ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа № 925/920/16

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю прокурора Куліш А.А.

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Черкаській області м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікувально-оздоровчий заклад" "Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр "Світанок" с. Свидівок Черкаського району

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури заявив позов, в якому просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-оздоровчий заклад Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр Світанок (19624, Черкаська область, Черкаський район, с Свидівок, вул. Жирного, 48, ) на розрахунковий рахунок Свидівоцької сільської ради № 0491, , УК у Черкаському районі, банк отримувача ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, ККД 24062100) - 50 215 грн. 70 коп. шкоди, заподіяної наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферу.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-оздоровчий заклад Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр Світанок на користь прокуратури Черкаської області () судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. на банківський р/р 3751 в Державній казначейській службі України у м. Київ (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету - 2800.

Прокурор і представник позивача заявлені вимоги підтримали повністю посилаючись на те, що під час перевірки встановлено, що відповідачем, як суб'єктом господарювання здійснювався викид в атмосферу забруднюючих речовин без спеціального дозволу із піролізних котлів на твердому паливі:

- котел Vitoplex 100;

котел КУ-3,15 за період 04.06.2013 по 01.07.2014 на підприємстві використано (спалено в котлах) 363 м3 дров паливних.

Викиди здійснювались без відповідного дозволу, що є порушенням вимог ст.ст. 10,11 Закону України Про охорону атмосферного повітря, якою передбачено, що викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися тільки на підставі дозволу.

Державною екологічною інспекцією у Черкаській області, проведено розрахунок розміру збитків у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008, згідно якої, загальна сума збитків становить 50 215,70 грн.

Відповідач (далі ТОВ ЛОЗ ЧСДОЦ "Світанок") у відзиві на позов та його представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали вважаючи їх безпідставними посилаючись на те, що із 26.06.2013 відповідач намагався отримати у позивача дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

08.12.2014 Департаментом екології та природних ресурсів Черкаської ОДА, на підставі розроблених ТОВ Трім Стар документів, було прийнято рішення про видачу відповідачу дозволу №-2 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Представники відповідача зазначили, що товариство вчиняло всі необхідні дії для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, починаючи з 26.06.2013, уклавши відповідний договір з ТОВ Трім Стар, однак так як процес отримання відповідного дозволу є досить тривалим, то несвоєчасне його отримання було допущене не з вини відповідача і станом на 08.12.2014 такий дозвіл був отриманий.

Відповідач, зокрема, посилався на те, що відповідно до звіту ТОВ Трім Стар про інвентаризацію викидів забруднюючих речовин відповідачем від 19.12.2013 було встановлено, що викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря у відповідача відсутні.

06.10.2016 відповідач подав клопотання про призначення судової екологічної експертизи, в якому зазначив, що відповідач вважає розмір збитків, визначений в розрахунку позивача не відповідає дійсності і є явно перебільшеним. Відповідно до технічної характеристики стаціонарних джерел забруднення (а саме котел Vitoplex100 та котел КУ-3,15), які використовуються у діяльності відповідача, даними котлами не може бути здійснено той обсяг викидів шкідливих речовин як зазначено в розрахунку розміру збитків, що був проведений Державною екологічною інспекцією.

Представники відповідача вважали, що позивачем не було враховано при розрахунку індивідуальні технічні характеристики стаціонарного джерела забруднення, а також в порушення п. 2.2 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.12.2008 №639 не здійснювалися інструментально-лабораторні методи контролю.

Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що для дачі обґрунтованого висновку з приводу визначення обсягу викидів у навколишнє природне середовище стаціонарними джерелами забруднення (котел Vitoplex 100 та котел КУ-3,15), а також для здійснення розрахунку шкоди, заподіяної державі внаслідок здійснення таких викидів необхідно, зокрема залучити особу, яка володіє спеціальними знаннями у відповідній галузі експерта (том 1, а.с.104-106).

Суд, вислухавши прокурора, представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступних висновків.

Предметом судового розгляду є вимоги органу державної влади до порушника природоохоронного законодавства про стягнення шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, яке полягає у здійсненні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без спеціального дозволу.

