УХВАЛА

08.06.2017Справа № 910/23599/15

За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) ОСОБА_4

5) Товариство з обмеженою відповідальністю «Гофра України»

6) Приватне підприємство «Агрофірма «Росія»

7) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Нафта»

8) Селянське (фермерське) господарство «Єлисей»

9) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Зерно України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

10) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання зобов'язань припиненими

суддя Пукшин Л.Г.

Представники: не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Обрій" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання зобов`язання припиненим.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2015р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016р., позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016р. скасовано постанову Київського апеляційного Господарського суду від 15.06.2016р. та рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2015р., а матеріали справи № 910/23599/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України у постанові від 13.12.2016р. звертає увагу судів попередніх інстанцій, що "всупереч вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України не було надано жодної правової оцінки наданим відповідачем поясненням стосовно розміру заборгованості позивача за кредитними договорами та відповідного його розрахунку, що містяться у матеріалах справи та не зазначене на підставі яких документів суди дійшли висновку, що заборгованість останнього перед ПАТ "Дельта Банк" на дату здійсненого зарахування складає 131762922,03 грн.

Судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки пунктам 3.4.1 кредитних договорів, у яких СГ ТОВ "Обрій" погодило з ПАТ "Дельта Банк" умови дострокового погашення кредитів та нарахованих процентів за ними, а саме - боржник зобов'язався попередити банк про свої наміри не пізніше, як за п'ять робочих днів до дати такого погашення.

Судам слід було з'ясувати, чи дотримано позивачем умов, погоджених ним же п. 3.4.1. кредитних договорів, під час направлення заяви про зарахування від 26.02.2015р.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Проте суди попередніх інстанцій всупереч зазначеним вище положенням, не дослідили усіх фактичних обставин справи та доказів, якими вони підтверджуються, про що свідчить зміст оскаржуваних рішення та постанови, у яких практично відсутні посилання на наявні у матеріалах справи конкретні документи, подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Так, суди попередніх інстанцій, дійшовши висновку, що строк виконання зобов'язань по договорам банківських вкладів настав на момент укладення договору про відступлення права вимоги та подання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, взагалі не досліджували змісту наявних у матеріалах справи депозитних договорів, умов та порядку дострокового пред'явлення ощадних сертифікатів до погашення та фактів, які б свідчили, що ощадні сертифікати фактично були пред'явлені, із зазначенням дати такого пред'явлення та офіційного курсу НБУ долара США до гривні на дату такого пред'явлення.

Разом з тим, зазначивши, що позовні вимоги СГ ТОВ "Обрій" є документально обґрунтованими, суди не з'ясували дати настання строку виконання зобов'язань, що виникли з кредитних договорів та не зазначили документів, на підставі яких вони дійшли даних висновків.

Крім того, судами не надано правової оцінки тому факту, що згідно доданого до позовної заяви договору №26/02/15-ДС від 26.02.2015р. про відступлення права вимоги, ТОВ "Вердик Фінанс" було передано СГ ТОВ "Обрій" право вимоги за Депозитними договорами на загальну 4394936,88 доларів США, що в еквіваленті на 26.02.2015р. складає 131892055,77 грн., тоді як зараховувалось згідно спірної заяви 4679793,90 доларів США, що також підтверджується наявними у матеріалах справи поясненнями представника позивача від 04.11.2015р. Натомість, суди попередніх інстанцій зазначають, що за договором №26/02/15-ДС відступлено право вимоги, щодо отримання грошових коштів на загальну суму 4679793,90 доларів США".

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ від 19.12.2016р. справу №910/23599/15 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2016р. справу № 910/23599/15 прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні 01.02.2017.

01.02.17 у судовому засіданні представник відповідача надав суду письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2016р., відповідно до яких відповідач звертає увагу щодо заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 131 762 922,03 грн., проте, заборгованість позивача перед Банком складає 142 047 253,29 грн. Крім того, відповідач стверджує, що позивач не надав Банку копію Договору про відступлення права вимоги від 26.02.2015р., щоб підтвердило перехід права вимоги від ТОВ «Вердикт Фінанс» та не надано доказів щодо повноважень представника Сільськогосподарського ТОВ «Обрій» ОСОБА_5 підписувати заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог. Враховуючи викладені обставини, відповідач вважає, що зарахування однорідних вимог суперечить ст. 601 ЦК України та ст. 203 ГК України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.17 залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб третьою особою-10, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, продовжено строк розгляду спору у справі №910/23599/15 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 01.03.17.

17.02.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про фіксацію судового процесу з допомогою технічних засобів.

Суд дослідивши подане клопотання представника позивача, вирішив задовольнити його та здійснювати фіксування судового процесу з допомогою технічних засобів.

