ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2017 р.Справа № 916/982/17

Позивач: Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області

Відповідач: Одеський національний політехнічний університет

про стягнення матеріальної шкоди в сумі 13 718, 90 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність

Суть спору: позивач, Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, звернувся до господарського суду Одеської області з позовної заявою, в якій просить стягнути з Одеського національного політехнічного університету матеріальну шкоду в сумі 13 718, 90 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.04.2017р. позовну заяву (вх.№1043/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№12036/17 від 30.05.2017р.).

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

У відповідності до ст.39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", 21 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Управління ПФУ із заявою про виділення частки пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

До заяви, заявником було подано необхідні документи та довідку Одеського національного політехнічного університету від 11.09.2013р. №745, яка підтверджує, що ОСОБА_3 дійсно навчається на І курсі денного відділення Інституту машинобудування.

В зазначеній довідці також зазначено, що кінцевий термін навчання 30 червня 2017р.

Управлінням ПФУ розпорядженням від 23.10.2013р. №860204 було призначено пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_3 з 01.11.2013 на підставі заяви від 21.10.2013 та згідно в порядку ст.ст.9, 36, 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В подальшому, згідно із вимогами законодавства ОСОБА_3 щороку надавав позивачу довідки, видані відповідачем на підтвердження свого навчання за денною формою, а саме: від 18.09.2014 №371, від 14.09.2015 №365, від 22.09.2016 №611.

Пенсія ОСОБА_3 була призначена та виплачувалась на підставі вищенаведених довідок відповідача, які підтверджували факт його навчання в Одеському національному політехнічному університеті на денному відділенні.

З метою підтвердження правомірності даних щодо навчання ОСОБА_3, управлінням ПФУ було направлено запит від 04.07.2016 №6623/04 до Одеського національного політехнічного університету про підтвердження факту навчання ОСОБА_3

У відповідь на запит, 06.07.2016р. надійшов лист Одеського національного політехнічного університету №1760/07-06 про навчання ОСОБА_3 на 4 курсі денної форми бюджетної основи навчання.

07.03.2017р. у відповідь на запити від 26.01.2017 №1036/04 та від 15.02.2017 №1736/04 до управління ПФУ надійшов лист Одеського національного політехнічного університету (вх. № 3879/17) про навчання ОСОБА_3 на 4 курсі денної форми навчання бюджетної основи та факт перебування його на повному державному утриманні.

21.03.2017 у відповідь на запит управління ПФУ від 10.03.2017 №2648/04 надійшов лист Одеського національного політехнічного університету (вх.№4691/17) про навчання ОСОБА_3 на 4 курсі денної форми навчання бюджетної основи та факт перебування на повному державному утриманні з 01.09.2013р.

Довідки підписані директором інституту та секретарем, лист за підписом начальника відділу кадрів Документи містять - відбиток печатки інституту машинобудування та відділу кадрів Одеського національного політехнічного університету відповідно.

Позивач зазначає, що протягом усього періоду навчання ОСОБА_3 в Одеському національному політехнічному університеті, управління ПФУ не мало жодної інформації про перебування ОСОБА_3 на повному держаному утриманні.

Оскільки, на думку позивача, відповідачем порушено норми Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №269, управлінням ПФУ було приведено розмір пенсії ОСОБА_3 у відповідність з нормами чинного законодавства, а саме, згідно зі ст.48 Закону №1058, з часу призначення пенсії.

Внаслідок проведеного перерахунку утворилася переплата пенсії за період з 01.11.2013 по 31.03.2017 року в розмірі 13 718,90 гри., яка підтверджується довідкою-розрахунком та довідкою про розмір пенсії ОСОБА_3

В обґрунтування заявленого позову Управління ПФУ зазначає, що ненадання відповідачем у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання за місцем перебування особи у них на обліку та за місцезнаходженням установи відповідного повідомлення, а також видача Одеським національним політехнічним університетом довідок про навчання ОСОБА_3 без зазначення факту перебування на повному державному забезпеченні, з якою ОСОБА_3 звернувся до Управління ПФУ для призначення пенсії, стала причиною нарахування пенсії у розмірі, більшому від обґрунтованого.

Нарахування ж надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат в сумі 13 718,90 грн., які фактично є бюджетними втратами.

