РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2017Справа №910/4542/17

За позовом"ALMATUR-OPOLE" SPOLKA Z ORGANIZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA"
доПриватного підприємства "Татур"
простягнення 31 366 євро, що становить 906 241, 42 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився.
СУТЬ СПОРУ:

"ALMATUR-OPOLE" SPOLKA Z ORGANIZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Татур" (надалі - відповідач) про стягнення суми основного боргу - 30 904, 00 євро та двох процентів річних - 462, 00 євро, що еквівалентно 906 241, 42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг за агентським договором № PL12/10/2012 від 12.10.2012 р., що був укладений між позивачем та відповідачем, внаслідок чого за останнім утворилась зазначена вище заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 12.04.2017 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 19.05.2017 р.

Судове засідання 19.05.2017 р. не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 р. розгляд справи призначено на 02.06.2017 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

У судове засідання позивач та відповідач уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду була надіслана судом за адресою позивача та відповідача, зазначеною в позовній заяві, а також на адресу відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сторони вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Оскільки представники позивача та відповідача не з'явилися у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.06.2017 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2012 року між "ALMATUR-OPOLE" SPOLKA Z ORGANIZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA" та Приватним підприємством "Татур", було укладено агентський договір № PL12/10/2012 (надалі - Договір), предметом якого (згідно п. 1.1. Договору) є співробітництво в області міжнародного туризму, а саме приймання туристів однієї сторони в районі обслуговування іншої сторони.

У відповідності до п. 3.3. Договору, приймаюча сторона зобов'язується зробити до від'їзду туристів відповідні відмітки у ваучері про фактичне надання послуг, включаючи замовлені та оплачені на місці.

Пунктом 4.2. Договору сторони обумовили, що надання туристичних послуг починається з моменту їх бронювання, підтвердженого у письмовому вигляді.

Згідно п. 6.2. Договору, за попередньою домовленістю сторін, оплата послуг може здійснюватися до надання послуг, але не пізніше 90 днів після завершення туру.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами Договору, він за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

За вимогами 180 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. 901, 903, 905 ЦК України та ст.ст. 180, 181, ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 ГК України, ст. ст.11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи листів бронювання по заявкам відповідача та рахунків-фактур, позивачем за період з 02 липня 2014 року по 02 грудня 2014 року було надано відповідачу послуги за Договором на загальну суму 30 904,00 євро.

Отже позивач виконав свої зобов'язання з надання відповідачу послуг згідно умов агентського договору № PL12/10/2012 від 12.10.2012 р., а відповідач не виконав зобов'язання щодо їх оплати та має перед позивачем заборгованість у розмірі 30 904, 00 євро, що також підтверджується наявним в матеріалах справи гарантійним листом, яким відповідач зобов'язався сплатити на користь позивача зазначену заборгованість у розмірі 30 904, 00 євро в строк до 15.02.2015 р.

Доказів оплати вищезазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу - 30 904, 00 євро за агентським договором № PL12/10/2012 від 12.10.2012 р. є обґрунтованими та позов у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання щодо оплати за надані послуги, позивачем нараховано до стягнення 3% річних у розмірі 462, 00 євро.

Згідно п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування позивачем заявленої до стягнення суми 3 % річних, судом встановлено, що розмір 3 % річних, перерахований судом у відповідності до приписів чинного законодавства в межах визначеного позивачем періоду становить 459,75 євро.

Таким чином, позов в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у зв'язку із простроченням відповідачем оплати наданих послуг за агентським договором № PL12/10/2012 від 12.10.2012 р. підлягає частковому задоволенню у розмірі 459,75 євро.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги "ALMATUR-OPOLE" SPOLKA Z ORGANIZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ТАТУР" (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВОРОВСЬКОГО, будинок 43 Б, квартира 14; ) на користь "ALMATUR-OPOLE" SPOLKA Z ORGANIZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA" (Польша, 45-058, м. Ополе, вул. ОЗИМСЬКА, будинок 26, офіс 2; код NIP ) суму основного боргу у розмірі 30 904,00 євро, що складає еквівалент 892 893, 10 грн., 3% річних у розмірі 459,75 євро, що складає еквівалент 13 283, 31 грн. та судовий збір у розмірі 13 592, 64 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 07.06.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко