ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2017 року Справа № 904/9781/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДанилової М.В.,
суддівШвеця В.О. ,Сибіги О.М.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиРегіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 року
у справі господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "Євраз Дніпровський металургійний завод"
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області
про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 року у справі № 904/9781/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з касаційною скаргою скаржником було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю у скаржника як у державного органу бюджетного асигнування, фінансової можливості оплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року № 01-06/2093/15).

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що скаржником належних доказів відсутності можливості сплати Регіональним відділенням фонду державного майна України по Дніпропетровській області судового збору до суду касаційної інстанції не подано.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства колегія суддів Вищого господарського суду України відхиляє клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, встановлена підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4 і становить 120 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що звернувшись з касаційною скаргою скаржник повинен був сплатити судовий збір та додати до неї докази його сплати виходячи з розрахунку, наведеного у вказаних нормах зазначеного Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 року до провадження і вона підлягає поверненню скаржнику на підставі пункту 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 86, 110, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

1.Клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору - відхилити.

2. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 року у справі № 904/9781/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддяМ.В. Данилова

СуддіВ.О. Швець

О.М. Сибіга