РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017Справа №910/4048/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 11 006,79 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Савенко О.І. - представник за довіреністю № б/н від 03.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 11 006,79 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 червня 2016 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 16305а6ка, яким застраховано автомобіль марки Smart Sity, д.н. НОМЕР_4.

25.09.2016 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Smart Sity, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2016 р. справу про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст. 124 КУаАП України закрито в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12 006,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 274894 від 13.10.2016 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_3 застраховано у приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/7496205.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачу претензію на суму 12 006,79 грн. вих. № ЕЛ_1906 від 26.01.2017 р.

Вимоги відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.03.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 04.04.2017 р.

У судовому засіданні 04.04.2017 р. оголошено перерву до 16.05.2017 р.

У судовому засіданні 16.05.2017 р. оголошено перерву до 23.05.2017 р.

У судовому засіданні 23.05.2017 р. представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 16.05.2017 р.

Представник відповідача заперечував проти позову в частині розміру коефіцієнту фізичного зносу.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

16 червня 2016 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 16305а6ка, яким застраховано автомобіль марки Smart Sity, д.н. НОМЕР_4.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки № 808715 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 25.09.2016 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Smart Sity, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва № 752/16261/16-пвід 26.10.2016 р. справу про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст. 124 КУаАП України закрито в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку № А-000009476 від 28.09.2016 р. вартість ремонту автомобіля становить 12 589,48 грн.

Страховик 12.10.2016 р. склав страховий акт № АХА2171086 та розрахунок до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 12 006,79 грн.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12 006,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 274894 від 13.10.2016 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_3 застраховано у приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/7496205, франшиза становить 1000,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачу претензію на суму 12 006,79 грн. вих. № ЕЛ_1906 від 26.01.2017 р.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вих.. № 779 від 03.04.2017 р. зазначив, що позивач не врахував при розрахунку страхового відшкодування коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля, оскільки автомобіль 2003 року випуску, а ДТП сталось 2016 р., тому сплатив позивачеві 5 296,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18260 від 03.04.2017 р.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, значення Е З приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Оскільки, рік випуску транспортного засобу Smart Sity, д.н. НОМЕР_4 є 2003 року, а ДТП мала місце 25 вересня 2016 року, строк експлуатації автомобіля становить 13,67 років, тому коефіцієнт фізичного зносу даного транспортного засобу становить 0,700.

До заперечень на відзив вих.. № ЕЛ_2772 від 15.05.2017 р. позивач долучив звіт ФОП ОСОБА_5 № 795/16 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17.03.2017 р. вартість матеріального збитку з рахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 7 926,20 грн.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 7 926,70 грн. (звіт № 795/16 від 17.03.2017 р.) - 5 296,50 грн. (сплачена відповідачем страховане відшкодування) - 1000,00 грн. (франшиза) = 1630,20 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Smart Sity, д.н. НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 1363,04 грн., на відповідача - 236,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) страхове відшкодування в розмірі 1630 (одна тисяча шістсот тридцять) грн. 20 коп., судовий збір в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 96 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 07.06.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий