номер провадження справи 24/149/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.05.2017 Справа № 908/3358/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "СЕРП І МОЛОТ" (72141, Запорізька область, Приморський район, с. Лозуватка, вул. Леніна, буд. 47, )

про стягнення 57 076,85 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача (заявник): не прибув

СУТЬ СПОРУ:

13.05.2017р. до господарського суду Запорізької області звернувся сільськогосподарський виробничий кооператив "СЕРП І МОЛОТ" із заявою від 10.05.2017р. № 70, в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2017р.

Ухвалою від 13.05.2017р. заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 25.05.2017р.

Представник заявника в судове засідання 25.05.2017р. не прибув. В обґрунтування заяви відповідач посилається на ст. 121 ГПК України та вказує на те, що СВК «Серп і молот» є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює господарську діяльність в аграрній сфері, здебільшого з вирощування зернових культур. Основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Цей вид діяльності є сезонними, залежать від погодних та інших умов, урожайність, а отже і дохід, отриманий від такої діяльності, є мінливим. При цьому постійно-змінні витрати СВК «Серп і молот» також пов'язані із сезонним характером виробництва, придбанням на початку року у 1 кварталі кожного року посівних матеріалів, добрив, гербіцидів, сільськогосподарської техніки, а отримання певних доходів від здійснення сільськогосподарського виробництва зміщується на ІІІ-ІУ квартали кожного року і пов'язане із отриманням врожаю зернових та інших культур, що зумовлює планування фінансово-господарської діяльності СВК «Серп і молот» таким чином, щоб мати можливість нести відповідні витрати саме у Ш-ІУ квартали кожного року, після отримання чергового врожаю. Крім того, понесені значні витрати на придбання насіннєвого фонду, проведення весінньої посівної, придбання паливно-мастильних матеріалів тощо. Внаслідок негативних погодних умов прийшлося неодноразово пересівати до 25 % посівних площ, що з об'єктивних, незалежних від підприємства причин призвело до перевитрат паливно-мастильних матеріалів, насіннєвого фонду і як наслідок збільшення кредиторської заборгованості СВК «Серп і молот» у 2017 році до 669, 67 грн. Таким чином, фінансово-економічний стан боржника є складним з причин, незалежних від СВК «Серп і молот». Заявник просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2017р. на чотири місяці, а за неможливості відстрочення - розстрочити оплату суми боргу на чотири місяці з виплатою рівними частками.

Позивач просить суд залишити заяву СВК «Серп і Молот» залишити без задоволення. Свою позицію виклав у письмових поясненнях від 23.05.2017р.. Просить суд розгляд заяви здійснювати за відсутністю свого представника.

Зважаючи на обмежений статтею 121 ГПК України 10-ти денний строк розгляду заяви про надання відстрочки виконання рішення, заява розглядається за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 25.05.2017 р. судом винесено ухвалу.

Розглянувши матеріали заяви, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.02.2017р. у справі № 908/3358/16 стягнуто з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "СЕРП І МОЛОТ" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 41 820,00 грн. основного боргу, 453,72 грн. пені та 1 020,61 грн. судового збору.

На виконання рішення суду, яке набрало законної сили з дня винесення постанови Донецького апеляційного господарського суду (12.04.2017р.), видано наказ від 27.04.2017р.

Посилаючись на наявність об'єктивних обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення, відповідач просить відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2017р. на чотири місяці.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Стаття 121 ГПК України не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

В пункті 7.1.2 вказаної Постанови наведено визначення терміну "відстрочка". Так, Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати приписи статті 121 ГПК про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

При цьому суд зазначає, що наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для відстрочки виконання судового рішення в розумінні ст.ст. 32-36, 121 ГПК України та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, заявник в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України не надав жодних доказів в підтвердження своїх вимог, зокрема, документів, які підтверджують тяжке фінансове становище заявника, документально не підтвердив неприбутковість відповідача, не надав документального обґрунтування наявності тих виняткових обставин, які роблять неможливим одночасне і повне виконання рішення суду по даній справі у встановлений строк.

Законом України "Про судоустрій України" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обов'язку належного виконання зобов'язань перед позивачем та не робить неможливим виконання рішення суду. Тому посилання заявника на важкий фінансовий стан (доказів на підтвердження наявності якого відповідачем взагалі не надано), суд не може сприймати у якості достатньої підстави для розстрочки виконання судового рішення, оскільки, як зазначено вище, нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обов'язку належного виконання зобов'язань за судовим рішенням.

В той же час, суд приймає до уваги необхідність врахування майнових інтересів обох сторін, а не лише відповідача у справі.

Також слід зазначити, що, з огляду на наявність світової фінансової кризи, всі підприємства знаходяться у рівних умовах. Відповідач, як суб'єкт господарювання, здійснює свою діяльність самостійно, ініціативно, на власний ризик, тож негативний результат його господарської діяльності сам по собі не може бути підставою для звільнення його від виконання взятих на себе зобов'язань.

За таких обставин, суд констатує, що наведені заявником обставини, не є такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку належного виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Таким чином, відповідач не довів належними доказами наявність виключних обставин, які дають підстави для застосування відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до положень пункту 7.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р., при винесенні ухвали про відстрочку або розстрочку, зміну способу і порядку його виконання, господарський суд, або відмовляє відповідно у відстрочці чи розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання за відсутності підстав для вчинення процесуальних дій, або за наявності таких підстав - задовольняє (задовольняє частково) відповідні заяви.

За таких обставин суд вважає, що заява відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Отже, суд відмовляє СВК "СЕРП І МОЛОТ" у задоволені заяви від 10.05.2017р. № 70 про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2017р. у справі № 908/3358/16.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви СВК "СЕРП І МОЛОТ" про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2017р. у справі № 908/3358/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати винесення.

Суддя Т.А. Азізбекян