ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" червня 2017 р. Справа № 925/334/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1- особисто,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду справу за позовною заявою

позивача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_1, с. Бойківщина, Драбівський район, Черкаська область

до Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради, м. Черкаси

про стягнення 47925грн. 73 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 47540 грн. 92 коп., з яких: 37040 грн. 53 коп. заборгованості за виконані роботи, 642 грн. 37 коп. 3% річних, 3615 грн. 93 коп. інфляційних втрат та 6242 грн. 09 коп. пені на підставі договору підряду №94 від 04.04.2016, укладеного між сторонами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору підряду №94 від 04.04.2016, укладеного між Комунальник підприємством «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради ( замовник) та ОСОБА_2 особою-підприємцем ОСОБА_3 (виконавець) останній виконав для відповідача роботи з поточного ремонту покрівлі житлового будинку, однак їх вартість в сумі 37040 грн. 53 коп. замовник не сплатив.

Ухвалою суду від 06.04.2017 за заявою позивача замінено позивача у справі - ОСОБА_2 особу-підприємця ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_2 особу-підприємця ОСОБА_1.

Заміна сторони вчинена судом на підставі договору про відступлення права вимоги №3 від 05.04.2017. Згідно з умовами цього договору ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3 відступив ОСОБА_2 особі-підприємцю ОСОБА_1 право вимоги, що виникло у нього до Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради на підставі договору підряду №94 від 04.04.2016.

Позивач - ФОП ОСОБА_1 заявою від 10.05.2017 зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення пені з 6242 грн. 09 коп. пені до 5352 грн. 10 коп. нарахованої за період з 25 серпня 2016 по 23 лютого 2017 року.

Заявою від 18.05.2017 №91 позивач - ФОП ОСОБА_1 збільшила розмір позовних вимог з 47540 грн. 92 коп. до 47925 грн. 73 коп. із яких 37040 грн. 53 коп. основного боргу, 812 грн. 86 коп. 3% річних, 4720 грн. 24 коп. інфляційних втрат та 5352 грн. 10 коп. пені.

Вказані заяви відповідають праву позивача, передбаченому статтею 22 ГПК України. З огляду на викладене, суд вважає, що заяви позивача про зменшення та збільшення позовних вимог необхідно прийняти до розгляду.

04 травня 2017 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, що належать відповідачу в розмірі заявлених позовних вимог 49 140 грн. 92 коп. А саме на рахунки, що належать відповідачу: АБ "УкрГазБанк", МФО 320478, р/р. НОМЕР_1, Черкаське ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Черкаси, МФО 354347, р/р. - 3488 та АТ "УкрСиббанк",МФО-351005, р/р.-0900.

В обґрунтування цієї заяви позивач посилається на наступні обставини:

На час розгляду справи має місце довготривале невиконання зобов'язань за договором підряду №94 від 04 квітня 2016 року Комунальним підприємством «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради та вживаються відповідачем дії, спрямовані на затягування судового процесу та подальшого ухилення від сплати боргу, зокрема подання позову про визнання договору про відступлення права вимоги №3 від 05 квітня 2017 року, що був укладений між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1, недійсним, а також беручи до уваги той факт, що у зв'язку із створенням ОСББ різко зменшується кількість майна, що перебуває на балансі КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради та відповідно зменшується вартість активів відповідача у зв'язку із списанням будинків із балансу КП «КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради та передачі їх на баланс ОСББ. Цей факт підтверджується обставинами, що були встановлені рішенням господарського суду Черкаської області по справі № 925/1632/16 від 12.01.2017. Відповідно в такому випадку суттєво зменшуються і надходження коштів від утримання будинків на рахунок КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради, оскільки основним видом діяльності відповідача є саме комплексне обслуговування об'єктів. Подальший розвиток такої ситуації призведе до ознак стійкої неплатоспроможності відповідача ( відсутність майна та коштів на рахунках), а відповідно до неможливості в подальшому виконати рішення господарського суду у разі задоволення позову, що в свою чергу підірве авторитет судового рішення, що ухвалюється іменем України, та в цілому імідж держави. У заяві позивач посилається на правову позицію ВГСУ у постанові по справі № 908/3864/14 від 04.03.2015.

Отже, на думку позивача невжиття заходів забезпечення позову зазначеним шляхом може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених

статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Пунктом 11 вищезгаданої постанови Пленуму ВГСУ вказано, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Позивачем до заяви не додано взагалі доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про застосування заходу до забезпечення позову шляхом накладання арешту на рахунки, що належать відповідачу.

06 червня 2017 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання від 06.06.2017 про повернення сплаченого судового збору в сумі 800 грн., що підтверджується квитанцією №22909251 від 03.05.2017.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення за клопотанням особи сплаченого судового збору.

За змістом вищевказаної статті сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином відмова у задоволенні клопотання про застосування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених статтями 66,67 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Відмовити ФОП ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про повернення судового збору.

Суддя О.В.Чевгуз