ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Справа № 910/13610/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовк І.В. (головуючий, доповідач),

Грек Б.М.,

Могил С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 року у справі № 910/13610/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" до публічного акціонерного товариства "Київенерго", третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ", про виконання зобов'язання із забезпечення електропостачання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду міста Києва про зобов'язання відповідача вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року (судді: Отрош І.М., Грєхова О.А., Якименко М.М.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 року (судді: Сітайло Л.Г., Баранець О.М., Пашкіна С.А.) рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач вважає, що судами попередніх інстанцій порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними судові рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа вважає, що судові рішення у справі є законними та просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2001 року між відповідачем (електропостачальна організація) та позивачем (споживач) укладено договір №20-85006 о/р20-85006 про користування електричною енергією.

Відповідно до умов Договору електропостачальна організація зобов'язується постачати електричну енергію відповідно до умов цього договору, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату електричної енергії за тарифами, що регулюються згідно з умовами, визначеними у ліцензії на постачання електричної енергії та в разі зміни публікуються у пресі, виконує інші умови, визначені договором та додатками до нього, які є його невід'ємною частиною (копія договору долучена до позову).

Згідно з Переліком об'єктів позивача, що є додатком до вказаного договору, точка підключення об'єкта позивача (виробничі приміщення) встановлюється з ТП-3333 за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 3 (дозволена потужність 600 кВт.).

20 липня 2001 року між відповідачем та позивачем укладено договір №85006 на постачання електричної енергії, який викладено в новій редакції, відповідно до додаткової угоди від 20.10.2010 року.

Відповідно до умов договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 року, в редакції додаткової угоди від 20.10.2010 року, постачальник (відповідач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок позивача (п. 1. Договору про постачання електричної енергії).

Згідно з п. 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальник зобов'язується, зокрема, постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

Пунктом 8.1.1. Договору про постачання електричної енергії передбачено, якщо до технологічних електричних мереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між споживачем та електропередавальною організацією, в тому числі, їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних мереж, а відносини між споживачем та субспоживачем - у разі виникнення у субспоживача зобов'язань внесення плати за перетікання реактивної електроенергії, регулюються договором про технічне забезпечення електропостачання споживача.

22.04.2013 року між ТОВ "КЛГЗ" (третя особа) та ПАТ "Київенерго" (відповідач) був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж (третя особа - власник мереж, відповідач - користувач). Пунктом 1.1 цього договору передбачено, що власник мереж зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами у точці приєднання електроустановок користувача, або споживача (споживачів) користувача, передачу електричної енергії, яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до акта розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком до Договору про постачання електричної енергії, встановлено: балансова належність електромереж та установок: електропередавальної організації РП-109, споживача - КЛ-10кв від РП-109 до М1 в бік ТП-6600, від ТП 3286 до М2 в бік ТП-6600, ТП3333, КЛ-10кв від РП-109 до ТП-3333, від ТП-3333 до ТП-3286 - на балансі ТОВ "КЛГЗ", КЛ-0,4кв від ТП-3333 до ГРЩ-0,4 кв АТЗТ "ФП "Спратлі", ГРЩ-0,4 кв АТЗТ "ФП "Спратлі" - на балансі АТЗТ "ФП "Спратлі"; межа відповідальності за стан обслуговування електромереж та установок встановлюється на кабельних наконечниках в РУ-10кв РП-109 між РКМ "Південний" та ТОВ "КЛГЗ", кабельних наконечниках в РУ-0,4кв ТП-3333 між ТОВ "КЛГЗ" та АТЗТ "ФП "Спратлі"; електропередавальна організація несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: РП-109; споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі: КЛ-10кв від РП-109 до М1 в бік ТП-6600, від ТП 3286 до М2 в бік ТП-6600, ТП3333, КЛ-10кв від РП-109 до ТП-3333, від ТП-3333 до ТП-3286 - на балансі ТОВ "КЛГЗ", КЛ-0,4кв від ТП-3333 до ГРЩ-0,4 кв АТЗТ "ФП "Спратлі", ГРЩ-0,4 кв АТЗТ "ФП "Спратлі" - на балансі АТЗТ "ФП "Спратлі". У вказаному акті також викладено схему електроустановки та точки розподілу мереж.

Відповідно до схеми розміщення точок обліку ТП-3333 електропостачання позивача повинно здійснюватись двома лініями (з комірки №7 та комірки №22). Аналогічний порядок передбачено у робочому проекті "Локальне устаткування збору та обробки даних споживання електричної енергії (ЛУЗОД ПрАТ "Спратлі")", затвердженому заступником директора з технічного забезпечення продажу СВП "Київські електричні мережі" ПАТ "Київенерго".

Відповідно до акта № від 20.05.2014 року, складеного представниками ПАТ "Київенерго" ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТП-3333 знаходиться на обліку ТОВ "КЛГЗ".

У зв'язку з не закінченням монтажних робіт КЛ-0,4 кв, позивач з комірки №7 ТП-3333 не обліковується лічильником ПрАТ "ФП "Спратлі", а обліковується лічильником ТОВ "КЛГЗ".

25 червня 2014 року проведено засідання комісії з розгляду та розв'язання суперечностей, спірних ситуацій між ПАТ "Київенерго" та споживачами за участі представників ПАТ "Київенерго", НКРЕ в місті Києві та Київській області, Держенергонагляду в м. Києві, ПрАТ "ФК "Спратлі" та ТОВ "КЛГЗ". За результатами проведення останнього винесено рішення: рекомендувати ПАТ "Київенерго" спільно з основним споживачем ТОВ "КЛГЗ", відновити схему обліку та постачання ПрАТ "ФК "Спратлі" відповідно до проектно-технічної документації, рекомендувати ПрАТ "Київенерго" привести договірні взаємовідносини з ПрАТ "ФК "Спратлі" та ТОВ "КЛГЗ" у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативних документів.

