ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа № 922/313/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В. О. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - ОСОБА_1 - на підставі довіреності від 27.03.2017р.;

кредитора ТОВ "Спецвузавтоматика" - Соколенко М.О. - на підставі довіреності від 10.04.2017р.;

представника трудового колективу ТОВ "Спартак-ХХІ" - Міліруда Є.О. - на підставі протоколу зборів працівників від 23.01.2017р.;

кредитора ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на підставі довіреності від 13.04.2015р.;

боржника - Дергачова В.С. - на підставі довіреності від 13.07.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_7, м. Харків, (вх. №1478 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спартак- XXI" , м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 (суддя Міньковський С.В.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Спартак-ХХІ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Ухвалено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сиротенко Олександра Олександровича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Спартак-XXI" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування боржником, що вноситься на депозитний рахунок нотаріусу.

Ухвалено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України про порушення справи про банкрутство боржника - ТОВ "Спартак-XXI" із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника; встановлено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 20.03.2017р.; встановлено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду 20.03.2017р.; встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 07.04.2017р.

ОСОБА_7 з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спартак-XXI" та припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Спартак-ХХІ" в порядку частини 5 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з підстав відсутності конкуренції вимог кредиторів у виконавчому провадженні, оскільки на час винесення оскаржуваного рішення було наявне лише одне виконавче провадження, в яких ТОВ "СПАРТАК-ХХІ" є боржником, оскільки виконавче провадження ВП №52076855 відкрите на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2015р., за яким з боржника було стягнуто борг за договором позики від 10.04.2012р. в розмірі 300 000,00грн., штраф за прострочення повернення боргу в розмірі 45350000,00грн.; інфляційне збільшення неповернутої суми боргу в розмірі 93900,38грн.; три відсотки річних за користування грошовими коштами в розмірі 22364,38грн., на загальну суму 45766264,38грн., було закінчено після затвердження ухвалою Московського районного суду м. Харкова мирової угоди від 25.11.2016р. у справі № 643/6183/15-ц укладеної між кредитором та боржником у виконавчому провадженні.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2017р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.05.2017р.) прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 25.05.2017р.

22.05.2017р. боржником подано до апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№5274), в якому просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 відмовити, ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 залишити без змін.

24.05.2017р. боржником подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх.№5376).

25.05.2017р. розпорядником майна арбітражним керуючим Сиротенко О.О. подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без його участі та письмові пояснення, в яких просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 відмовити, ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 залишити без змін (вх.№№5456, 5457)

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2015р. задоволено клопотання представника апелянта про продовження строку розгляду апеляційної скарги, продовжено строк розгляду скарги на 15 днів та відкладено розгляд справи на 31.05.2017р.

30.05.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги (вх.№5686).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 31.05.2017р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спартак-XXI" та припинити провадження у справі.

Представник кредитора ОСОБА_4 також заперечив проти вимог апеляційної скарги, та просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник кредитора ТОВ "Спецвузавтоматика" заперечив проти вимог апеляційної скарги, та просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник боржника заперечив проти вимог апеляційної скарги, та просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник трудового колективу ТОВ "Спартак-ХХІ" також заперечив проти вимог апеляційної скарги, та просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, зважаючи, що учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, а також, що явка представників учасників судового процесу у судове засідання не була визнана обов'язковою та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно з приписами статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

За приписами пункту 1-1 Розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", викладеного у новій редакції згідно з Законом України від 22.12.2011р. № 4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013р., положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Спартак-ХХІ" та введено процедуру розпорядження майном.

Враховуючи вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р., до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. №4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013р.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог статті 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, основне завдання підготовчого засідання полягає у з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

Частиною п'ятою 5 статті 11 Закону про банкрутство встановлено, що боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

У відповідності до положень Закону про банкрутство, боржником може стати суб'єкт підприємницької діяльності при наявності в нього загрози неплатоспроможності (частина 5 статті 11 Закону про банкрутство), під якою розуміється такий фінансовий стан боржника, коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому доведення загрози неплатоспроможності покладено на боржника. Отже, загроза неплатоспроможності виникає тоді, коли можна припустити, що боржник буде не в змозі в майбутньому виконати всі наявні грошові зобов'язання з настанням строків їх виконання, якщо виконає ті, строки яких настали.

Тобто, провадження у справі про банкрутство боржника в разі загрози його неплатоспроможності порушується судом за заявою боржника і вводиться процедура розпорядження майном за умови, коли вимога кредитора є близькою до безспірності й відсутні заперечення зі сторони його кредиторів, проте фінансовий стан боржника ще не характеризується ознаками неплатоспроможності, які визначені у частині 3 статті 10 Закону про банкрутство.

