ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р.Справа № 915/1997/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів Т.А. Величко, В. І. Жекова,

при секретарі судового засідання - А.В.Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача: О.Р. Черепенко,

від відповідачів: ТОВ "Гідромаш ЛТД" ОСОБА_2

від 3-ї особи: ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" та Фізичної особи ОСОБА_3

на рішення господарського суду Миколаївської області від 13.02.2017р.

у справі №915/1997/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРІВНА"

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД"

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТК Миколаїв"

3) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАННА"

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Арт"

7) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНІ Інтерфірма"

8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп"

9) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7

10) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8

11) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_9

12) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_10

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД"- фізична особа ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні майном,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРІВНА" звернулось до ТОВ "Гідромаш ЛТД", ТОВ "ЮТК Миколаїв", ФОП ОСОБА_5, ТОВ "Кворум-Нафта", ТОВ "ШАННА", ТОВ "Транс-Арт", ТОВ "ПАНІ Інтерфірма", ТОВ "Капітал Імідж Груп", ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 з позовом про усунення перешкод в користуванні майном ТОВ "ПЕТРІВНА" шляхом виселення ТОВ "Гідромаш ЛТД", ТОВ "ЮТК Миколаїв", ФОП ОСОБА_5, ТОВ "Кворум-Нафта", ТОВ "ШАННА", ТОВ "Транс-Арт", ТОВ "ПАНІ Інтерфірма", ТОВ "Капітал Імідж Груп", ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 та інших осіб, які не мають законних речових прав на нерухоме майно ТзОВ "Петрівна", з нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, що складаються з: старої контори літ.Б-1, виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1, гаражу літ.В-3, В-4; гарячого цеху літ. Г1; цеху 3БВ літ. Д-1; гаражу літ. И-1; центрального складу літ. Є-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І, та вселення власника ТОВ "ПЕРТРІВНА" до вказаних приміщень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Петрівна" є законним власником нерухомого майна - нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ.Б-1, виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1, гаражу літ.В-3, В-4; гарячого цеху літ. Г1; цеху 3БВ літ. Д-1; гаражу літ. И-1; центрального складу літ. Є-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25.11.2015р. № 48378125 та судовими рішеннями різних інстанцій господарського суду у справі № 9/679/07-НР. На виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 22.06.2010р. та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2010р. у справі №9/679/07-НР видано наказ про витребування у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ТОВ "Петрівна" 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В З, В 4; гарячого цеху літ. Г 1; цеху ЗБВ літ. Д-1; центрального складу літ. Є-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. 3-1; гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, I. Не будучи власником, в порушення приписів ст. 761 ЦК України, ОСОБА_3 (орендодавець) передав в оренду ТОВ "Гідромаш ЛТД" (орендар) нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 згідно з договором оренди №А-1 від 01.01.2013 року, котрий в подальшому був пролонгований, ТОВ "Гідромаш ЛТД", в свою чергу, уклало договори суборенди з іншими відповідачами. Отже, відповідачі не мають правових підстав займати нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, оскільки договори оренди та суборенди є нікчемними в силу приписів ст. 228 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.01.2016р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "Гідромаш ЛТД" - фізичну особу ОСОБА_3.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016р. у задоволенні позову відмовлено з посиланням на те, що на день розгляду справи відповідачі займають спірні приміщення на підставі договорів, які не визнано в судовому порядку недійсними, які не розірвані та не припинені.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016р. залишено без змін. Переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки, на час звернення до суду ТОВ "Петрівна" фактично не володіє та не користується спірним майном, а тому позивач мав звернутись до суду не з негаторним, а з віндикаційним позовом.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.05.2016р. та рішення господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області. В постанові судом касаційної інстанції зазначено, що при вирішенні спору господарськими судами, всупереч вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України, не розглянуто договір оренди від 01.01.2013р. А-1 у розумінні статті 228 Цивільного кодексу України як виду цивільно-правового договору, що належить до групи договорів, пов'язаних з майном та його використанням (предмет, об'єкт, сторони, зміст), оскільки ця норма права стосується певним чином і приватної власності: правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, а тому правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача, проте господарські суди не надали належної юридичної оцінки підставам, на яких відповідачі займають належні позивачу приміщення, та не застосували норми матеріального права, які підлягають застосуванню до договорів оренди. Водночас апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про обрання позивачем невірного способу захисту свого порушеного права. Самоуправне заняття приміщень у будинку власника є порушенням права користування. У даному випадку відповідачі користуються майном позивача у частинах, що встановлені договорами. Водночас відсутні докази того, що сукупно особи користуються усім майном, яке належить позивачеві на праві власності. Отже висновок господарського суду апеляційної інстанції про те, що ТОВ "Петрівна" на час звернення до суду не володіє спірним майном (будь-якою його частиною) не ґрунтується на матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.02.2017р. позов задоволено повністю з посиланням на те, що ОСОБА_3 не є власником спірного приміщення. Зобов'язано усунути власнику майна Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕТРІВНА" перешкоди у користуванні майном: 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В3, В4; гарячого цеху літ. Г-1; цеху 3БВ літ. Д-1; центрального складу літ. Е-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. 3-1, гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В3, В4; гарячого цеху літ. Г-1; цеху 3БВ літ. Д-1; центрального складу літ. Е-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТК Миколаїв" із займаних нежитлових приміщень літ. В-1, загальною площею 80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 із займаних нежитлових приміщень літ. Е-1 загальною площею 240,0 кв.м., літ. В-1, загальною площею 100 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "ШАННА" із займаних нежитлових приміщень літ. Е-1 загальною площею 40,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Арт" із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 300,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАНІ Інтерфірма" із займаних нежитлових приміщень літ. Б-1 загальною площею 65 кв.м.; літ. В-1 загальною площею 185 кв.м., літ. І загальною площею 1000,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 50,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_7 із займаних нежитлових приміщень літ. В-1 загальною площею 50,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 із займаних нежитлових приміщень літ. В-1 загальною площею 78,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_9 із займаних нежитлових приміщень літ. Г-1 загальною площею 217,8 кв.м.; літ. І загальною площею 40 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_10 із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 300,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" та Фізична особа ОСОБА_3 звернулися із апеляційними скаргами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" в своїй апеляційній скарзі просило рішення місцевого господарського суду скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідачі не володіли та не користувалися майном, зазначеним у позовній заяві, а тому жодним чином не могли порушувати права позивача.

