ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.06.2017 Справа № 904/91/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 по справі № 904/91/17 (суддя: Ліпинський О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба», м. Львів

до Державного підприємства «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтогазового комплексу Держпраці», м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 73863,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 по даній справі в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач оскаржив його до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Згідно вимог апеляційної скарги апелянт просив скасувати рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ "Укртранснафта".

До апеляційної скарги апелянтом долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вступну та резолютивну частини рішення суду першої інстанції оголошено 15.03.2017, а його повний текст оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 17.03.2017. Тобто кінцевою датою для подачі апеляційної скарги було 27.03.2017. Між тим, згідно штемпеля на поштовому конверті, апеляційну скаргу апелянт направив до суду першої інстанції лише 24.05.2017.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований ст. 53 ГПК України відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом поважною і відновити пропущений строк.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно п. 4 Постанови пленуму ВГСУ № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України", клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

В обґрунтування поважності причин пропуску апелянт в апеляційній скарзі посилається на наступні обставини:

- на адресу позивача копію рішення направлено лише після звернення Філії "МН "Дружба";

- копія рішення надійшла на адресу Філії 19.05.2017, що унеможливило підготовку та подання апеляційної скарги у встановлений законом строк.

Наведені апелянтом причини пропуску строку не можна визнати поважними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що представник позивача був присутнім в судовому засіданні господарського суду Дніпропетровської області 15.03.2017, отже був обізнаним з результатами розгляду справи місцевим господарським судом і маючи на меті оскарження вищезазначеного рішення, повинен був вжити заходів для своєчасного отримання рішення та звернення до суду з апеляційною скаргою.

Норми ГПК України не передбачають обовязку суду надсилати сторонам, представники яких приймали участь у судовому засіданні повного тексту рішення.

Матеріали справи містять заяву відповідача від 28.04.2017 про видачу повного тексту рішення суду, яку згідно штемпеля на поштовому конверті направлено на адресу господарського суду лише 05.05.2017.

При цьому, повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді (ст. 87 ГПК).

Відповідно до п. 4 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обовязком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які обєктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала субєктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає. Тому пропуск строку на оскарження рішення суду пов'язаний не з об'єктивними обставинами, а суто суб'єктивними причинами.

Аналогічна правова позиція висвітлена Вищим господарським судом України (ухвала від 06.06.2013 по справі № 5011-32/16240-2012 та в постанові від 01.04.2014 по справі № 6/5005/9408/2012)

За наведених обставин, в прийнятті апеляційної скарги ТОВ Трейд Коммодіті на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 по даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 86, п. 4 ч. 1 97, 98 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 по справі № 904/91/17 повернути.

Додаток: апеляційна скарга та додані до неї документи всього на 15 аркушах, у тому числі платіжні доручення № 16838 від 28.04.2017, конверт.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_1