ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Справа № 923/1429/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Крутьковій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Макіїввугілля" м. Київ

до: Відповідача-1 Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області

Відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання права постійного користування земельною ділянкою, зобов'язання скасувати держреєстрацію земельної ділянки, визнання права на розроблення технічної документації із землеустрою

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 дов. № 358 від 25.10.2016 ;

від відповідача 1 - не з'явився

від відповідача 2 - не з'явився

28.12.2016 Державне підприємство "Макіїввугілля" звернулось з позовом до Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, відповідно до якого просив визнати за Державним підприємством "Макіїввугілля" право постійного користування земельною ділянкою площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах наданої Державному підприємству "Макіїввугілля" земельної ділянки площею 4,2 га відповідно до ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VШ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.01.2017.

30.01.2017 до початку розгляду справи по суті Позивачем в порядку ст.22 ГПК України подано заяву, якою він змінив предмет позову і просить суд:

- визнати за Державним підприємством "Макіїввугілля" право постійного користування земельною ділянкою площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах, визначених для неї у ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VШ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р, у межах площі якої незаконно сформовано та незаконно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506.

- зобов'язати ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області () скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506.

- визнати за Державним підприємством "Макіїввугілля" () право на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відносно земельної ділянки державної власності площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах, визначених для неї у ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VШ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р, без надання дозволу Новофедорівської сільської ради на розроблення вказаної технічної документації.

Окрім цього, Позивач заявив клопотання залучити до участі у справі у якості другого відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області (), яке знаходиться за адресою 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а.

До клопотання додано документ про сплату судового збору; роздруківку із сайту Реєстру речових прав на нерухоме майно; докази направлення заяви Відповідачу; докази направлення позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області.

Оскільки заява про зміну предмета позову відповідає приписам ст. ст. 22, 44, 54-57 ГПК України, суд ухвалою від 30.01.2017 прийняв її до розгляду, а також залучив до участі у справі в якості відповідача-2 ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області, а судовий розгляд відклав на 17.02.2017 у зв'язку із необхідністю забезпечити можливість участі у справі другого відповідача.

У якості підстав для задоволення вказаного позову ДП "Макіїввугілля" повідомило, що йому на праві постійного користування на підставі ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VШ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р належить земельна ділянка державної власності площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради). Разом з тим, у межах, визначених для неї державному акті на землю, на думку Позивача, незаконно сформовано та незаконно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506.

За твердженням Позивача, у зв'язку із цим він не може належним чином розпоряджатись наданою йому у постійне користування земельною ділянкою державної власності площею 4,2 га у с. Залізний Порт, оскільки відомостей про дану земельну ділянку як землю державної власності не включено до Державного земельного кадастру, а частина цієї земельної ділянки площею 1 га була незаконно відчужена Новофедорівською сільською радою за рішенням №272 від 26.10.2001 р. та зареєстрована у Державному земельному кадастрі як комунальна власність.

При цьому, хоча вказане рішення Новофедорівської сільської ради і скасоване за рішенням Господарського суду Херсонської області від 29.11.2016р. у справі № 923/907/16, спірна земельна ділянка площею 1 га залишається зареєстрованою саме як комунальна власність, а Новофедорівська сільська рада як розпорядник земель комунальної власності не вчиняє жодних дій, спрямованих на скасування державної реєстрації комунальної власності на цю земельну ділянку.

Вимогу до Відповідача-2 про скасування у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, Позивач обґрунтовує тим, що вона є похідною вимогою від вимоги до Відповідача-1 про визнання права на постійне користування земельною ділянкою та дозволяє безпосередньо та ефективно реалізувати права ДП "Макіїввугілля" на належну йому земельну ділянку. При цьому, саме Відповідач-2 відповідно до закону уповноважений здійснювати державну реєстрацію земельних ділянок.

В обґрунтування пункту третього позовних вимог Позивач повідомив, що звертався до Новофедорівської сільської ради із заявою від 30.05.2016 р. про надання дозволу на відновлення меж земельної ділянки користувачем та дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), на яку Новофедорівська сільська рада не надала жодної відповіді, тому як власник сусідніх земельних ділянок Новофедорівська сільська рада порушує права ДП "Макіїввугілля", оскільки не дає свій дозвіл на відновлення меж земельної ділянки Позивача. Тому, визнання за ДП "Макіїввугілля" права на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) дозволить Позивачу, на його думку, у повному обсязі реалізувати своє право на земельну ділянку шляхом відновлення її меж у натурі та подальшої реєстрації як у Державному земельному кадастрі, так і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У судове засідання 17.02.2017р. з'явились представник Позивача, від якого надійшли додаткові пояснення щодо позовних вимог.

Представник Відповідача-1 надав до суду 17.02.2017р. відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що набуття права власності та користування здійснюється за рішенням органів виконавчої влади та/або місцевого самоврядування, у зв'язку із чим суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції вказаних органів за наданням земельних ділянок у власність або користування. Крім того, Відповідач-1 вважає доведеною ту обставину, що спірна земельна ділянка за даними Державного земельного кадастру зареєстрована як земельна ділянка комунальної власності, оскільки ДП "Макіїввугілля" визнає дану обставину. Також Відповідач-1 зазначив, що право власності ДП "Макіїввугілля" на об'єкти незавершеного будівництва, що розташовані на спірній земельній ділянці, не підтверджене належним чином, у зв'язку із чим власником цього майна є ОСОБА_5, а у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідач-2 у судове засідання 17.02.2017 не з'явився, відзиву до суду не надав. За клопотанням сторін та з метою забезпечення участі у справі Відповідача-2 для повного та об'єктивного дослідження обставин справи судом продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 06.03.2017 та відкладено розгляд справи до 02.03.2017.

У судовому засіданні 02.03.2017 Позивачем надано додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

02.03.2017 від Відповідача-2 надійшли письмові пояснення, в яких він просить відмовити позивачу в частині заявлених вимог до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Зокрема, Відповідач-2 зазначив, що він не погоджується з позовними вимогами в частині залучення Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області в якості другого відповідача та зобов'язання вчинити певні дії по скасуванню державної реєстрації земельної ділянки, виходячи із наступного.

Відповідно до наявної інформації, на яку посилається позивач та проти якої він не заперечує, спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту - с. Залізний Порт, а тому, відноситься до земельних ділянок комунальної форми власності, розпорядження якими, відповідно до вимог ст. 12 та п.1 ст. 122 Земельного кодексу України, віднесено до виключної компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад.

Одночасно Відповідач-2 вважає за необхідне зазначити, що п. 35 Закону України від 16 жовтня 2012 року № 5461-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України", внесено зміни до Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до зазначених змін, з 01 січня 2013 року, здійснення державної реєстрації прав, покладено на органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Таким чином, на думку Відповідача-2, він не є уповноваженим органом, який може здійснювати державну реєстрацію прав чи скасовувати державну реєстрацію прав відповідно до вимог закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Враховуючи викладене, Відповідач-2 не погоджується із позовними вимогами в частині визначення Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в якості другого відповідача та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовної вимоги в частині зобов'язання Головного управління скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, покладаючись по вирішенню інших позовних вимог на розсуд суду.

У судовому засіданні 02.03.2017 р. представник Позивача заявив усне клопотання про зупинення даної справи на підставі ст. 79 ГПК України до винесення судового рішення по справі № 923/907/16 апеляційною інстанцією.

Зокрема, відповідно до рішення від 29.11.2016р. у справі № 923/907/16 суд повністю задовольнив позов ДП "Макіїввугілля" до Новофедорівської сільської ради та визнав незаконним та скасував рішення Новофедорівської сільської ради від 26.10.2001р. № 272 "Про вилучення земельної ділянки в дочірнього підприємства "Шахта "Бутовська", відповідно до якого вилучено земельну ділянку площею 1 га у Дочірнього підприємства "Шахта "Бутовська", яка розташована у с. Залізний Порт, та переведено її в землі запасу сільської ради. Прокурором Херсонської області подана апеляційна скарга на зазначене рішення, проте станом на 02.03.2017р. відсутні відомості щодо прийняття та призначення апеляційної скарги до розгляду Одеським апеляційним господарським судом.

У зв'язку із цим суд відклав питання щодо розгляду клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки станом на 02.03.2017 р. відсутня підстава для зупинення провадження у даній справі № 923/1429/16. В той же час суд погодився з доводами Позивача про те, що до вирішення по суті справи № 923/907/16 неможливо вирішити також дану справу № 923/1429/16.

