме постанови суду від 01.06.2016р.

Таким чином, відсутні підстави для надання відстрочки виконання рішення господарського суду Полтавської області по справі № 922/6678/15.

Враховуючи викладене, а також інтереси обох сторін, у задоволені заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 121, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.03.2016р. по справі № 922/6678/15.

Суддя Безрук Т. М.