ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Справа № 922/2187/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Картере В.І.,

Плюшка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року у справі № 922/2187/16 господарського суду Харківської області за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" в особі представника - акціонера Калвертон Істеблішмент Лімітед (Calverton Establishment Limited) до ОСОБА_2 про стягнення 29549853,54 грн. збитків,

за участю представників:

Позивача: Санжаревський Є.М., договір б/н від 15.05.2017 року,

Відповідача: ОСОБА_4, договір б/н від 01.08.2016 року.

В с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" в особі представника - акціонера Калвертон Істеблішмент Лімітед (Calverton Establishment Limited) (далі - Калвертон Істеблішмент Лімітед, Позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, Відповідач) про стягнення 29549853,54 грн. збитків, завданих господарському товариству - ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе".

Разом з позовною заявою, Позивачем було подано до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2016 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року, заяву Калвертон Істеблішмент Лімітед задоволено, а саме - накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, у тому числі на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 66, 67, 107 Господарського процесуального кодексу, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції у даній справі повністю, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Калвертон Істеблішмент Лімітед про забезпечення позову, відмовити.

Представник ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе", у поданому письмовому відзиві, посилаючись на безпідставність доводів та вимог представника ОСОБА_2, викладених у касаційній скарзі, просив залишити таку скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення у даній справі - без змін.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.05.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. на лікарняному, здійснено зміну складу колегії суддів для розгляду вказаної касаційної скарги у складі: Малетича М.М. - головуючий (доповідач), Картере В.І. та Плюшка І.А.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У зв'язку з цим, в пункті 6.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року роз'яснено, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Якщо необхідність вжиття заходу щодо забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що у разі невжиття такого заходу йому буде завдано значної шкоди, він повинен обґрунтувати можливість завдання такої шкоди, її розмір, зв'язок можливої шкоди з предметом спору, а також необхідність і достатність для її запобігання вжиття саме цього заходу щодо забезпечення позову.

Як видно з представлених матеріалів, вимогами Калвертон Істеблішмент Лімітед у даному спорі, з посиланням на ст.ст. 22, 92, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 63 Закону України "Про акціонерні товариства", є стягнення 29549853,54 грн. збитків, завданих господарському товариству - ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" його колишнім Генеральним директором - ОСОБА_2

При цьому, звертаючись з даним позовом до господарського суду, Калвертон Істеблішмент Лімітед, водночас, подало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на те, що сума завданих збитків ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" є значною та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову про відшкодування збитків, тоді як сам Відповідач має намір продати належне йому нерухоме майно та виїхати на постійне місце проживання до іншої країни, що підтверджується роздруківкою відповідного оголошення з мережі Інтернет.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, представлені матеріали справи, і на те, що існує зв'язок між визначеним предметом спору і заходами до забезпечення позову, а останні є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів Позивача, та забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Калвертон Істеблішмент Лімітед про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з цим, переглядаючи вказані судові рішення попередніх інстанції у касаційному порядку, судом касаційної інстанції було встановлено, що в даному випадку, вживаючи заходи до забезпечення позову у даній справі суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на обставини справи не обґрунтував належним чином необхідність вжиття таких заходів, як і не навів жодних доводів адекватності таких заходів.

Зокрема, задовольняючи заяву Калвертон Істеблішмент Лімітед про вжиття заходів до забезпечення позову та накладаючи арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 - квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції не врахував те, що заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи, з наведеним про це у судовому рішенні відповідним обґрунтуванням, чого у даному випадку дотримано не було.

При цьому, вживаючи заходи до забезпечення позову, суд першої інстанції не зазначив - який саме існує зв'язок між заявленими Позивачем збитками та нерухомим майном Відповідача, про накладення арешту на яке просив Позивач.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі від 06.07.2016 року так і не зазначив - на підставі яких саме доказів він дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Разом з тим, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції, який, відповідно до положень ст.ст. 99 та 101, 11112 Господарського процесуального кодексу України, під час перегляду судових рішень в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції та здійснює за наявними у справі і додатково поданими доказами повторний розгляд справи, в порушення вимог ч. 1 ст. 47 Господарського процесуального кодексу України, щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, також не приділив у повній мірі уваги вимогам вищезазначених норм процесуального права та обставинам справи, про які вказувалось вище, та залишив без змін ухвалу суду першої інстанції, якою необґрунтовано вжиття заходів до забезпечення позову.

Між тим, згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування чи зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо, зокрема, господарський суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, оскаржені постанова апеляційного суду та ухвала суду першої інстанції, щодо вжиття заходів до забезпечення позову, не можна визнати законними й обґрунтованими, а тому такі підлягають скасуванню.

Разом з тим, з огляду на вимогу Відповідача у касаційній скарзі - про прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви Калвертон Істеблішмент Лімітед про забезпечення позову, та на межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, встановлені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відмовляє у задоволенні такої вимоги, задовольнивши таким чином вказану касаційну скаргу частково - тільки у частині скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року та ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2016 року у справі № 922/2187/16 скасувати повністю.

Справу направити до господарського суду Харківської області.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Картере В.І.

Плюшко І.А.