З урахуванням викладеного представники Позивача та Відповідача-1 в засіданні 02.03.2017 заявили клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору за межами строків, передбачених ст. 69 ГПК України, у зв'язку з надходженням до матеріалів справи нових доказів та складністю розгляду справи.

Суд задовольнив зазначене клопотання і ухвалою від 02.03.2017 відклав розгляд справи на 23.03.2017 та ухвалив розгляд справи здійснити в розумні строки з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

В судове засідання 23.03.2017 Відповідачі 1 та 2 не з'явились, про причини неявки не повідомили, ухвала від 02.03.2017 про відкладення розгляду справи була направлена сторонам рекомендованою поштою.

До суду подано Позивачем 22.03.2017 клопотання про зупинення даної справи на підставі ст. 79 ГПК України до винесення судового рішення по справі № 923/907/16 апеляційною інстанцією. У судовому засіданні представник Позивача повідомив суд, що по справі № 923/907/16, що пов'язана з даною справою призначене судове засідання на 23.03.2017 р. в апеляційній інстанції. Відтак, станом на 23.03.2017 відсутня і підстава для зупинення провадження у даній справі № 923/1429/16, у зв'язку із чим розгляд справи було відкладено на 11.04.2017.

В судове засідання 11.04.2017 Відповідач -1 не з'явився, про причини неявки не повідомив, ухвала від 23.03.2017 про відкладення була направлена сторонам рекомендованою поштою. У судовому засіданні представник позивача повідомив суд, що по справі № 923/907/16, що пов'язана з даною справою, призначене судове засідання на 13.04.2017 р. в апеляційній інстанції. Суд погодився з доводами Позивача про те, що до вирішення по суті справи № 923/907/16 неможливо вирішити також дану справу №923/1429/16.

З урахуванням викладеного представник Позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволено судом, а розгляд справи призначено на 21.04.2017 р.

У судове засідання 21.04.2017 р. з'явився лише представник Позивача, який надав до матеріалів справи копію постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 р. по справі №923/907/16, відповідно до якої рішення Господарського суду Херсонської області від 29.11.2016 р. залишено без змін, а апеляційну скаргу прокуратури - без задоволення.

Від Відповідача-1 18.04.2017 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду апеляційним судом пов'язаної з даною справою господарської справи №923/907/16, яке суд залишив без розгляду з урахуванням тієї обставини, що вказану господарську справу вже розглянуто Одеським апеляційним господарським судом 13.04.2017 р.

В той же час, з метою дотримання принципу змагальності, прав Відповідачів на справедливий суд та участь у вирішенні справи, суд ухвалою від 21.04.2017 відклав розгляд справи на 23.05.2017р.

У судове засідання 23.05.2017 прибув представник Позивача. Відповідачі 1 та 2 в засідання суду не прибули. Через канцелярію суду від Відповідача-1 18.05.2017 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

Заслухавши думку представника Позивача щодо вказаного клопотання Відповідача-1, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки судовий розгляд справи відкладався неодноразово, Відповідачам 1 та 2 було надано достатньо часу для забезпечення явки їх представників для судового розгляду справи та надання усіх необхідних доводів та доказів. Суд враховує той факт, що до матеріалів справи раніше вже залучено письмові відзиви та пояснення Відповідачів 1 та 2 щодо позовної заяви, у зв'язку із чим та на підставі ст. 77 ГПК України неявка відповідачів не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову, у зв'язку із чим просить задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

На підставі ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ, виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р і рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 14.02.1995 р. №56 ДП "Макіїввугілля" належать на праві постійного користування земельні ділянки площею 4,2 і 7 га в межах Новофедорівської сільської ради для будівництва бази відпочинку та під'їзного шляху.

06.04.2016 р. до Державного підприємства "Макіїввугілля" надійшов запит слідчого відділення Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області ОСОБА_2 від 29.03.2016р. №2622/03/392-2016.

Із запиту Позивач дізнався про наявність кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за фактом підробки документів, що у подальшому призвели до позбавлення його права на земельну ділянку у с. Залізний Порт, Голопристанського району, Херсонської області, яка перебувала у постійному користуванні дочірнього підприємства "Шахта Бутовська" ДП "Макіїввугілля" на підставі вищевказаного ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ виданого 19 серпня 1994 року.

Зокрема, на підставі рішення Новофедорівської сільської ради №272 від 26.10.2001р. вилучено земельну ділянку площею 1 га у ДВАТ Дочірнього підприємства "Шахта "Бутовська", правонаступником якого є ДП "Макіїввугілля".

