ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2017 р.Справа № 924/309/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Магера В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільське борошно, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТрансНадраРесурс, м. Хмельницький

про стягнення вартості поставленої продукції в сумі 87 808,00 грн., 3% річних в сумі 5 954,11 грн., втрати від інфляції в сумі 38 635,52 грн.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності №2 від 09.01.2017р.;

відповідача: не прибув;

В засіданні суду 31.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну часини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення вартості поставленої продукції в сумі 87 808,00 грн., 3% річних в сумі 5 954,11 грн., втрати від інфляції в сумі 38 635,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що 08.09.2014р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №01/09/14 купівлі - продажу продукції сої. На виконання умов вищезазначеного договору відповідачу була поставлена продукція на загальну суму 107 808 грн., в тому числі: згідно видаткової накладної №РН-0000041 від 15.10.2014. соя в кількості 11,5 тон по ціні 4000,00 грн. за тону на загальну суму 55 200 грн. (в т.ч. ПДВ 9200,00 грн.); згідно видаткової накладної №РН-0000042 від 16.10.2014. соя в кількості 10,96 тон по ціні 4000,00 грн. за тону на загальну суму 52608 грн. (в т.ч. ПДВ 8768,00 грн.).

Відповідно до п.2.2. вищезазначеного договору відповідач був зобов'язаний провести оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача або внесення готівкових коштів в касу з відстроченням оплати до 75 календарних днів.

Таким чином, з урахуванням дати поставки останньої партії продукції (16.10.2014р.), відповідач був здійснити оплату поставленої продукції з 31.12.2014р.

В порушення умов договору оплата вартості поставленої продукції здійснена не в повному обсязі, відповідно до прибуткових касових ордерів №62 від 30.12.2014. та №63 від 31.12.2014. в касу підприємства надійшли кошти в сумі 20 000 грн.

З урахування вищевикладеного, на момент звернення до суду із зазначеним договором вартість поставленої, але не оплаченої продукції складає 87 808грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На момент звернення до суду із зазначеним позовом (05.04.2017р.) нараховані 3% річних складають 5 954,11 грн., втрати від інфляції складають 38 635,52 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України боржник зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів, якщо договором не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути із відповідача на користь позивача вартість переданої продукції в сумі 87 808 грн., 3% річних в сумі 5 954,11 грн., втрати від інфляції в сумі 38 635,52 грн.

Представник позивача у судове засідання 31.05.2017р. прибув, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов та доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надав, про причини неявки та неподання доказів суд не повідомив.

Відповідач повідомлявся про дату та час слухання справи в суді шляхом направлення ухвал за юридичною адресою відповідача, які повернуті на адресу суду із відмітками поштового відділення „за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.п.3.9.1. пункту 3.9. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи судом у разі виконання судом вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом в даному випадку приймається до уваги, що неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою відкладення справи на іншу дату. Тому, для уникнення зловживання процесуальними правами, враховуючи те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про слухання справи в суді, суд вважає за доцільне розглянути дану справу по суті, на підставі ст.75 ГПК України, за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

08.09.2014р. між ТОВ „Подільське борошно, м. Хмельницький та Товариством з обмеженою відповідальністю „ТрансНадраРесурс, м. Хмельницький укладено договір №01/09/14 купівлі-продажу.

Відповідно до п.1.1 договору продавець зобовязується передати у власність покупця сою (в подальшому „товар) по ціні і в строки, вказані в додатках до даного договору, а покупець зобовязується прийняти і оплатити суму визначену в додатках до даного договору.

Загальна сума договору на момент його підписання складається із сум поставок згідно додатків на кожну партію „Товару в рамках даного Договору.

Покупець розраховується за отриманий товар шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця з відстроченням оплати до 75 календарних днів вищевказаного товару, згідно виписаної видаткової накладної, а також готівковий розрахунок. (п.п.2.1-2.2 договору).

Згідно п.2.3-2.4 Договору ціна за одиницю та загальна вартість товару визначаються сторонами у відповідності з товарно-транспортними накладними на даний товар та специфікаціями. Ціна товару на кожну поставлену партію товару регулюється та узгоджується сторонами перед датою прийняття товару Покупцем у зв'язку з нестабільністю цін на ринку України по продажу борошна. А при зміні цін на ринку продажу борошна в день прострочення платежу проводити індексацію ціни на неоплачену партію товару за ринковою ціною.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що передача товару здійснюється з моменту дати оформлення видаткової і податкової накладних. Покупець надає Продавцю довіреність на право отримання товару.

Договір набуває чинності з дня його підписання до 31.12.2014р. та діє до повного його виконання сторонами своїх зобовязань (п.9.1).

Відповідно до додатків №№15, 16 до договору №01/09/14 від 08.09.2014р. від 15.10 та 16.102014р. відповідачу передається товар соя у кількості 11,5 т на суму 55 200,00 грн. та 10,96 т на суму 52 608,00 грн.

На виконання умов договору, по видатковій накладній №РН-0000041 від 15.10.2014р. позивачем передано відповідачу сою у кількості 11,5 т на суму 55 200,00 грн.

16.10.2014р. по видатковій накладній №РН-0000042 від 16.10.2014р. позивачем передано відповідачу сою у кількості 10,96 т на суму 52 608,00 грн.

Відповідачем частково оплачено отриманий товар, а саме 30.12.2014р. по прибутковому касовому ордеру №62 на суму 10 000,00 грн. та 31.12.2014р. по прибутковому касовому ордеру №63 на суму 10 000,00 грн.

За таких обставин позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача вартості поставленої продукції в сумі 87 808,00 грн., 3% річних в сумі 5 954,11 грн., втрат від інфляції в сумі 38 635,52 грн.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:

Відповідно до ст.ст.11,626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Із положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Нормами ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір №01/09/14 купівлі-продажу сої, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання вчасно проводити розрахунки за отриманий товар, проте в повному обсязі не виконав взятих на себе зобовязань, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 87 808,00 грн.

Вказана заборгованість підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, розрахунками заборгованості. При цьому, доказів про сплату боргу відповідачем суду не подано, доводи позивача не спростовано.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення, крім основного боргу, також 3% річних в сумі 5 954,11 грн., втрати від інфляції в сумі 38 635,52 грн. згідно поданих в матеріали справи розрахунків.

Щодо правомірності нарахованих позивачем сум інфляційного збільшення та 3% річних судом до уваги приймається таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, судом перевірено нарахування 3% річних в сумі 3% річних в сумі 5 954,11 грн. та втрати від інфляції в сумі 38 635,52 грн., які приймаються як правомірно обраховані, виходячи із наданого суду розрахунку та вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача правомірними, підтвердженими наявними у справі доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати по справі підлягають покладенню на відповідача у звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 15, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільське борошно, м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТрансНадраРесурс, м. Хмельницький про стягнення вартості поставленої продукції в сумі 87 808,00 грн., 3% річних в сумі 5 954,11 грн., втрати від інфляції в сумі 38 635,52 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „ТрансНадраРесурс, 29000, м.Хмельницький, вул. Подільська, 93 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільське борошно, 29000, м. Хмельницький, вул. Достоєвського, 43 () 87 808,00 грн. (вісімдесят сім тисяч вісімсот вісім гривень 00 коп.) вартості поставленої продукції, 5 954,11 грн. (пять тисяч девятсот пятдесят чотири гривні 11 коп.) 3% річних, 38 635,52 грн. (тридцять вісім тисяч шістсот тридцять пять гривень 52 коп.) втрат від інфляції, 1 985,97 грн. (одна тисяча девятсот вісімдесят пять гривень 97 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 02.06.2017р.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 2 прим.

1-до матеріалів справи

2-відповідачу (вул. Подільська,93, м. Хмельницький, 2900) рекоменд. кореспонд.