За переконанням позивача, в діях відповідача наявний склад правопорушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі від імені якої виступає Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області.

Протиправність дій Одеського національного політехнічного університету полягає в порушенні Порядку №269, а саме неповідомлення органу Пенсійного фонду України про взяття особи на повне державне утримання, а також у видачі довідки без зазначення фактів,з; що мають юридичне значення, з якими ОСОБА_3 звертався до управління.

На думку позивача, факт заподіяння шкоди визначається наявним в матеріалах справи розрахунком надмірної виплати коштів управлінням за даними, наданими відповідачем, а тому, вказані обставини знаходяться в причинному зв'язку між протиправністю дій та результатом таких дій - настанням негативного наслідку (переплати пенсії), що в свою чергу і стало підставою для Первомайського об'єднання управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звернутись до господарського суду Одеської області із даним позов для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на всіх членів сім'ї, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія, що розподіляється між ними рівними частками.

На вимогу члена сім'ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.

Відповідно до частини четвертої статті 48 цього закону дітям-сиротам за період перебування на повному державному утриманні пенсія у зв'язку з втратою годувальника виплачується в повному розмірі та перераховується на їхні особисті рахунки у банку.

Іншим дітям, які перебувають на повному державному утриманні, виплачується 50 відсотків призначеної пенсії у зв'язку з втратою годувальника та перераховується на їхні особисті рахунки у банку.

При ньому частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, перераховується на банківський рахунок установи, де ця дитина перебуває на повному державному утриманні, і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей у цих установах.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів Кабінет Міністрів України постановою від 04.03.2004 №269 затвердив Порядок перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні та їх використання.

Згідно з п.1 зазначеного Порядку №269 він визначає механізм перерахування Пенсійним фондом України коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та порядок їх використання.

Пунктом 8 цього порядку передбачено, що адміністрація установи відкриває в органах Казначейства, що здійснюють її фінансове обслуговування, спеціальні реєстраційні рахунки для зарахування коштів відповідно до частин третьої і четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або частин другої і четвертої статті 13 Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", про що повідомляє органу Пенсійного фонду України або органу праці та соціального захисту населення за місцезнаходженням установи.

Порядок №269 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2011р. №1120, яка діяла під час подання ОСОБА_3 позивачу заяви про виділення частки пенсії у зв'язку з втратою годувальника дійсно визначав, що адміністрація установи надсилає у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання органам Пенсійного фонду України або органам праці та соціального захисту населення за місцем перебування особи у них на обліку та за місцезнаходженням установи відповідне повідомлення, а саме:

письмову заяву особи про перерахування установі різниці між сумою призначеної їй пенсії та сумою пенсії, яка виплачується такій особі і непрацездатним членам її сім'ї відповідно до частин першої, другої і абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - органові Пенсійного фонду України;

довідку про вартість утримання особи в установі.

Разом з тим, зі змісту пункту 2 Порядку №269 витікає, що обов'язок адміністрації установи щодо надсилання у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання певних осіб органам Пенсійного фонду України відповідного повідомлення та довідки про вартість утримання виникає за умови отримання письмової заяви від особи, яка перебуває на повному державному утриманні про перерахування відповідним органом Пенсійного Фонду України установі різниці між сумою призначеної їй пенсії та сумою пенсії, яка виплачується такій особі відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, з матеріалів справи вбачається, що до навчального закладу не надходила письмова заява ОСОБА_3 про перерахування навчальному закладу різниці між сумою призначеної йому пенсії та сумою пенсії, яка йому виплачується.

Внаслідок цього, частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_3 на банківський рахунок університету не надходила.

Окрім цього, зі змісту пункту 2 Порядку №269 обов'язок адміністрації установи щодо надсилання у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання певних осіб органам Пенсійного фонду України відповідного повідомлення та довідки про вартість утримання виникає за умови, якщо установа претендує на отримання від призначеної певній особі, а для цього має передувати письмова заява ОСОБА_3 про перерахування навчальному закладу різниці між сумою призначеної йому пенсії та сумою пенсії, яка йому виплачується.

Отже, посилання позивача на пункт 2 Порядку №269, який на його думку порушений адміністрацією навчального закладу, є необґрунтованими в силу того, що відповідно до пункту 1, цей Порядок визначає лише механізм перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному, та їх використання за умови отримання від таких осіб письмових заяв про перерахування різниці між сумою призначеної їм пенсії та сумою пенсії, яка їм виплачується, а також у випадку, якщо установи, у яких особи перебувають на повному державному утриманні, отримують від органів Пенсійного фонду частину коштів.

Щодо довідок відповідача №745 від 11.09.2013р., № 371 від 18.09.2014р., №365 від 14.09.2015р., №611 від 22.09.2016р., які на думку позивача видані ОСОБА_3 для призначення пенсії та є недостовірним слід зазначити наступне:

По-перше, зазначені довідки, які надавалися ОСОБА_3 засвідчували факт його навчання на відповідному курсі денного відділення Інституту машинобудування Одеського національного політехнічного університету з зазначенням того, що довідка видана "за місцем вимоги".

Тобто, такі довідки на вимогу будь-якого студента університет забов'язаний видавати незалежно від того, з якою метою вони запитуються і лише засвідчують факт навчання такого студента у навчальному закладі.

По-друге, зазначені довідки не видавались відповідачем для пред'явлення Первомайському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області для призначення пенсії ОСОБА_3

Отримані довідки ОСОБА_3, які засвідчують його статус в навчальному закладі у певний період, має право використовувати на власний розсуд та надавати (пред'являти) в будь-яку установу без відома навчального закладу, який йому їх видав.

По-третє, згідно п.2-3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу та інші документи, в тому числі довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", навчаються за денною формою навчання.

З врахуванням наведеного, на увагу суду не приймаються, як необґрунтовані та недоведені, посилання позивача на недостовірність виданих ОСОБА_3 відповідачем довідок, які в подальшому були пред'явлені Первомайському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника з підстав того, що ОСОБА_3 дійсно навчався (навчається) у певний період на відповідному курсі денного відділення Інституту машинобудування ОНПУ.

Щодо листа відповідача від 06.07.2016р. №1760/07-06, який на думку позивача є недостовірним та містить не повну інформацію суд зазначає наступне:

Листом від 04.07.2016р. №6628/04 позивач звернувся до відповідача, в якому просив повідомити про термін навчання в Одеському національному політехнічному університеті пенсіонера ОСОБА_3 та у разі відрахування повідомити дату и номер наказу та зазначити рішення екзаменаційної комісії, якщо вище зазначена особа закінчила навчання.

Листом від 06.07.2016р. №1760/07-06, відповідач повідомив, що ОСОБА_3 зарахований студентом першого курсу денної форми бюджетної основи навчання з 01.09.2013р. наказом №333-с від 11.08.2013р. та на час надання відповіді є студентом 4 курсу денної форми бюджетної основи навчання.

Тобто, за переконанням суду, відповідачем надана інформація у повному обсязі, виходячи з поставлених позивачем запитань.

При цьому, у зазначеному листі позивач не ставив запитання щодо знаходження або незнаходження ОСОБА_3 на повному або частковому державному утриманні, тому твердження позивача, що видані довідки та лист університету від 06.07.2016р. №1760/07-06 є недостовірними, так як вони начебто містять неповну інформацію щодо навчання ОСОБА_3 є необґрунтованими та недоведеними.

Поряд з цим, у відповідності до п.2-3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника надається довідка вищого навчального закладу про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", навчаються за денною формою навчання, що фактично було зроблено ОСОБА_3 та що фактично підтверджувалось відповідачем у довідках, виданих ОСОБА_3 на його вимогу.

Згідно ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Натомість, Пункт 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1, передбачає, що всі документи з оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації.

За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, що фактично ОСОБА_3 і було зроблено.

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу).

Відшкодування збитків передбачено також і ст.224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки,

- збитків,

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками,

- вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За змістом ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що протиправна поведінка та вина з боку відповідача відсутні.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що правові підстави для захисту прав позивача в межах даного спору відсутні, у зв'язку з чим, у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 13 718, 90 грн. суд відмовляє.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає недоведеними та необґрунтованими заявлені позовні вимоги Первомайського об'єднання управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, у звязку з чим у задоволенні заявлених позовних вимог відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 06 червня 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський