ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 р. Справа № 917/318/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (юридична адреса: 37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Матросова, 10; адреса для листування:42305, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 4)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" ( 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47)

про стягнення 8 389 852,59 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 8 389 852,59 грн. основного боргу згідно договору поставки № 92-П від 12.07.2016р.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на відсутність боргу, оскільки ним повність проведений розрахунок за даними поставками, проте позивач невірно зарахував проведені платежі на погашення боргу за іншим договором, також за спірними поставками не настав строк платежу, оскільки позивач не направив відповідачу рахунки-фактури чи акти звірки (т.2 а.с.55-57).

В судовому засіданні 29.05.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (відповідачем) 12.07.2016 року був укладений договір поставки № 92-П від12.07.2016 року (надалі - Договір); (т.1 а.с.16-19).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач (постачальник) зобов'язався поставляти відповідачу (покупцю) молоко коров'яче відповідно до усного та/або письмового (в тому числі отриманого за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) замовлення відповідача, а відповідач (покупець) - приймати й оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно п.8.1 Договору строк дії Договору до 31.12.2016р., а в частині розрахунків за поставлене молоко до моменту остаточного розрахунку.

Згідно п.1.2. Договору кількість молока зазначається у товарно-транспортній накладній та спеціалізованій накладній на перевезення молока, ціна - у протоколах погодення цін (Додаток № 1), що є невід"ємною частиною даного Договору.

Протоколами погодження цін від 09.08.2016р., від 26.08.2016р., від 15.09.2016р., від 05.10.2016р., від 19.10.2016р., від 03.11.2016р., від 08.11.2016р. сторони погодили закупівельну ціну молока (т.1 а.с.20-26).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачеві товар (молоко) за період з 01.08.2016 р. по 31.12.2016 р. на загальну суму 15 446 805,59 грн., що підтверджується приймальними квитанціями № 26 від 31.08.16 p.; № 24 від 30.09.16 p.; № 9 від 31.10.16 p.; № 6 від 30.11.16 p.; № 6 від 31.12.16 p. (т.1, а.с.45, 66, 84, 105, 124); та довіренностями відповідача на отримання товару (т.1 а.с.46, 67, 85, 106, 125).

Посилання відповідача на непідписання видаткових накладних, не спростовує факту поставки товару.

Згідно п.4.4 Договору не пізніше 3-го числа місяця наступного за звітним покупцем, на підставі товарних накладних на перевезення молочної сировини, виписується приймальна квитанція за формою №3-ПК (МС), в якій вказуються кількість та вартість молочної сировини та інші реквізити передбачені законодавством.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується виписаними ним приймальними квитанціям, а саме приймальна квитанція № 26 від 31.08.2016 р. на загальну суму 2 661 776,47 грн. відповідачем виписана на підставі спеціалізованих товарних накладних за формою № 1-ТН (МС): б/н від 01.08.16р., б/н від 02.08.16 p., б/н № 03.08.16р., б/н від 04.08.16р., б/н від 05.08.16р., б/н від 06.08.16р., б/н від 07.08.16р., б/н від 08.08.16р., б/н від 09.08.16р., б/н від 10.08.16р., б/н від 11.08.16р., б/н від 12.08.16р., б/н від 13.08.16р., б/н від 14.08.16р., б/н від 15.08.16р., б/н від 16.08.16р., б/н від 17.08.16 p., б/н від 18.08.16р., б/н від 19.08.16р., б/н від 20.08.16р., б/н від 21.08.16р., б/н від 22.08.16р., б/н від 23.08.16р., б/н від 25.08.16р., б/н від 26.08.16 p., б/н від 27.08.16р., б/н від 28.08.16р., б/н від 29.08.16р., б/н від 30.08.16р., б/н від 31.08.16р. (т.1 а.с.45, 27-41).

Приймальну квитанцію № 24 від 30.09.2016 р. на загальну суму 2 827 922,58 грн. відповідачем виписано на підставі спеціалізованих товарних накладних за формою 1 -ТН (МС): б/н від 01.09.16р., б/н від 02.09.16 p., б/н № 03.09.16р., б/н від 04.09.16р., б/н від 05.09.16р., б/н від 06.09.16р., б/н від 07.09.16р., б/н від 08.09.16р., б/н від 09.09.16р., б/н від 10.09.16р., б/н від 11.09.16р., б/н від 12.09.16р., б/н від 13.09.16р., б/н від 14.09.16р., б/н від 15.09.16р., б/н від 16.09.16р., б/н від 17.09.16 p., б/н від 18.09.16р., б/н від 19.09.16р., б/н від 20.09.16р., б/н від 21.09.16р., б/н від 22.09.16р., б/н від 23.09.16р., б/н від 24.09.16р., б/н від 25.09.16р., б/н від 27.09.16р., б/н від 28.09.16р., б/н від 29.09.16р. (т.1 а.с.66, 47-62).