Фізична особа ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просив рішення місцевого господарського суду скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. В апеляційній скарзі скаржник вказав на те, що є власником спірного нежитлового приміщення, право власності на яке було ним набуто у відповідності до закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин, що встановлено судом, а тому ОСОБА_3 має право укладати договір оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" позивач просив рішення господарського суду Миколаївської області залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 позивач просив рішення господарського суду Миколаївської області залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

25.05.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" надійшли додаткові пояснення разом з додатковими доказами.

30.05.2017р. від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Вказані клопотання судова колегія задовольнила та залучила до матеріалів справи додаткові докази, надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідромаш ЛТД" та позивачем.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

22.01.2002р. між фізичною особою ОСОБА_3 (покупець) та Відкритим акціонерним товариством по виробництву продовольчих товарів (ВАТ ВПТ) "Нектар" (продавець) укладено договір купівлі-продажу у простій письмовій формі, відповідно до умов якого покупець придбав споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 4 а.с. 14).

Вказані споруди передані ОСОБА_3 на підставі акту приймання-передачі від 22.01.2002р. (т. 4 а.с. 15).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2006р. договір купівлі-продажу від 22.01.2002р. визнано дійсним та за ОСОБА_3 визнано право власності на споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаного судового рішення ОСОБА_3 здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.4 а.с. 16).

В подальшому постановою господарського суду Миколаївської області від 29.03.2007р. у справі №14/129/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів "Нектар" до Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" (КП "ММ БТІ") скасовано рішення про реєстрацію права власності на спірні нежитлові приміщення за ОСОБА_3, зобов'язано КП "ММ БТІ" зареєструвати право власності на вказані приміщення за ВАТ ВПТ "Нектар".

Також, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06.11.08р. закрито провадження у справі Ленінського районного суду м. Миколаєва за позовом ФОП ОСОБА_3 до ВАТ ВПТ „Нектар" про визнання дійсним договору від 22.01.02р. та визнання права власності на спірні об'єкти за рішенням від 13.03.2006р. на підставі якого КП ММБТІ в 2006р. було здійснено реєстрацію права власності за ФОП ОСОБА_3

В подальшому ВАТ ВПТ "Нектар" відчужило спірне майно іншим юридичним особам та відповідно до мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.06.2009р., спірне майно перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Агроюг-Миколаїв" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРІВНА" (позивач) в рахунок погашення боргу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.06.2010р. у справі №9/679/07-НР, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2010р., витребувано у ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "ПЕТРІВНА" 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1.

