ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 травня 2017 р. Справа № 918/194/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Анласт"

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2

про скасування виконавчого напису та визнання таким, що не підлягає виконанню

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 04/03.10.2016 від 03.10.2016 року, ОСОБА_4, довіреність № 05/03.10.2016 року від 03.10.2016 року,

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність №02-36/615 від 16.02.2017року,

від третьої особи: ОСОБА_2

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Анласт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - відповідач), за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування виконавчого напису та визнання таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

07.02.2017 року позивачу стало відомо, що 14.11.2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис від 14.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 1558, яким звернено стягнення на будівлю оптово - роздрібного торгового дому «Бурштин», що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. Гетьмана Виговського, 45, загальною площею 1527,1 кв.м. та на земельну ділянку, загальною площею 0,3888 га, що належить позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «АНЛАСТ». За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна задоволено вимоги відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на загальну суму заборгованості в сумі 186 328,89 доларів США, що становить 4 775 609,08 грн.

Позивач із зазначеним виконавчим не погоджується, вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому, виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач посилається на те, що при вчинені виконавчого напису нотаріуса, відповідачем не була підтверджена безспірність заборгованості позивача, виконавчий напис №1558 від 14.11.2016 року вчинено з порушенням приписів ст.ст. 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, що стало підставою для звернення з позовом до суду про визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 21.03.2017 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 03.04.2017 року.

03.04.2017 року через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, мотивуючи тим, що ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Законодавець не дає чіткого переліку документів, які можуть підтверджувати безспірність заборгованості боржника. Відповідачем по справі надано нотаріусу розрахунок заборгованості, сума якої обрахована відповідно до вимог чинного законодавства та умов кредитного договору, тому відповідач вважає, що належним чином виконав вимоги законодавства щодо переліку документів, які встановлюють безспірність заборгованості та на підставі яких вчиняється виконавчий напис.

Крім того, відповідач вважає, що якщо обраховувати, що право вимоги щодо примусового стягнення заборгованості у відповідача (у т.ч. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки) виникло 18.03.2014 року, тобто з дати направлення позичальнику вимоги про повернення заборгованості, то строк для задоволення кредитора за зобовязанням складатиме 3 роки, а відтак не є пропущеним.

03.04.2017 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, де остання повідомляє, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників відносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідачем надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу. Лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору. Крім того, в повідомлені зазначалось, що загальна сума заборгованості змінюється щоденно в сторону збільшення залежно від тривалості затримки сплати боргу.

Разом з тим, 03.04.2017 року від позивача надійшло клопотання про витребування у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 нотаріальну справу з вчинення спірного виконавчого напису від 14.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №1558.

Ухвалою суду від 03.04.2017 року розгляд справи відкладено на 13.04.2017 року та витребувано в порядку ст. 38 ГПК України нотаріальну справу з вчинення виконавчого напису від 14.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1558.

14.04.2017 року через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 81-1 ГПК України, яке задоволено судом. Крім того, позивач подав додаткове обґрунтування позовних вимог, де зазначає, що поданий нотаріусу розрахунок заборгованості не може підтверджувати безспірність заборгованості. Розрахунок є фактично відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог. Належним документом, який підтверджував такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Крім того, позивач взагалі заперечує факт отримання письмової вимоги про стягнення заборгованості від банку та вважає, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом поза межами строку давності.

У судовому засіданні 13.04.2017 року оголошувалась перерва до 28.04.2017 року.

25.04.2017 року через відділ канцелярії суду від позивача та відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

03.05.2017 року через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов лист про долучення додаткових документів: копії вимоги позичальнику за договором кредиту - ОСОБА_6 №02-06/147 від 14.03.2014 року; копії квитанції поштового відділення про направлення вимоги позичальнику № 613 від 18.03.2014 року, копії конверта поштового відправлення, повернутого на адресу відповідача (не вручене та повернене у звязку із закінченням терміну зберігання); оригінал розрахунку заборгованості станом на 11.11.2016 року.

15.05.2017 року через відділ канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення до позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.05.2017 року, в порядку ст. 69 ГПК України, продовжено розгляд справи на 15 календарних днів та розгляд справи відкладено на 26.05.2017 року.

17.05.2017 року на адресу господарського суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 26.05.2017 року представники позивача, відповідача та третьої особи. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Представник відповідач та третьої особи позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - відповідач, банк) та ОСОБА_6 (далі - позичальник), укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 733/041-Д9М (далі - кредитний договір), за умовами якого відповідач взяв на себе зобовязання надати позичальнику кредитні кошти на поточні витрати в іноземній валюті в сумі 300 000,00 доларів США, зі сплатою 14,0% річних за кредитом та комісії, в розмірі та в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку № 1 до цього договору, що є невідємною його частиною.

28.07.2008 року, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, між відповідачем та майновим поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Анласт" (далі - позивач, іпотекодержатель) укладено іпотечний договір № 733/041-Д9М/1 (далі - іпотечний договір), пунктом 1.1. якого передбачено, що у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання, позивач передає в іпотеку будівлю оптово - роздрібного торгового дому «Бурштин», загальною площею 1 527,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Виговського 45, земельну ділянку площею 0,3888 га, що розташована за тією ж адресою.

Остання оплата за договором кредиту №733/041-Д9М від 28.07.2008 року була проведена позивачем 05.09.2013 року в сумі 7 000,00 доларів США.

Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, 11.11.2016 року банк звернувся до приватного нотаріуса із заявою № 0206/11-16 про звернення стягнення на будівлю оптово-роздрібного торгового дому «Бурштин», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Гетьмана Виговського, 45, загальною площею 1527,1 кв.м. та на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Гетьмана Виговського, 45, що є власністю іпотекодавця, шляхом вчинення виконавчого напису.

14.11.2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1558, яким звернено стягнення на будівлю оптово-роздрібного торгового дому «Бурштин», що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. Гетьмана Виговського, 45, загальною площею 1527,1 кв.м., на земельну ділянку, загальною площею 0,3888 га, що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. Гетьмана Виговського, 45 та належать позивачу.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна, задоволено вимоги відповідача на загальну суму 186 328,89 доларів США, що становить 4 775 609,08 грн.

03.02.2017 року заступником начальника відділу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області винесено постанову ВП № 53339876 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №1558, виданого 14.11.2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Із зазначеним виконавчим написом позивач не погоджується, вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ГПК України, справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Так як майно, на яке повинно було звертатися стягнення за виконавчим написом нотаріуса знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Гетьмана Виговського, 45, то і відповідно дана справа підсудна Господарському суду Рівненської області.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має проводитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання, подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобовязання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Відповідно до п.284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (п. 286 Інструкції).

У відповідності до вимоги законодавства, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, які свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Належним документом у даному випадку, який би підтверджував такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Суд зазначає, що документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Суд встановив, що відповідачем до заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки надано нотаріусу перелік документів, зокрема:

- оригінал іпотечного договору №733/041-Д9М/1 від 28.07.2008 року,

- розрахунок заборгованості позичальника за кредитним договором №733/041-Д9М від 28.07.2008 року станом на 11.11.2016 року на 12 аркушах,

- засвідчена копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю від 14.03.2014 року та докази направлення надіслання боржнику письмової вимоги, квитанції відділення поштового зв'язку.

Відповідно до п. 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, при вчиненні виконавчого напису зобов'язано нотаріуса перевіряти, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Крім того, для одержання виконавчого напису надається оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання.

Відповідно до п. 2.2. цього Порядку, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Оскільки, іпотека є похідною від основного зобов'язання, то приватний нотаріус ОСОБА_2 була зобовязана витребувати у відповідача кредитний договір № 733/041-Д9М від 28.07.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису відповідачем не надано нотаріусу нотаріально посвідченої копії договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 733/041-Д9М від 28.07.2008 року, який встановлює основне зобов'язання.

Нормами законодавства передбачено обов'язкову вимогу встановлення безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Проте, з розрахунку, долученого відповідачем до заяви нотаріусу неможливо встановити за який період нарахована заборгованість, а тільки зазначено, що заборгованість наявна станом на 11.11.2016 року, що не може підтверджувати безспірність заборгованості.

Отже, сума боргу визначена у виконавчому написі не узгоджена, та не може зважатись безспірною.

Судом встановлено, що відповідач не повідомив нотаріуса про те, що зобов'язання в іноземній валюті припинились в зв'язку з укладенням 27.12.2013 року договору про внесення змін № 3 до кредитного договору № 733/041-Д9М від 28.07.2008 року, яким, зокрема, змінено валюту кредиту в Національну валюту кредиту - гривню.

З цього слідує, що при вчиненні оскаржуваного напису нотаріус не отримував від позивача та відповідача первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредитів та здійснення його повного чи часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та відсотків, зазначені у виконавчому написі, були безспірними.

Судом встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса в суді перебувала справа № 569/5813/14-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ «АНЛАСТ» про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Дана справа на сьогоднішній день перебуває на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів), вимагає, крім іншого, оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання.

Суд встановив, що в порушення існуючою порядку для вчинення виконавчих написів нотаріуса, відповідачем не надано нотаріусу опису вкладення, який підтверджує надсилання боржнику та іпотекодавцю вимоги про усунення порушення зобов'язання, а долучено лише розрахунковий документ про надання послуг поштового зв'язку з відміткою про відправлення рекомендованих листів "Мединській", а не "Мединському" та майновому поручителю - Товариству з обмеженою відповідальністю «АНЛАСТ».

Розрахунковий документ про надання послуг поштового зв'язку без опису вкладення не може вважатись підтвердженням надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, оскільки Перелік документів чітко вимагає опис вкладення. Це означає, що нотаріус з поданого відповідачем розрахункового документу, про надання послуг поштового звязку з відміткою про відправлення рекомендованого листа не міг встановити, чи направлено адресату саме ту письмову вимогу про усунення порушення зобов'язання чи інший документ.

Відтак, відповідачем не надано суду належних доказів про надсилання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушення виконання зобов'язання.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Судом встановлено, що відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису, зазначено, що останній платіж іпотекодавець здійснив 22.05.2012 року, отже, саме з червня 2012 року у відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором, тоді як із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки відповідач звернувся лише 14.11.2016 року, тобто після спливу річного строку із дня виникнення права вимоги до позивача.

Отже, приватним нотаріусом ОСОБА_8 вчинено виконавчий напис та стягнено заборгованість поза межами строку давності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14.11.2016 року зареєстрований в реєстрі за №1558, вчинений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2, яким звернено стягнення на будівлю оптово-роздрібного торгового дому «Бурштин», що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. Гетьмана Виговського 45, загальною площею 1 527,1 кв. м., на земельну ділянку, загальною площею 0,3888 га.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Анласт" (33028, м. Рівне, вул. Гетьмана Виговського, 45, ) 1 600,00 грн судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повний текст рішення складено 31.05.2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи; 2 - позивачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Гетьмана Виговського, 45);3 - відповідачу рекомендованим (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29). 4- третій особі рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Міцкевича, 34).