Оскільки ДП "Макіїввугілля" вважає незаконним рішення Новофедорівської сільської ради №272 від 26.10.2001р., у серпні 2016 р. воно звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Новофедорівської сільської ради про скасування рішення №272 від 26.10.2001р.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 29.11.2016 р. у справі №923/907/16, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 р., позовні вимоги ДП "Макіїввугілля" задоволено у повному обсязі, визнано незаконним та скасовано рішення Новофедорівської сільської ради від 26.10.2001р. № 272 "Про вилучення земельної ділянки в дочірнього підприємства "Шахта "Бутовська", відповідно до якого вилучено земельну ділянку площею 1 га у Дочірнього підприємства "Шахта "Бутовська", яка розташована у с. Залізний Порт та переведено її в землі запасу сільської ради.

Відповідно до змісту вказаних судових рішень встановлено, що ДП "Макіїввугілля" є повним правонаступником прав та обов'язків шахти "Бутовська" виробничого об'єднання "Макіїввугілля", якому на підставі ОСОБА_2 на землю на праві постійного користування належить земельна ділянка 4,2 га в межах Новофедорівської сільської ради для будівництва бази відпочинку та під'їзного шляху, яке Позивачем розпочато, однак на сьогоднішній день не завершено. При цьому встановлено, що оскільки вказана земельна ділянка надана Позивачу із земель державної власності та у встановленому законом порядку із земель державної власності не вилучалась, то вона і на момент вирішення справи №923/907/16 належить до земель державної власності.

Крім того, обставина, що на земельній ділянці площею 4,2 га знаходяться належні ДП "Макіїввугілля" об'єкти нерухомого майна, встановлена у рішенні Апеляційного суду Херсонської області від 30.06.2016 р. у цивільній справі № 654/820/13-ц, яке за відомостями Єдиного реєстру судових рішень залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.04.2017р.

Зі свого боку, Новофедорівська сільська рада не надала до суду доказів, які б свідчили про наявність нових обставин та доказів, які б спростували зазначені факти.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені у судових рішеннях по цивільній справі №654/820/13-ц та господарській справі №923/907/16, не підлягають додатковому доказуванню по цій справі.

Судом встановлено, що ДП "Макіїввугілля" направляло до Новофедорівської сільської ради заяву від 30.05.2016 р., відповідно до змісту якої просило надати згоду на відновлення меж земельних ділянок в межах Новофедорівської сільської ради та дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ № 18 від 19.08.1994 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №18. Дана обставина не спростована Відповідачем-1 та підтверджується копією вказаної заяви з відміткою виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради про отримання за вх. №364/02-14 від 01.06.2016 р., яка надана Позивачем до матеріалів справи.

Судом встановлено, що Відповідач-1 не надав відповіді на вказану заяву ДП "Макїввугілля" від 30.05.2016 р.

На підставі викладеного ДП "Макіїввугілля" уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 договір про виконання кадастрової зйомки земельної ділянки №34-10/16 від 11.10.2016 р., що підтверджується його копією, наявною у матеріалах справи.

Про результати проведених робіт із землеустрою ФОП ОСОБА_6 звітував шляхом направлення листа від 27.10.2016 р., що підтверджується його копією, наявною у матеріалах справи.

Відповідно до змісту листа ФОП ОСОБА_6 повідомив, що ним виготовлено план земельної ділянки, розташованої у с. Залізний Порт на території Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з відображенням меж земельних ділянок площами 7,0 га та 4,2 га згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ № 18 від 19.08.1994 р.

Крім того ФОП ОСОБА_6 зазначив, що рішеннями Новофедорівської сільської ради №441 від 15.09.2004 р. та №272 від 26.10.2001 були вилучені земельні ділянки у ДП "Макіїввугілля" площами 6,0 га та 1 га відповідно. Зміни до державного акту на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ № 18 від 19.08.1994 р. не були внесені, тому невідомо які саме земельні ділянки з 7,0 га та 4,2 га вилучені. Враховуючи неможливість визначення меж земельних ділянок, які залишились у користуванні у ДП "Макіїввугілля" та наявність в межах земельних ділянок площами 7,0 га та 4,2 га згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ № 18 від 19.08.1994 р. зареєстрованих земельних ділянок, які видані громадянам у власність та користування, виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є неможливим.