30.08.2010р. на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 22.06.2010р. та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2010р. у справі № 9/679/07-НР видано наказ про витребування у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ТОВ "ПЕТРІВНА" 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В З, В 4; гарячого цеху літ. Г 1; цеху ЗБВ літ. Д-1; центрального складу літ. Є-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. 3-1; гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, I (т.1 а.с. 39).

01.01.2013р. між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ "Гідромаш ЛТД" (орендар) укладено договір оренди № А-1 від 01.01.2013р., відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в тимчасове користування нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 Б-1 заг. площею 125, 2 кв. м., В-1 заг. площею 864, 6 кв. м.; В З заг. площею 377, 0 кв. м., Г-1 заг. площею 217, 8 кв. м.; літ. Д-1 заг. площею 228 кв.м.; Е-1 заг. площею 368, 0 кв. м.; Ж-1 заг. площею 5, 4 кв. м.; 3-1 заг. площею 45, 8 кв. м.; И-1 заг. площею 26, 6 кв. м.; № 19-12 огорожа, № 13-17, I споруди та замощення для використання під офіс, складські приміщення (т. 1 а.с. 52).

На виконання умов договору ОСОБА_3 (орендодавець) передав, а ТОВ "Гідромаш ЛТД" (директором якого є ОСОБА_12, він же є одним із суборендаторів) прийняло нежитлове приміщення, що є предметом договору оренди №А-1 від 01.01.2013р., що підтверджується складеним, підписаним сторонами та скріпленим печаткою орендаря актом приймання-передачі нежитлового приміщення (т. 2 а.с. 8-9).

В свою чергу, ТОВ "Гідромаш ЛТД" уклало договори суборенди нежитлових приміщень (т. 2 а.с. 8-32), розташованих за адресою: АДРЕСА_1, а саме з: Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТК Миколаїв" (договір суборенди від 1.01.2012р.№ А-2 з урахуванням додаткової угоди від 2.01.2013р. №1); Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (договір суборенди від 1.01.2013р. № А-29, об'єкти суборенди - літера Е-1, загальною площею 240 м2; літера В-1, загальною площею 100 м2); Товариством з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" (договір суборенди від 8.01.2013р. № А-42, об'єкт суборенди - замощення літера І, загальною площею 300 м2); Фізичною-особою-підприємцем ОСОБА_7 (договір суборенди від 01.02.2013р. №А-35, об'єкт суборенди - літера В-1, загальною площею 50 м2); Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 (договір суборенди від 01.03.2013р. № А-21, об'єкт суборенди - літера В-1, загальною площею 78 м2); Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 (договір суборенди від 15.04.2013р. № А-30, об'єкт суборенди - літера І, загальною площею 50 м2); Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанна" (договір суборенди від 01.05.2013р. №А-44, об'єкт суборенди - літера Е-1, загальною площею 40 м2); Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Арт" (договір суборенди від 01.05.2013р. № А-53, об'єкт суборенди - літера І, загальною площею 300 м2); Товариством з обмеженою відповідальністю "Пані Інтерфірма" (договір суборенди від 01.08.2013р. № А-55, об'єкт суборенди - літера Б-1, загальною площею 1000 м2); Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 (договір суборенди від 01.09.2013р. №А-56, об'єкт суборенди - літера І, загальною площею 300 м2); Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" (договір суборенди від 01.10.2013р. № А-57, об'єкт суборенди - літера Г-1, загальною площею 260 м2; літера І, загальною площею 40 м2).

Відповідно до пунктів 4.1.,4.2. договори суборенди вступають у силу з дня їх підписання сторонами та діють упродовж одного календарного року. Якщо після закінчення цього строку жодна із сторін не заявить про розірвання, договір вважається пролонгованим на той же строк й на тих же умовах.

До кожного договору суборенди сторонами складено акти приймання-передачі нерухомого майна, що є предметом договорів суборенди.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ММУЮ від 18.05.2013р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу №9/679/07-НР від 30.08.2010р. про витребування у ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "ПЕТРІВНА" 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 виданого на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 22.06.2010р. та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2010р. у справі № 9/679/07-НР (т. 1 а.с. 42).

Під час здійснення виконавчого провадження встановлено, що на території спірного об'єкту на підставі договорів оренди та суборенди знаходяться та здійснюють підприємницьку діяльність треті особи, які не звільняють приміщення (т.1 а.с. 40-50, 190).