Відповідальність субєктів господарювання за порушення природоохоронного законодавства і, зокрема, за здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без спеціального дозволу регламентуються нормами Земельного кодексу України(далі - ЗК України), Цивільного кодексу України(далі ЦК України), Господарського кодексу України(далі ГК України), Законом України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 року № 2707-XII (далі - Закон № 2707), Законом України ,,Про охорону навколишнього природного середовища,, від 25 червня 1991 року № 1264-XII(далі - Закон № 1264); Постановами Кабінету Міністрів України :

- від 29 листопада 2001 р. №1598 "Про затвердження найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню"(далі - Постанова №1598),

- від 13 грудня 2001 р. №1655 "Про порядок здійснення державного обліку у галузі охорони атмосферного повітря"(далі - Постанова №1655),

- від 28 грудня 2001 р. №1780 "Про порядок розробки та затвердження нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел"(далі - Постанова №1780),

- від 13 березня 2002 р. №299 "Про Порядок розроблення та затвердження нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря"(далі Постанова № 299),

- від 13 березня 2002 р. № 302 "Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи"(далі - Постанова №302),

- від 9 березня 1999 р. №343 "Про затвердження Порядку організації та проведення моніторингу в галузі охорони атмосферного повітря"(далі - Постанова №343) ;

та іншими нормативно-правовими актами, які набрали чинності у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", в редакції, чинній на спірний період, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01.07.2014 позивачем було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у здійсненні господарської діяльності відповідача за адресою: вул.Жирного,48, с.Свидівок, Черкаський район.

За наслідками перевірки було складено ОСОБА_2 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, в якому зафіксовано здійснення відповідачем у період з 04.06.2013 по 01.07.2014 викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу спеціально уповноваженого органу державної виконавчої влади (далі - ОСОБА_2), що є порушенням ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря"(том 1;а.с.14-24).

Із дослідженого в судовому засіданні ОСОБА_2 вбачається, що у відповідача наявне стаціонарне джерело викидів в атмосферне повітря джерело викидів у атмосферне повітря - котел КУ 3,15 (том 1, а.с.23).

09.07.2014 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища міста складено протокол про адміністративне правопорушення № 008991 у зв'язку із вчиненим правопорушенням, відповідальність за яке передбачена, зокрема ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2014 за № 008621, інженера з охорони праці відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.(том 1, а.с.27-30).

Штраф у розмірі 1020 грн. сплатив сам відповідач 16.07.2014 (том 1, а.с.31).

Факт наявності котла КУ-3,15 та його роботи без дозволу у виявлених позивачем обсягах ( 363 куб.м древ.) відповідачем по суті не оспорюється і підтверджується:

- відсутністю заперечень посадових осіб в ОСОБА_2 перевірки (том 1, а.с.24);

- відзивом на позов (том 1, а.с.45-48);

- поясненнями представників відповідача у судовому засіданні;

- протоколом про адміністративне правопорушення (том 1, а.с.27-28);

- постановою про накладен6ня адміністративного стягнення (том 1, а.с.29-30);

- платіжним дорученням № 242 від 16.04.2014 (том 1, а.с.31).

Із дослідженого в судовому засіданні ОСОБА_2 вбачається, що остання планова перевірки відповідача здійснювалась 04.06.2013 (а позапланова 05.04.2012) (том 1, а.с.15).

У зв'язку з тим, що обладнання відповідача - котел КУ-3,15 в період з 04.06.2013 по 01.07.2014 працював без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, позивачем, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008 № 639 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 за № 48/16064 (далі - Методика), проведено розрахунок розміру шкоди, завданої в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів відповідача за період з 04.06.2013 по 01.07.2014 без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 50215,70 грн. (том 1, а.с.25).

Ст.1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря"містить визначення таких термінів:

атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень;

охорона атмосферного повітря - система заходів, пов'язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів;

забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;

забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;

викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин;

нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря - група нормативів, дотримання яких запобігає виникненню небезпеки для здоров'я людини та стану навколишнього природного середовища від впливу шкідливих чинників атмосферного повітря;

норматив вмісту забруднюючої речовини у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувного джерела - гранично допустима кількість забруднюючої речовини у відпрацьованих газах пересувного джерела, що відводиться в атмосферне повітря;

норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду;

технологічний норматив допустимого викиду забруднюючої речовини - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин, який визначається у місці його виходу з устаткування;

норматив якості атмосферного повітря - критерій якості атмосферного повітря, який відображає гранично допустимий максимальний вміст забруднюючих речовин в атмосферному повітрі і при якому відсутній негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;

норматив гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел - норматив, який встановлюється для кожного стаціонарного джерела акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних і біологічних факторів на рівні, за якого фізичний та біологічний вплив усіх джерел у цьому районі з урахуванням перспектив його розвитку в період терміну дії встановленого нормативу не призведе до перевищення нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря (за найбільш суворим нормативом);

джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Судом встановлено, що порушення відповідачем вимог Закону зафіксовано в ОСОБА_2 перевірки від 01.07.2014. Зазначені порушення було усунено ТОВ «ЛОЗ «ЧСДОЦ «Світанок» (дата отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами). До суду із позовом прокурор звернувся 08.12.2014. Позовні вимоги про стягнення шкоди у розмірі 50215,70 грн. заявлено за період із 04.06.2013 по 01.07.2014.

Відповідно до ст. 11 Закону (у редакції, чинній на час виявлення правопорушення) викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених ст. 34 Закону.

На виконання вимог цього Закону затверджено Методику, за змістом п. 2.1.2 якої наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, у тому числі, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства (п. 2.1.2).

Розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду. Такий час визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу (п. 3.11). Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п. 3.12). Розрахунок розмірів відшкодування збитків здійснюється за формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду (п. 4).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу є триваючим правопорушенням, а право на позов про стягнення шкоди, завданої таким правопорушенням, виникає кожен день з моменту виявлення до моменту його усунення.

Отже, момент виявлення порушення є початком перебігу строку позовної давності у таких спорах, що кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Процедура отримання дозволу встановлена «Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. №302 (зі змінами від 07.08.2013). Зокрема, Порядком № 302 визначено, що термін дії дозволу - не менше, ніж 5 років.

Для отримання дозволу суб'єкт господарювання:

- оформляє заяву;

- проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання;

- готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин;

- проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони;

- розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов'язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди;

- обґрунтовує розміри нормативних санітарно-захисних зон, проводить оцінку витрат, пов'язаних з реалізацією заходів щодо їх створення;

- проводить оцінку та аналіз витрат, пов'язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря;

- готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства.

Суб'єкт господарювання, об'єкт якого належить до 1-ї групи, для отримання дозволу подає Мінприроди, а суб'єкт господарювання, об'єкт якого належить до 2-ї або 3-ї групи, - дозвільному центру у письмовій та в електронній формі документи, підготовлені відповідно до затвердженої Мінприроди «Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів…», а також вміщує в місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про намір отримати дозвіл, із зазначенням адреси місцевої держадміністрації, до якої можуть надсилатися зауваження громадських організацій та окремих громадян.

Розробка документації та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря та оформлення«Документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів…» (в друкованому та електронному вигляді) здійснюється відповідно до «Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців», затвердженої Наказом Мінприроди від 09.03.2006р. №108.

Мінприроди та дозвільні центри передають Держсанепідслужбі, її територіальним органам відповідно заяву та документи на отримання дозволу. Держсанепідслужба, її територіальні органи протягом 15 календарних днів з дати надходження документів приймають рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу, яке надсилається Мінприроди та дозвільним центрам відповідно.

Місцеві держадміністрації розглядають зауваження громадських організацій, у разі потреби організовують проведення їх публічного обговорення і протягом 30 календарних днів з дати опублікування інформації про намір суб'єкта господарювання отримати дозвіл, повідомляють про це орган, який видає дозвіл.

Суб'єкти господарювання для розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, можуть залучати установи, організації та заклади, яким Мінприроди надає право на розроблення цих документів. Такі спеціалізовані організації повинні бути зареєстровані у встановленому порядку та мати реєстраційне свідоцтво, оформлене згідно вимог «Порядку внесення установ, організацій та закладів, які здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - субєктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 01.10.2012 р. №475.

П.14 Порядку № 302 передбачає, що рішення Мінприроди, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища про відмову у видачі дозволу чи його анулювання можуть бути оскаржені у судовому порядку.