Додатком до листа ФОП ОСОБА_6 є виготовлений план меж земельної ділянки ДП "Макіїввугілля", відповідно до якого у межах належних Позивачу земельних ділянок визначено 55 земельних ділянок з кадастровими номерами, які Відповідач надав у власність чи користування іншим особам.

Відповідно до змісту позовної заяви та усних пояснень представник Позивача звернув увагу суду, що за номером 55 визначено ділянку комунальної власності площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, яка є саме тією ділянкою, яка незаконно вилучена Відповідачем за оскарженим рішенням Відповідача-1 №272 від 26.01.2001 р. та яка знаходиться у межах земельної ділянки 4,2 га, що належить ДП "Макіїввугілля" на підставі державного акту на землю.

Зазначена обставина підтверджена також інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, що сформована на 27.10.2016 р. на замовлення ОСОБА_6. Зокрема, відповідно до змісту даної інформації зазначено, що земельна ділянка площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506 є комунальною власністю, має місце розташування Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт та має цільове призначення « 07.01 Для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення», яке відповідає цільовому призначенню земельної ділянки площею 4,2 га, наданої ДП "Макіїввугілля" на підставі державного акту - «для будівництва бази відпочинку», яка і є об'єктом рекреаційного призначення.

Також Позивачем надано до матеріалів справи знімки веб-сторінки офіційного порталу Мінюсту України "Кабінету електронних сервісів", де у формі пошуку об'єктів нерухомого майна введено кадастровий номер земельної ділянки « :02:001:0506», а за результатами пошуку отримано інформаційне повідомлення «За Вашим запитом нічого не знайдено. Введіть дані ще раз».

Відповідно до п. 2 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 р. № 1127, інформація з Державного реєстру прав надається за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру у паперовій або електронній формі, що має однакову юридичну силу та містить обов'язкове посилання на Державний реєстр прав.

Згідно із п. 14 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація з Державного реєстру прав в електронній формі надається користувачам, які зареєструвалися на офіційному веб-порталі Мін'юсту з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, у тому числі з використанням електронної системи ідентифікації «Ваnк ID».

Відповідно до пп. 2 п. 17 цього ж Порядку пошук відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Кабінетом Міністрів України, за такими ідентифікаторами: 2) за об'єктом нерухомого майна: за кадастровим номером земельної ділянки.

Крім того, можливість отримання публічної інформації про речові права на земельні ділянки за допомогою офіційного порталу Мін`юсту України «Кабінет електронних сервісів» є загальновідомою, виходячи з чого та на підставі ч. 2 ст. 35 ГПК України інформація про речові права на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0506, отримана з офіційного порталу Мін`юсту України, не підлягає додатковому доказуванню.

Крім того, Відповідач-1 у наданому відзиві визнає, що за відомостями Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка зазначена як земельна ділянка комунальної власності, в той же час не спростовує факт відсутності державної реєстрації речових прав на земельну ділянку щодо будь-якої особи, у тому числі і за територіальною громадою Новофедорівської сільської ради як суб'єкта права комунальної власності.

Виходячи з чого суд констатує, що за відомостями Державного земельного кадастру України спірна земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0506 площею 1 га за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт зареєстрована як земельна ділянка комунальної власності, в той же час як за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджується за жодною особою факт державної реєстрації речових прав на цю ж земельну ділянку.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про розмежування земель державної і комунальної власності" від 05.02.2004 р. № 1457 (втратив чинність 01.01.2013 р.) при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності земельні ділянки, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти.

Згідно із пп. а) п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 р. № 5245-VІ, у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні державних підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЗК України (1990 р.) ведення державного земельного кадастру забезпечується, зокрема, реєстрацією землеволодінь та землекористувань.

Аналогічні приписи містяться і у п. п. 2, 5 Положення про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 12.01.1993 р. №15, у редакції, яка була чинною на момент прийняття Новофедорівською сільською радою рішення №272 від 26.01.2001 р. щодо вилучення у ДП "Макіїввугілля" земельної ділянки площею 1 га.

З урахуванням того факту, що за рішеннями судів у господарській справі №923/907/16 скасоване рішення Відповідача-1 від 26.01.2001 р. №272, яке стало підставою для вилучення у ДП "Макіїввугілля" земельної ділянки площею 1 га до земель сільської ради, того факту, що у вказаній справі судами встановлено належність спірної ділянки до земель державної власності, а також того факту, що за рішеннями судів у цивільній справі №654/820/13-ц встановлено факт перебування на спірній земельній ділянці об'єктів нерухомого майна державної власності, які належать Державному підприємству "Макіїввугілля", суд приходить до висновку, що Новофедорівська сільська рада не мала законних підстав для проведення державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0506 площею 1 га за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт як землі комунальної власності.

Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Виходячи з цього суд вважає законною та обґрунтованою, і такою, що підлягає задоволенню, вимогу Позивача про визнання за Державним підприємством "Макіїввугілля" права постійного користування земельною ділянкою площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах, визначених для неї у ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р, у межах площі якої незаконно сформовано та незаконно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, то суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 79 ЗК України (2001 р.) земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЗК України (2001 р.) право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Порядок формування земельної ділянки встановлений ст. 791 ЗК України (2001 р.). Зокрема, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що Відповідач-1, безпідставно та у порушення чинного законодавства здійснивши державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0506 площею 1 га за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт як землі комунальної власності у межах земельної ділянки державної власності площею 4,2 га, наданої ДП "Макіїввугілля" у постійне користування на підставі державного акту на землю, порушує права Позивача безперешкодно користуватись належною йому земельною ділянкою, оскільки він не може повноцінно використовувати її для своїх потреб, у тому числі для закінчення будівництва баз відпочинку та їх подальшого використання у господарській діяльності, для чого Позивачу необхідно відновити межі свої ділянки у натурі, що передбачає розробку відповідної землевпорядної документації та подальшої державної реєстрації земельної ділянки з присвоєнням окремого кадастрового номера.

В той же час, неможливо здійснити державну реєстрацію земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав, з присвоєнням кадастрового номера, якщо у межах цієї ділянки вже є сформована земельна ділянка, оскільки чинним земельним законодавством такої можливості не передбачено.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, а також примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно із п. б), п. д) ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також застосування інших, передбачених законом, способів.

У зв'язку із цим суд вважає, що для ефективного захисту прав Позивача необхідно відновити те становище та статус земельної ділянки, який існував до їх порушення Відповідачем-1, для чого із Державного земельного кадастру необхідно виключити запис про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0506 площею 1 га за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт як землі комунальної власності, для чого слід зобов'язати ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області провести відповідні дії, що обґрунтовується наступним.

Так, у своєму відзиві ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області зазначило, що воно не є уповноваженим суб'єктом для здійснення державної реєстрації земельної ділянки, у зв'язку із чим, нібито, не може бути відповідачем по цій справі, натомість до участі у справі слід залучати державних реєстраторів речових прав на земельні ділянки.

Суд не погоджується з такими доводами Відповідача-2, що обґрунтовано наступним.

Суд вважає, що Відповідач-2 залишив поза увагою, що «державна реєстрація речового права на земельну ділянку» та «державна реєстрація земельної ділянки» є різними правовими поняттями.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В той же час, згідно із ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

У заявленій вимозі до Відповідача-2 ДП "Макіїввугілля" просить суд зобов'язати його скасувати запис саме про державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506, тобто скасування запису щодо відомостей про цю ділянку у Державному земельному кадастрі, а не запис про державну реєстрацію речового права на цю ділянку у Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому судом вже встановлено, що спірна земельна ділянка значиться як комунальна власність саме у Державному земельному кадастрі, тоді як речове право на цю земельну ділянку як комунальної власності не зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухомо майно, виходячи з чого державні реєстратори речових прав на нерухоме майно не можуть бути відповідачами у цій справі.

Також суд враховує, що повноваження стосовно державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі покладено саме на Відповідача-2 та

працюючих у його структурі державних кадастрових реєстраторів, що випливає з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно із ч. 8 ст. 9, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМ України від 14.01.2015 р. № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно із підпунктами 26-28 п. 4 вказаного Положення Держгеокадастр здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

Відповідно до п. 1 Положення про ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 р. № 333 ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно із підпункту 11 п. 4 Положення про ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в області Відповідач-2 здійснює державну реєстрацію земельних ділянок.

На підставі постанови КМ України від 31.08.2016 р. № 581 "Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" та наказу Держгеокадастру України №290 від 07.11.2016 р. "Про ліквідації територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" районні управління Дежгеокадастру у Херсонській області ліквідовано як юридичні особи публічного права.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області є єдиним територіальним органом Держгеокадастру у Херсонській області зі статусом юридичної особи, який уповноважений здійснювати державну реєстрацію земельних ділянок. Виходячи з цього, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області є належним відповідачем у даній справі і ДП "Макіїввугілля" правомірно заявило вимогу до нього про скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Задовольняючи позовну вимогу до Відповідача-2 суд виходить також з того, що відповідно до пп. б) п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання. В той же час інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Враховуючи те, що між ДП "Макіїввугілля" та Новофедорівською сільською радою є спір відносно земельної ділянки, який неможливо вирішити без визнання за Позивачем права постійного користування спірною земельною ділянкою та без виключення запису про державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, суд вважає, що позовна вимога до Відповідача-2 має похідний характер від першої вимоги до Відповідача-1 та дозволить Позивачу ефективно захистити свої права та остаточно вирішити спір про право, у зв'язку із чим вимога до Відповідача-2 є підсудною господарському суду та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того суд вважає обґрунтованою вимогу Позивача про визнання за Державним підприємством "Макіїввугілля" права на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відносно земельної ділянки державної власності площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах, визначених для неї у ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р, без надання дозволу Новофедорівської сільської ради на розроблення вказаної технічної документації, у зв'язку із чим зазначає наступне.

ДП "Макіїввугілля" направляло до Відповідача заяву від 30.05.2016 р., відповідно до змісту якої просило надати згоду на відновлення меж земельних ділянок в межах Новофедорівської сільської ради та дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ХС-VІІІ № 18 від 19.08.1994 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №18.

Суд встановив, що відповіді від Новофедорівської сільської ради на сьогоднішній день так і не надійшло, у зв'язку із чим вважає, що ДП "Макіїввугілля" має право на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) без надання вказаного дозволу за принципом мовчазної згоди, встановленим ст. 123 ЗК України.

Зокрема, відповідно до п. в) ч. 10 ст. 55 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, у тому числі, рішення Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом).

Згідно із пп. а) п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 р. № 5245-VІ, у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні державних підприємств.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 р. № 5245-VІ у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно із абз. 4 ч. 1 ст. 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно із абз. 3 ч. 3 ст. 123 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Відтак, оскільки Новофедорівська сільська рада своєю бездіяльністю перешкоджає ДП "Макіїввугілля" належним чином реалізувати свої права на належну йому земельну ділянку, суд задовольняє позовну вимогу про визнання за Позивачем права на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки державної власності площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) в натурі (на місцевості), без надання вказаного дозволу Новофедорівської сільської ради за принципом мовчазної згоди, встановленим ст. 123 ЗК України.

Позивачем було загалом сплачено судового збору в сумі 4578 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Суд враховує той факт, що спір у даній справі виник саме внаслідок незаконних дій Новофедорівської сільської ради, яка спочатку протиправно вилучила у ДП "Макіїввугілля" земельну ділянку, а потім здійснила незаконну державну реєстрацію вилученої земельної ділянки як комунальної власності. У зв'язку із цим, з Новофедорівської сільської ради належить стягнути на користь ДП "Макіїввугілля" суму документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 4578 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати за Державним підприємством "Макіїввугілля" (02088, м. Київ вул. Промислова, 10, ) право постійного користування земельною ділянкою державної власності площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах, визначених для неї у ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VШ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р, у межах площі якої незаконно сформовано та незаконно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506.

3. Зобов'язати ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136а, ) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :02:001:0506.

4. Визнати за Державним підприємством "Макіїввугілля" (02088, м. Київ вул. Промислова, 10, ) право на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відносно земельної ділянки державної власності площею 4,2 га, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт (в межах Новофедорівської сільської ради) у межах, визначених для неї у ОСОБА_2 на право постійного користування землею серії ХС-VШ виданого 19 серпня 1994 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31 січня 1989 року №41-Р, без надання дозволу Новофедорівської сільської ради на розроблення вказаної технічної документації.

5. Стягнути з Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (75652, Херсонська область, Голопристанський район, с. Новофедорівка, вул. Незалежності (Леніна) 22, ) на користь Державного підприємства "Макіїввугілля" (02088, м. Київ вул. Промислова, 10, ) 4578 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення

складено 02.06.2017.

Суддя Т.Г. Пінтеліна