Вищезазначені обставини також встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2013р. у справі №2/489/1709/13 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "ПЕТРІВНА", за участю третіх осіб: ВАТ ВПТ "Нектар", ТОВ "Лама-Т", ТОВ "Агроюг-Миколаїв" про визнання права власності на 523/1000 частки майна (нежитлові приміщення), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яким у позові відмовлено. В рішенні судом зазначено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР, чинного на час придбання ОСОБА_3 спірного нерухомого майна, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу від 22.01.2002р. визначено, що право власності на нежитлові приміщення, що є предметом цього договору, виникає у покупця з моменту підписання договору. Тобто, договором купівлі-продажу передбачено інший порядок набуття права власності на майно, ніж у наведеній нормі ЦК УРСР, що не забороняло чинне на той момент законодавство, яким не передбачалося і обов'язкового нотаріального посвідчення правочину про відчуження нежитлових об'єктів нерухомості. Норми ЦК УРСР також не містили приписів про обов'язкову реєстрацію права власності на нерухомість, а тому час виникнення права власності з такою реєстрацією не був пов'язаний. У зв'язку з відсутністю правових підстав для визнання за ОСОБА_3 в судовому порядку права власності на спірні нежитлові приміщення, право власності на які ним набуто у відповідності до закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин, у позові відмовлено (т.1 а.с. 207-209).

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби ММУЮ в Миколаївській області від 11.09.2013р. №5767197 ОСОБА_3 відмовлено в державній реєстрації права власності, форма власності приватна, на нежитловий об'єкт розмір частки 1/1 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 34).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25.11.2015р. № 48378125 на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.03.2009р. у справі №11/95/09 за позивачем ТОВ "ПЕТРІВНА" зареєстровано право власності на нерухоме майно- 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ.Б-1, виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1, гаражу літ.В-3, В-4; гарячого цеху літ. Г1; цеху 3БВ літ. Д-1; гаражу літ. И-1; центрального складу літ. Є-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І (том 1 а.с. 37-38).

Рішенням реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 02.02.2016р. ОСОБА_3 відмовлено у державній реєстрації права власності на виробничий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 04.04.2016р. № 56581629 на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.03.2009р. у справі №11/95/09 за позивачем ТОВ "ПЕТРІВНА" зареєстровано право власності на нерухоме майно- 523/1000 нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: старої контори літ.Б-1, виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1, гаражу літ.В-3, В-4; гарячого цеху літ. Г1; цеху 3БВ літ. Д-1; гаражу літ. И-1; центрального складу літ. Є-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І (том 4, а.с. 2-3).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.05.2016р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, державного реєстратора прав на нерухоме майно Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення реєстраційної служби від 02.02.2016р. та зобов'язання зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на 523/1000 частини нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.09.2016р. у справі №489/1988/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27.10.2016р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ "ПЕТРІВНА", третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за ТОВ "ПЕТРІВНА" права власності на 523/1000 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що є власником нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, однак відповідачі без належних правових підстав займають вказані приміщення. З урахуванням викладеного, позивач просить усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення відповідачів.

Рішенням господарського суду Миколаївської області підставно задоволено вимоги позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Приписами частини 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено вище, позивач набув право власності на нерухоме майно на підставі затвердженої господарським судом Миколаївської області мирової угоди, що підтверджується ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.03.2009р. у справі №11/95/09, хвалою господарського суду Миколаївської області від 12.06.2009р. у справі №11/95/09. Право власності позивача було зареєстровано у відповідності до ст. 182, 334 ЦК України, що підтверджується витягом ММБТІ від 16.06.2009р. № 23023145 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.10.2014р. №27728637. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна №56581629 від 04.04.2016р. нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу.

Судові рішення щодо скасування державної реєстрації права власності на вказані об'єкти нерухомості відсутні.

Статтею 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Отже, лише власник майна, або уповноважена ним особа, має право на передачу майна в оренду.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23 березня 2012 року № 6 з огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Негаторний і віндикаційний позови належать до речових позовів. Речові засоби захисту права власності застосовуються при безпосередньому порушенні права, зв'язаному з протиправними діями третіх осіб, що виключають чи обмежують здійснення власником своїх правомочностей.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до договорів оренди та суборенди, відповідачі користуються майном, яке належить на праві власності позивача у частинах, що встановлені договорами.

Самоуправне заняття приміщень у будинку власника є порушенням права користування, яке підлягає захисту у судовому порядку. Отже, позивачем обраний вірний спосіб захисту.

З огляду на викладене, заперечення третьої особи та відповідача ТОВ "Гідромаш ЛТД" щодо обраного позивачем способу захисту не приймаються до уваги колегією суддів.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що він є власником приміщень не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи ТОВ "Гідромаш ЛТД" та надані до апеляційної скарги копії договорів оренди та суборенди, копії актів приймання-передачі майна в оренду та суборенду, копії листів -повідомлень про розірвання договорів суборенди та копії актів приймання-передачі майна від суборендаторів орендарю в якості доказів того, що ТОВ "Гідромаш ЛТД" та інші суборендарі не володіли та не користувалися спірним майном і жодного діючого договору оренди між ОСОБА_3 та ТОВ "Гідромаш ЛТД" не існувало, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, апеляційна інстанція відхиляє виходячи із наступного.

Як було зазначено вище, державний виконавець не зміг виконати рішення суду №9/679/07-НР від 30.08.2010р. у зв'язку з тим, що спірні приміщення зайняті суб'єктами підприємницької діяльності за договорами оренди та суборенди, що змусило позивача звернутися з даним позовом.

Надані скаржником копії актів повернення орендованого майна суборендаторами ТОВ "Гідромаш ЛТД", підписаних директором ОСОБА_12 і акту передачі майна від 31.12.2015р. за яким директор ТОВ "Гідромаш ЛТД" ОСОБА_5 здав орендоване майно ОСОБА_3, як докази звільнення відповідачами спірних приміщень, судова колегія відхиляє, оскільки ці документи укладені в простій письмовій формі і в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги позивач підтвердив, що приміщення не звільнені.

Місцевим господарським судом ухвалами від 07.12.2016р., 28.12.2016р., 17.01.2017р., 25.01.2017р., 06.02.2017р. неодноразово було витребувано інформацію щодо осіб, які користуються спірними приміщеннями. Вказані ухвали безпосередньо також направлялися на адресу орендодавця ТОВ "Гідромаш ЛТД" і суборендарів. Проте, відповідачі не скористалися наданим їм правом та не надали пояснень чи заперечень стосовного позовних вимог.

Посилання ТОВ "Гідромаш ЛТД" на те, що ухвала суду від 07.12.2016р. не виконана у зв'язку з тим, що судом невірно була вказана адреса не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань №0 станом на 07.12.2016р. місцезнаходженням юридичної адреси ТОВ "Гідромаш ЛТД" є: 54055, Миколаївська область, АДРЕСА_1. Саме на вказану адресу судом направлялися вищезазначені ухвали.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того, з Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань № від 26.04.2017р. місце знаходження ТОВ "Гідромаш ЛТД" змінено лише 24.02.2017р., тобто після прийняття рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Гідромаш ЛТД" було належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи.

Посилання ТОВ "Гідромаш ЛТД" на лист ТОВ "Кворум-Нафта" від 24.01.2017р. про відсутність у останнього станом на дату розгляду справи діючого договору оренди щодо нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 40/1, не приймається судом до уваги з огляду на те, що вказаний лист не може бути доказом розірвання договору суборенди укладеного з ТОВ "Гідромаш ЛТД", у відповідності до умов вказаного договору та відповідно до ст. 654 ЦК України, яка передбачає, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Водночас, судова колегія зазначає, що з наданих представником ТОВ "Гідромаш ЛТД" додаткових пояснень і доказів, а саме акту приймання-передачі, актів звірки розрахунків вбачається, що товариство користувалося спірними приміщеннями з 2010р. по 31.01.2017р., тобто під час розгляду справи в суді першої інстанції, і ТОВ "Петрівна" жодного дня з моменту його державної реєстрації за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського 40/1 у спірних приміщеннях не знаходилось.

Крім того, платіжні доручення, надані представником ТОВ "Гідромаш ЛТД", свідчать про те, що товариство отримувало кошти від відповідачів за користування спірними приміщеннями на підставі договорів суборенди з 2013р. по 2016 роки. Отже, вказані обставини доводять, що на час розгляду справи в суді першої інстанції нежитловими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 користувалися відповідачі.

Посилання представника третьої особи на встановлення рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2013р. у справі №2/489/1709/13 та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. у справі № 489/1988/16-ц права власності ОСОБА_3 на спірні об'єкти нерухомості не приймаються судовою колегією до уваги, так як вказаними судовими актами надана оцінка договору купівлі-продажу від 22.01.2002р., укладеного між фізичною особою ОСОБА_3 (покупець) та ВАТ ВПТ "Нектар". Зазначені судові рішення не свідчать про припинення права власності ТОВ "ПЕТРІВНА" на спірне майно.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що в процесі розгляду даної справи фактичні її обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження наданих сторонами в обґрунтування своїх доводів і заперечень доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та зводяться до намагання переоцінити встановлені судом обставини, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 13.02.2017р. у справі №915/1997/15 залишити без змін, а апеляційні скарги -без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 06.06.2017

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Т.А. Величко

Суддя В.І. Жеков