Доказів звернення до суду щодо оскарження бездіяльності органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього середовища при видачі дозволу на викиди Відповідач суду не надав.

Необхідним документом для одержання дозволу на викиди, є «Звіт проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві».

Процедура проведення інвентаризації викидів та оформлення відповідного звіту встановлена «Інструкцією про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві», затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995р. №7.

Інвентаризація джерел викидів може проводитись з наступною метою:

- для розробки нормативів утворення забруднюючих речовин, які відводяться в атмосферне повітря при експлуатації технологічного та іншого обладнання, споруд та об'єктів;

- для розробки нормативів гранично допустимих викидів;

- для регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферу;

- для здійснення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря;

- для розробки короткострокових і довгострокових планів заходів підприємств;

- для розробки екологічних програм по зниженню викидів забруднюючих речовин в атмосферу.

Інвентаризацію джерел викидів мають право проводити підприємства, установи та організації, які мають у своєму складі акредитовану лабораторію на проведення лабораторних досліджень. Лабораторія повинна бути акредитована на проведення аналізів тих речовин, які присутні в викидах даного підприємства. Роботи з відбору проб виконуються відповідно до КНД 211.2.3.063-98 «Метрологічне забезпечення. Відбір проб промислових викидів. Інструкція» (затв. Наказом Мінприроди від 09.03.2004р.№93).

Згідно вимог та процедур, встановлених «Порядком ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2001 р. №1655 (зі змінами від 07.08.2013р.), та «Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря», затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10 травня 2002р. №177, підприємство може бути взяте на державний облік. Взяття на облік об'єктів здійснюється за умови, якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в «Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік», вказаних у додатку 1 до «Інструкції...». Основою взяття на облік є матеріали інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Підприємства, організації, установи, що мають стаціонарні джерела забруднення атмосферного повітря, зобов'язані подавати державну статистичну звітність за формою «№2-ТП (повітря)» (річна), а також «№2-ТП (повітря)» (квартальна) (наказ Держстату України 14.06.2013р. №182). При складанні звіту використовується «Інструкція щодо заповнення форм державних статистичних спостережень про охорону атмосферного повітря «№2-ТП (повітря)» «Звіт про охорону атмосферного повітря» (річна) та (квартальна)», затв. наказом Державного комітету статистики України від 20.10.2008 №396 та зареєстр. в Мінюсті України 05.11.2008 №1075/15766, а також щоквартально проводити сплату екологічного податку, згідно вимог та термінів, зазначених у «Податковому Кодексі України» (розділ VIII «Екологічний податок»).

За наднормативні викиди забруднюючих речовин на суб'єкт господарювання можуть бути накладені фінансові санкції, розмір яких встановлюється «Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженою наказом Мінприроди №639 від 10.12.2008р. та зареєстр. в Мінюсті України 21.01.2009 №48/16064. Розмір збитку є прямо пропорційним кількості наднормативно викинутої речовини та обратно пропорційним граничнодопустимій концентрації забруднюючої речовини. Окрім того, при розрахунку через коефіцієнти враховуються територіальні соціально-екологічні особливості та стан забруднення цією речовиною атмосферного повітря у місці наднормативного викиду.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із дослідженого в судовому засіданні Статуту Відповідача вбачається, що мета товариства одержання прибутку, а реалізуючи право власності, товариство володіє, користується та розпоряджається майном на свій розсуд, здійснюючи у відношенні нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству.

Ст.42 ГК України визначено, що підприємництво, як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Аналізуючи вищевикладене, і те, що позивач систематично (у 2012 і 2013 рр.) здійснював аналогічні перевірки відповідача, суд приходить до переконання, що відповідач знав про необхідність отримання спеціального дозволу на викиди, а несвоєчасне отримання такого дозволу є господарським ризиком відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що відповідач, як субєкт господарювання мав завчасно приготувати звіт з інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підставі затвердженої, згідно з законодавством, проектно-технічної документації на нове стаціонарне джерело викидів, звернутись до відповідних організацій та державних органів за отриманням дозволу на викиди до початку роботи котла КУ-3,15.

Дозвіл № -2 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на підставі рішення від 10.11.2014 № 04-05/2825, відповідач отримав 08.12.2014 (том 1, а.с.59-60).