Приймальну квитанцію № 9 від 31.10.2016 р. на загальну суму 3 359 752,03 грн. відповідачем виписано на підставі спеціалізованих товарних накладних за формою 1-ТН (МС): б/н від 01.10.16р., б/н від 02.10.16 р., б/н № 03.10.16р., б/н від 04.10.16р., б/н від 05.10.16р., б/н від 06.10.16р., б/н від 07.10.16p., б/н від 08.10.16р., б/н від 09.10.16р., б/н від 10.10.16р., б/н від 11.10.16р., б/н від 12.10.16р., б/н від 13.10.16р., б/н від 14.10.16р., б/н від 15.10.16р., б/н від 16.10.16р., б/н від 17.l0.16 р., б/н від 18.10.16р., б/н від 19.10.16р., б/н від 20.10.16р., б/н від 21.10.16р., б/н від 22.10.16р., б/н від 23.10.16р., б/н від 24.10.16р., б/н від 25.10.16р., б/н від 26.10.16 р., б/н від 27.10.16р., б/н від 28.10.16р., б/н від 29.10.16р., б/н від 30.10.16р., б/н від 31.10.16р. (т.1 а.с.84, 68-80).

Приймальну квитанцію № 6 від 30.11.2016 р. на загальну суму 3 089 633,20 грн. відповідачем виписано на підставі спеціалізованих товарних накладних за формою 1-ТН (МС): б/н від 01.11.16р., б/н від 02.11.16 p., б/н № 03.11.16р., б/н від 04.11.16р., б/н від 05.11.16р., б/н від 06.11.16р., б/н від 07.11.16р., б/н від 08.11.16р., б/н від 09.11.16р., б/н від 10.11.16р., б/н від 11.11.16р., б/н від 12.11.16р., б/н від 13.11.16р., б/н від 14.11.16р., б/н від 15.11.16р., б/н від 16.11.16р., б/н від 17.11.16 p., б/н від 18.11.16р., б/н від 19.11.16р., б/н від 20.11.16р., б/н від 21.11.16р., б/н від 22.11.16р., б/н від 23.11.16р., б/н від 24.11.16р., б/н від 25.11.16р., б/н від 26.11.16 p., б/н від 27.11.16р., б/н від 28.11.16р., б/н від 29.11.16р., б/н від 30.11.16р. (т.1 а.с.105, 86-101).

Приймальну квитанцію № 6 від 31.12.2016 р. на загальну суму 3 507 721,32 грн. відповідачем виписано на підставі спеціалізованих товарних накладних за формою 1-ТН (МС): б/н від 01.12.16р., б/н від 02.12.16 p., б/н № 03.12.16р., б/н від 04.12.16р., б/н від 05.12.16р., б/н від 06.12.16р., б/н від 07.12.16р., б/н від 08.12.16р., б/н від 09.12.16р., б/н від 10.12.16р., б/н від 11.12.16р., б/н від 12.12.16р., б/н від 13.12.16р., б/н від 14.12.16р., б/н від 15.12.16р., б/н від 16.12.16р., б/н від 17.12.16 p., б/н від 18.12.16р., б/н від 19.12.16р., б/н від 20.12.16р., б/н від 21.12.16р., б/н від 22.12.16р., б/н від 23.11.16р., б/н від 24.11.16р., б/н від 25.11.16р., б/н від 26.11.16 р. (т.1, а.с.124, 107-120).

Таким чином, відповідач підтвердив факт отримання товару за період з 01.08.2016р. по 26.12.2016р. на загальну на суму 15446805,59 грн.

Дана сума вартості поставленої продукції також визначена відповідачем у контррозрахунку (т.1 а.с.153-162).

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що покупець проводить 100% попередню оплату замовленого молока/партії молока у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом одного банківського дня з моменту виставлення позивачем рахунку-фактури.

Відповідач за одержану продукцію розрахувався частково сплативши 7 056 953 грн., що підтверджується відомістю проплат ТОВ "Гадячсир", виписками банку по особовому рахунку позивача (т.1 а.с.126-128, 180-216).

Залишок заборгованості у сумі 8 389 852,59 грн. відповідачем не сплачено.

11.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з претензію за № 1 погасити заборгованість за Договором, що підтверджується поштовими квитанціями від 11.01.2017р. та описом вкладення до цінного листа (т.1 а.с.129-132).

Відповідач відповіді на претензію не надав, оплати не провів.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на відсутність боргу, оскільки ним повність проведений розрахунок за даними поставками, проте позивач невірно зарахував проведені платежі на погашення боргу за іншим договором.