Під час обстеження ТОВ "КЛГЗ" інспекцією Держенергонагляду в м. Києві виявлено, що схема обліку електричної енергії в ТП-3333 не відповідає проекту, внаслідок чого відхідна лінія ПрАТ "ФК "Спратлі" з комірки 7 не обліковується лічильником електричної енергії, а знаходиться під загальним обліком ТОВ "КЛГЗ", на момент обстеження КЛ-0,4 кв в комірці 7 знаходиться у відключеному стані, електропостачання ПрАТ "ФК "Спратлі" здійснюється КЛ-0,4 кв через автоматичний вимикач №22.

Відповідно до акта №02102, складеного представником ПАТ "Київенерго" інженером КДУ ОСОБА_6 18.12.2014 року, з під-обліку лічильника №05048152 (ТОВ "КЛГЗ") підключено субспоживача (позивача) з 7 комірки та комірки 22. На комірці №22 встановлено лічильник №05048151 (позивач), комірка №7 знаходиться під обліком третьої особи та перебуває у відключеному стані.

З вищенаведеного вбачається, що електропостачання позивача здійснюється від ТП-3333 з комірки №22, тоді як другий ввід (комірка №7) відключений.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач просить зобов'язати відповідача, як електропостачальника, на підставі Договору про постачання електричної енергії, відновити схему обліку та електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ, тобто з комірки №7.

Предметом даного судового розгляду є вимоги споживача до електропостачальника про відновлення схеми обліку та електропостачання лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації та умов договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 року (у редакції додаткової угоди від 20.10.2010 року).

Суди попередніх інстанцій відмовляючи у задоволені позову виходили з відсутності погоджених з власником електромереж умов щодо технічного забезпечення електропостачання позивача (субспоживача), що здійснюється відповідачем (електропостачальником) на підставі договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 8.1.1. Договору про постачання електричної енергії, якщо до технологічних електричних мереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між споживачем та електропередавальною організацією, в тому числі, їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних мереж, а відносини між споживачем та субспоживачем - у разі виникнення у субспоживача зобов'язань внесення плати за перетікання реактивної електроенергії, регулюються договором про технічне забезпечення електропостачання споживача.

На виконання вимог Правил користування електричною енергією між учасниками спірних правовідносин укладено відповідні договори: Договір про користування електричною енергією, Договір на постачання електричної енергії (відповідач - енергопостачальник, позивач - споживач - субспоживач) та Договір про спільне використання мереж (відповідач - енергопостачальник, третя особа - власник мереж).

На підставі зазначених договорів електропостачання позивача (субспоживача) обумовлено здійснювати через ТП-3333, яке є власністю третьої особи (власник мереж).

Відповідно до п. 1.5. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ №32 від 17.01.2013, у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору (додаток 1) укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Договір про технічне забезпечення електропостачання споживача між позивачем (субспоживач) та третьою особою (власник мереж) неукладений.

У зв'язку з цим, ПАТ "ФП "Спратлі" зверталось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "КЛГЗ" про спонукання укласти типовий договір про технічне забезпечення енергопостачання споживача, в редакції викладеній в листопаді 2013 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року у справі №910/11020/14 за позовом ПАТ "ФП "Спратлі" до ТОВ"КЛГЗ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ "Київенерго" про спонукання укласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, та за зустрічним позовом ТОВ "КЛГЗ" до ПАТ "ФП "Спратлі" та ПАТ "Київенерго" про визнання договору недійсним і нечинним, та зобов'язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2015 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ "ФП "Спратлі" по справі №910/11020/14, суд, зокрема, зазначив, що для того щоб договір відбувся, сторони повинні узгодити всі його істотні умови. Якщо в такому двосторонньому правочині відсутня хоча б одна істотна умова, весь договір є неукладеним, тобто таким, що взагалі не відбувся (ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України), а отже, він не може породжувати господарські зобов'язання. Так, положеннями Правил користування електричною енергією передбачено обов'язкове зазначення в договорі про технічне забезпечення електропостачання споживача (додатках до договору) електрообладнання (в тому числі ТП), яке задіяне в схемі електропостачання споживача (субспоживача), складання відповідної схеми, а акт розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності сторін є невід'ємною частиною такого договору. Проте у спірному наданому примірнику договору про технічне забезпечення електропостачання позивача, у тому числі у додатках до договору, не міститься відомостей про електрообладнання, яке буде задіяне в схемі електропостачання споживача (субспоживача), не складено відповідної схеми, не вказано його технічних характеристик та потужностей, і також до проекту договору позивачем не було додано акта розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності сторін, який має були невід'ємною частиною такого договору.

Зазначені умови фактично повинні бути покладені в основу визначення можливостей технічного забезпечення електропостачання споживача (субспоживача), і в подальшому складають зміст договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, що регулює правовідносини між його сторонами під час технічного забезпечення постачання електричної енергії, укладення якого є обов'язковим в силу закону.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову, в якому не наведено, які саме дії за договором постачання електричної енергії має здійснити відповідач, оскільки між позивачем та третьою особою (власником ТП-3333) не погоджено умов щодо технічного забезпечення електропостачання.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів.

За таких обставин, оскаржені судові рішення є законними й обґрунтованими, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство "Спратлі" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді Б.Грек

С.Могил