За клопотанням Відповідача суд призначив судову експертизу на вирішення якої поставив наступні питання:

1. Скільки всього джерел викидів було у ТОВ "ЛОЗ "ЧСДОЦ "Світанок" в період з 04.06.2013 по 01.07.2014?

2. Яка кількість тон забруднюючих речовин була фактично викинута в атмосферне повітря усіма стаціонарними джерелами викидів ТОВ "ЛОЗ "ЧСДОЦ "Світанок" за період з 04.06.2013 р. по 01.07.2014 p., a саме: діоксиду азоту, оксиду вуглецю, сажі?

3. Чи містяться у викидах із котла Vitoplex 100 компоненти забруднюючих речовин? Якщо так, то які саме, у яких концентраціях і чи перевищують вони гранично припустимі?

4. Чи містяться у викидах із котла КУ-3,15 компоненти забруднюючих речовин? Якщо так, то які саме, у яких концентраціях і чи перевищують вони гранично припустимі?

5. Чи відповідає нормативним вимогам метод, застосований для зясування змісту компонентів у викидах котла Vitoplex 100 та котла КУ-3,15?

6. На яку суму завдано збитків державі, внаслідок здійснення викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря зі стаціонарних джерел ТОВ "ЛОЗ "ЧСДОЦ "Світанок" за період з 04.06.2013 р. по 01.07.2014 р.?

7. Чи відповідає розрахунок відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів в атмосферне повітря ТОВ "ЛОЗ "ЧСДОЦ "Світанок" за період з 04.06.2013 по 01.07.2014, здійснений Державною екологічною інспекцією у Черкаській області в результаті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "ЛОЗ "ЧСДОЦ "Світанок" Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що затверджена наказом Міністерством охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.12.2008р. №639 та фактичним обставинам справи (фактичним викидам забруднюючих речовин), чи вірно застосовані положення та формули Методики?

8. Чи проводилась після 01.07.2014 модернізація котла Vitoplex 100 та котла КУ-3,15 ТОВом Лікувально-оздоровчий заклад Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр Світанок проводилась?(том 1, а.с.104-106).

Проведення призначеної у справі № 925/920/16 судову екологічну експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Оплату (в т.ч. авансування експертних досліджень) з проведення судової експертизи судом покладено було на ТОВ Лікувально-оздоровчий заклад Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр Світанок (том 1, а.с .136-142).

Ухвалою від 28.02.2017 суд задовольнив клопотання експертів про погодження строку виконання експертизи, її оплати експертизи та надання додаткових матеріалів (том 2, а.с.78-81).

15.05.2017 до суду надійшло повідомлення від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали суду без виконання та повернення справи без проведення судової експертизи за відсутності оплати, покладеної на відповідача (том 2, а.с.87-88).

Ураховуючи, що при призначенні експертизи прокурор та позивач заперечували проти призначення експертизи, суд приходить до переконання, що підстав для покладення на них витрат за її проведення немає, а відтак справа підлягає розгляду на підставі доказів поданих сторонами.

Посилання Відповідача на лист Міністерства екології та природних ресурсів, як на підставу звільнення від відповідальності, суд оцінює критично. Проаналізувавши вищеназвані нормативно-правові акти суд приходить до переконання, що цей лист носить інформаційний та рекомендаційний характер, не є нормативно-правовим актом, не встановлює правових норм і лист не може бути визнано належним і допустимим доказом відповідно до приписів ст.34 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для покладен6ня на відповідача обовязку із відшкодування шкоди в розмірі 50215,70 грн.

Витрати прокурора по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 50 215 грн. 70 коп. шкоди, заподіяної наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферу з Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-оздоровчий заклад Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр Світанок (19624, Черкаська область, Черкаський район, с Свидівок, вул. Жирного, 48, ) на розрахунковий рахунок Свидівоцької сільської ради № 0491, , УК у Черкаському районі, банк отримувача ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, ККД 24062100)..

Стягнути 1378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-оздоровчий заклад Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр Світанок (19624, Черкаська область, Черкаський район, с Свидівок, вул. Жирного, 48, ) на користь прокуратури Черкаської області () на банківський р/р 3751 в Державній казначейській службі України у м. Київ (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 06.06.2017.

Суддя В.В.Єфіменко