27.02.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до яких третя особа-10 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором не настав, оскільки 26.02.15р. позивач мав зобов'язання за кредитним договором, строк користування кредитними договорами встановлений - 31.03.2016. Крім того, третя особа-10 вказує на те, що 03.03.2015р. у відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію, тому на підставі ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів.

01.03.17 у судовому засіданні представник позивача надав суду клопотання про призначення судової економічної (бухгалтерської) експертизи, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса.

За клопотанням представника позивача судовий розгляд справи відкладено на 29.03.2017.

28.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення відповідача щодо клопотання про призначення судової економічної (бухгалтерської) експертизи у справі, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які ставлять під сумнів або спростовують суду заборгованості за кредитним договором, а тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення позивача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 13.12.2016 року, відповідно до яких останній зазначає, що в матеріалах справи містяться додаткові пояснення позивача щодо обґрунтування правильності визначення розміру заборгованості позивача за кредитним договором. Позивач вказує, що відповідач безпідставно та необґрунтовано збільшив кількість днів прострочення заборгованості пені за несвоєчасне повернення процентів, що потягнуло збільшення загальної суми заборгованості позивача.

Крім того, позивач вважає, що факт неотримання відповідачем сертифікатів не позбавляє права позивача заявляти вимогу про зарахування, оскільки депозитні сертифікати були не отримані з вини відповідача.

Також, в поясненнях позивача вказується, що в день укладення Договору про відступлення права вимоги, укладено Додаткову угоду № 1 від 26.02.2015р., якою внесено зміни до п. 2 Договору та вказано дійсну суму права вимоги щодо отримання грошових коштів - 4 679 793,90 доларів США, що еквівалентно 140 441 433,90 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.17р., призначено у справі №910/23599/15 судову економічну (бухгалтерську) експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

06.06.2017 загальним відділом діловодства Господарського суду м. Києва зареєстроване клопотання експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса про уточнення питань поставлених на вирішення судової економічної експертизи № 6348 від 30.05.17р.

У вказаному клопотанні, судовий експерт просить суд уточнити питання поставлені на вирішення експерта в частині дати на яку необхідно встановити розмір заборгованості Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій" перед ПАТ «Дельта Банк» за договорами відкриття кредитної лінії № ВЛК-2016865/1 та № НКЛ-2016865.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" згідно з пунктом 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання. Після розгляду клопотання провадження у справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребувалися судом, надсилаються до експертної установи. При цьому господарським судам слід мати на увазі можливість настання передбачених пунктами 1.13 і 4.9 Інструкції наслідків у вигляді повернення матеріалів справи суду, який призначив експертизу, або повідомлення експертом суду про неможливість надання висновку.

З огляду на те, що для розгляду клопотання експерта від 30.05.2017 року за вих.. № 2/1883ли про уточнення питань поставлених на вирішення судової економічної експертизи, немає необхідності для розгляду такого клопотання в судовому засіданні, суд відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України та п. 11 вказаної вище постанови пленуму ВГСУ, поновлює провадження у справі № 910/23599/15 для розгляду поданого експертом клопотання.

Розглянувши подане клопотання експерта, суд прийшов до висновку про його задоволення в порядку ст.ст. 31, 41, 86 ГПК України, оскільки вимогу, яка ставиться експертом сприяє виконанню вимог ухвали суду від 29.03.2017 року та надання висновку, який є необхідним для всебічного та повного вирішення спору по суті.

Отже, клопотання судового експерта підлягає задоволенню.

Оскільки, після розгляду клопотання експерта, ухвала суду від 29.03.2017 року підлягає подальшому виконанню, а експертиза - подальшому проведенню, суд на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України, прийшов до висновку про зупинення провадження у справі до надання висновків експертизи по зазначеним судом питанням.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 31, 41, 79, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 910/23599/15.

2. Задовольнити клопотання судового експерта О.В. Хомутенка щодо уточнення питань поставлених на вирішення судової економічної експертизи.

3. Зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Обрій" та Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" надати Господарському суду міста Києва у строк до 20.06.2017 року:

- письмові пояснення щодо уточнення питань, поставлених на вирішення експерта в частині дати на яку необхідно встановити розмір заборгованості Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій" перед ПАТ «Дельта Банк» за договорами відкриття кредитної лінії № ВЛК-2016865/1 та № НКЛ-2016865.

4. Зупинити провадження у справі № 910/23599/15.

5. Попередити сторони, що при ухиленні від виконання вимог суду до винної сторони можуть бути застосовані санкції передбачені п. 5 ст. 83 ГПК України.

6. Копію ухвали направити сторонам та Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Суддя Пукшин Л.Г.