Позивач в додаткових поясненнях зазначає, що між сторонами було укладено договір поставки № 92П від 18.09.2014р. та договір поставки № 92П від 12.07.2016р. (спірний договір). При проведенні платежів у платіжних дорученнях відповідач зазначав, що оплата проводиться за договором № 92П без визначення дати цього договору. Тому, сплачені відповідачем кошти направлялися як на погашення боргу за договором поставки № 92П від 12.07.2016р. (спірним договором) так і на погашення боргу за договором поставки № 92П від 18.09.2014р. (т.2 а.с.18-20).

Як свідчать надані докази, між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 92П від 18.09.2014р., за яким позивач зобов"язався поставити відповідачу молоко коров"яче незбиране, а відповідач - оплатити його.

ПрАТ "Райз-Максимко" у 2016 році звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з ТОВ Гадячсир" боргу (з урахуванням нарахованих штрафних санкціїй) в розмірі 6 205 691,05 грн., у тому числі 5 193 478,06 грн. боргу за поставлене молоко у період з 19.09.2014 р. по 31.10.2015 р., № 92П від 18.09.2014р. Ухвалою від 08.02.2016 р. судом було відкрито провадження у справі № 917/133/16. Під час розгляду вищевказаної справи ТОВ 'Гадячсир" повністю погасило суму боргу в сумі 5 193 478,06 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.11.2016 р. у справі № 917/133/16 враховуючи сплату відповідачем суми основного боргу та перерахунком позивачем штрафних санкцій, присуджено до стягнення з відповідача 220 524,56 грн.(т.2, а.с.32-34).

Як зазначає позивач, поставки молока за договором № 92-П від 18.09.2014 р. відбувалися з листопада 2015 року по липень 2016 року; ТОВ Гадячсир" частково оплачувало поставку товару. Неоплаченим залишився борг в сумі 400396,84 грн., за стягненням якого ПрАТ "Райз-Максимко звернулось з позовною заявою до господарського суду Полтавської області. Позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі № 917/317/17. Позивачем до матеріалів справи № 917/317/17 долучено відомість проплат з 21.10.2016р. по 10.11.2016р. в сумі 2 223 666 грн., які були зараховані в рахунок оплати поставок за липень 2016 року по договору поставки №92-П від 18.09.2014р. (т.2 а.с.35-38).

Загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою правління Національного банку України від 21.01.2004р. № 22. Нормами зазначеної Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у т.ч. платіжних доручень.

Згідно пункту 2.3 Інструкції, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа, несе особа, яка оформила цей документ і подала його до обслуговуючого банку.

Згідно пункту 3.8 Інструкції, реквізит "призначення платежу" платіжного доручення

заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "призначенням платежу".

Як свідчать матеріали справи, при оплаті відповідачем коштів за поставку молока відповідач в призначенні платежу вказував лише "оплата за молоко згідно рахунків" або "плата за молоко згідно договору 92-П" без зазначення дати договору.

В разі незазначення відповідачем дати конкретного договору в призначенні платежу платіжних документів, саме відповідач несе ризик зарахування сплачених коштів одержувачем на будь-які борги за кожним із договором із таким номером.

Позивач звертався до відповідача з проханням зазначати при оплаті отриманого молока не тільки номер договору, а й дату конкретного договору (т.2, а.с.39-42). Однак відповідач призначення платежу не уточняв.

За відсутності умов за змістом двох договорів про порядок зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості позивач на власний розсуд, з урахуванням вимог цивільного законодавства, здійснював зарахування сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості за попереднім договіром поставки та договіром, на підставі якого виник борг, що є предметом розгляду по даній справі.

В відомості проплат до даного позову (т.1 а.с.126-128), в додаткових поясненнях (т.2 а.с.18-20), в розрахунку позовних вимог у справі № 917/133/16 (т.2 а.с.24-25), в відомості проплат у справі № 917/317/17 (т.2 а.с.37), а також в деталізованих поясненнях (т.2 а.с.68-69) позивач конкретизував платіжні доручення, які він направив на погашення боргу по кожному з договорів.

Оскільки як договором № 92-П від 18.09.2014 р. так і договором № 92-П від 12.07.2016)р. не врегульовано вимог зарахування коштів з оплати поставленого товару, то позивач правомірно, зараховував кошти, сплачені відповідачем, в рахунок погашення боргу як по договору № 92-П від 18.09.2014 р. так і за договором № 92-П від 12.07.2016р.

З огляду на викладене, оплати відповідача з 01.08.16р. по 13.10.16р. в загальній сумі 7056953 грн. було правомірно зараховано позивачем за поставлене молоко з 01.08.16р. по 31.12.16р. по договору № 92-П від 12.07.2016 p., що є предметом спору у справі № 917/318/17, на підставі зазначених у виписках банку наступних платіжних доручень: № 9348 від 01.08.2016 в сумі 114 496 грн., № 9439 від 02.08.2016 в сумі 156 899 грн., № 9548 від 03.08.2016 в сумі 155 192 грн., №9645 від 04.08.2016 в сумі 147 427 грн., № 126 від 05.08.2016 в сумі 85 427 грн., № 9756 від 08.08.2016 в сумі 144 247 грн., № 10075 від 12.08.2016 в сумі 138 277 грн., № 156 від 15.08.2016 в сумі 105 700 грн., № 234 від 16.08.2016 в сумі 145 606 грн., № 370 від 18.08.2016 в сумі 73 532 грн., № 622 від 22.08.2016 в сумі 127 832, грн., № 10244 від 23.08.2016 в сумі 212 742 грн, № 10305 від 25.08.2016 в сумі 214 772 грн, № 10386 від 26.08.2016 в сумі 170 758 грн, № 10521 від 29.08.2016 в сумі 187 717 грн, № 10653 від 30.08.2016 в сумі 171 431 грн, № 10754 від 31.08.2016 в сумі 129 194 грн, № 10847 від 01.09.2016 в сумі 97 201 грн, № 10927 від 02.09.2016 в сумі 246 025 грн, № 11018 від 05.09.2016 в сумі 122 305 грн, № 11119 від 06.09.2016 в сумі 157 696 грн, № 11232 від 07.09.2016 в сумі 178 945 грн, № 11310 від 08.09.2016 в сумі 179 315 грн, № 11406 від 09.09.2016 в суми 179 777 грн, № 11496 від 12.09.2016 в сумі 111 339 грн, № 11571 від 13.09.2016 в сумі 109 109 грн, № 535 від 14.09.2016 в сумі 101 935 грн, № 604 від 15.09.2016 в сумі 186 592 грн, № 686 від 16.09.2016 в сумі 292 951 грн, № 11709 від 19.09.2016 в сумі 64 885 грн,№ 11821 від 20.09.2016 в сумі 113 838 грн, № 11881 від 21.09.2016 в сумі 89 421 грн, № 11992 від 22.09.2016 в сумі 91 125 грн, № 12081 від 23.09.2016 в сумі 237 535 грн, № 12194 від 26.09.2016 в сумі 96 327 грн., № 12282 від 27.09.2016 в сумі 98 446 грн, № 12373 від 28.09.2016 в сумі 99 673 грн., № 12478 від 29.09.2016 в сумі 101 005 грн., № 12627 від 30.09.2016 в сумі 244 907 грн, № 12732 від 03.10.2016 в сумі 106 585 грн, № 12832 від 04.10.2016 в сумі 96 875 грн, № 12928 від 05.10.2016 в сумі 98 848 грн, № 13032 від 07.10.2016 в сумі 92 542 грн, № 3269 від 07.10.2016 в сумі 266 801 грн, № 13162 від 10.10.2016 в сумі 107401 грн., № 13249 від 11.10.2016 в сумі 109 152 грн, № 13347 від 12.10.2016 в сумі 110 669 грн, № 13464 від 13.10.2016 в сумі 100 000 грн, № 13465 від 13.10.2016 в сумі 100 000 грн, № 13466 від 13.10.2016 в сумі 86 479 грн., № 3311 від 13.10.2016 в сумі 100 000 грн. (т.1 126-128, 170-216; т. 2 а.с.68-69).

Посилання відповідача у відзиві не те, що за спірними поставками не настав строк платежу, оскільки позивач не направив відповідачу рахунки-фактури чи акти звірки (т.2 а.с.55-57), суд вважає необгрунтованими оскільки разом з претензією від 11.01.2017р. № 1 відповідачу було надіслано рахунки-фактури та акти звірки. Це підтверджується поштовими квитанціями від 11.01.2017р. та описом вкладення до цінного листа від 11.01.2017р. (т.1 а.с.129-132).

З огляду на викладене, заперечення відповідача суд визнає необгрунтованими.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтями 525, 530, 610, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В порушення договірних зобов"язань відповідач заборгованість за отриманий товар не сплатив.

Отже, позовні вимоги про стягнення 8 389 852,59 грн. основного боргу є обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, буд. 47; ідентифікаційний код 33460268) на користь Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Матросова, буд.10; ідентифікаційний код 30382грн. 59 коп. основного боргу, 125847 грн. 79 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 06.06.2017р.

Суддя Безрук Т. М.