ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.05.2017 Справа № 904/6161/17

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приорітетбуд», м. Дніпро

третя особа Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення 127 014 грн. 74 коп. та зобовязання надати дозвіл на повернення безпідставно одержаних коштів

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обовязок суду витребувати документи і матеріали, які є необхідними для вирішення спору.

Позовна заява № б/н та без дати підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 54, ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником на підставі довіреності або іншого документу, що підтверджує повноваження представника.

Вказана позовна заява подана Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області представником ОСОБА_1 на підставі довіреності від 12.05.2017р. № 395, виданої головою селищної ради ОСОБА_2, але до позовної заяви не надано доказів на підтвердження повноважень голови селищної ради ОСОБА_2, а саме наказу про призначення на посаду, витягу з реєстру тощо.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600 грн.

Як вбачається з прохальної частини поданої позовної заяви, позивач просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приорітетбуд» безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 127 014 грн. 74 коп.;

- зобовязати Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надати дозвіл на повернення з розрахункового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Приорітетбуд» зазначені безпідставно одержав кошти.

Відповідно до п.2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р., у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з п. 3 ст. 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви повинен бути сплачений у сумі 3 200 грн. 00 коп.

Проте, згідно наданого позивачем платіжного доручення № 417 від 24.05.2017р., судовий збір сплачений лише в розмірі 1 905 грн. 22 коп.

Таким чином, позивачем за заявленим вимогами судовий збір сплачений не у повному обсязі, а вказане платіжне доручення не може бути прийняте судом як належний доказ на підтвердження сплати судового збору у встановленому розмірі.

До того ж, статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем надано до позовної заяви копії документів, що не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, оскільки не засвідчені належним чином відповідно до викладених вище вимог (не містять назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копії, дати засвідчення копії).

Крім того, позивачем в обґрунтування заявлених вимог про зобовязання виконавчої служби надати дозвіл на повернення з розрахункового рахунку відповідача грошових коштів, не надано доказів, на які він посилається у тексті позовної заяви, а саме: доказів накладення виконавчою службою арешту на рахунок відповідача, доказів відмови органу Державної виконавчої служби у поверненні спірної суми тощо.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Виходячи з викладеного позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу позивача, що при повторному зверненні до господарського суду із вказаними позовними вимогами позивачу необхідно визначитися із субєктним складом відповідачів або обсягом заявлених вимог.

Керуючись п. п. 1, 3, 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатком на 16 арк., в тому числі платіжне доручення від 24.05.2017р. № 417.

Суддя ОСОБА_3