У даному випадку суд повинен розглянути у сукупності внутрішній стан господарської діяльності боржника, який може бути доведений боржником не тільки на підставі наявних безспірних вимог кредиторів, а й документами про невиконані звичайні грошові зобов'язання (договірні або фінансові) боржника перед кредиторами, наявністю у боржника майбутніх доходів і майбутніх витрат та збитків, які негативно впливають на майновий стан боржника. Отже, обов'язок звернення до суду боржника в разі загрози неплатоспроможності може виникати незалежно від того, чи є у боржника в наявності безспірні вимоги кредиторів, чи їх немає. Ця норма, на думку суду, є фактично засобом правового захисту інтересів боржника від наявних та майбутніх кредиторів, оскільки у випадку не звернення до суду при наявної загрози неспроможності у боржника подальший майновий стан боржника може бути вкрай тяжким, що не надасть можливість відновити фінансове становище останнього за допомогою реабілітаційних процедур банкрутства та задовольнити всі вимоги кредиторів.

У зв'язку з чим ініціювання боржником порушення справи про банкрутство свідчить про відсутність між боржником та його кредиторами спору про наявність і неоплатність (реальну чи потенційну) боргу, оскільки боржник сам визнає ці обставини.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на засіданні загальних зборів учасників ТОВ "Спартак-ХХІ", оформлених протоколом від 14.11.2016р. було прийнято рішення про звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку частини п'ятої статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.22-23), та 23.01.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спартак-ХХІ" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство, посилаючись на неможливість виконати грошові зобов'язання перед кредиторами після настання встановленого строку їх сплати, оскільки задоволення вимог одного кредитора призведе до неможливості задоволення вимог в повному обсязі перед іншими кредиторами (т.1 а.с.4-111).

Подана заява обґрунтована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2015р. у справі №643/6183/15-ц, яке набрало законної сили та є обов'язковим для виконання сторонами, було солідарно стягнуто з боржника на користь громадянки США ОСОБА_4 грошові кошти за договором позики від 10.04.2012р. в розмірі 30 000,00грн., штраф за прострочення повернення боргу в розмірі 45 350 000,00грн.; інфляційне збільшення неповернутої суми боргу в розмірі 93 900,38грн.; три відсотки річних за користування грошовими коштами в розмірі 22 364,38грн., на загальну суму 45 766 264,38грн. (т.1 а.с.26-27).

На підставі виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2015р. (т.1 а.с.28), 01.09.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52076855 (т.1 а.с.29-30)

Окрім того, 07.08.2015р. між боржником (надалі - орендодавець) та Українсько-Російсько-Американським товариством з обмеженою відповідальністю-підприємством "СПЕЦ" (надалі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №56/15 (надалі - договір) (т.1 а.с.37-40), відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування з правом викупу нежитлове приміщення, загальною площею 2 256,6кв.м., які знаходяться на чотирьох поверхах будівлі за адресою : м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 4.

У відповідності до пункту 2.4.6 договору оренди, витрати пов'язані з будь-яким поліпшенням орендованого майна, які поніс орендар орендодавцем не відшкодовуються, однак можуть бути включені в рахунок орендної плати.

Пунктом 2.5.8 договору оренди сторони погодили, що орендар має право наперед сплачувати авансові платежі орендодавцю в рахунок майбутньої орендної плати. Розмір таких авансових платежів сторонами не обмежується.

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди нежитлових приміщень сторони дійшли згоди, що розмір авансових платежів за рахунок поліпшення орендованого приміщення на дату укладення даного договору становить 2181419,26грн., що утворилась з 01.05.2007 р. за договорами оренди, які визнаються орендодавцем та орендарем. Строк повернення цих коштів сторонами погоджено в період з 01 вересня 2016 року по 01 листопада 2016 року, шляхом перерахування орендодавцем на рахунок орендаря (т.1 а.с.43).

Строк повернення грошових коштів настав 30.06.2016р. та сплинув 01.12.2016р., у зв'язку з чим, на час звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, боржник мав заборгованість перед Українсько-Російсько-Американським ТОВ "Спец" на загальну суму 2 181 419,26грн.

Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом, боржник має заборгованість перед Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області на загальну суму 206 000,10грн. з податків, зборів, обов'язкових платежів (податку на нерухомість, ПДВ, земельного та екологічного податку, з податку на прибуток, військового збору), що підтверджено наданими боржником до матеріалів справи копіями податкових декларацій та перед Фондом соціального страхування на суму 1,8 тис.грн, перед робітниками підприємства з заборгованості із заробітної плати на загальну суму 6 628,76грн, за товари, роботи та послуги на загальну суму 3,4 тис. грн. (т.1 а.с.189-199).

При цьому, обсяг дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Спартак-ХХІ" (згідно розшифровки дебіторської заборгованості станом на 31.12.2016р.) становить 236 031,30грн.(т.1 а.с.139-141), натомість кредиторська заборгованість боржника (згідно розшифровки кредиторської заборгованості станом на 31.12.2016р.) становить 47 999 532,27грн. (т.1 а.с.144).

Згідно інвентаризаційних описів товарно-матеріальних цінностей та інвентаризаційних описів, на балансовому рахунку боржника обліковується майно з 7 позицій, а саме: нежитлові будівлі літ: "А-3", "Б-3", "Г-2", Д-2", "Е-1", "Ж-1", "З-1", "И-1", "М-1" загальною площею 5 160,3кв.м., що розташовані у м. Харкові, вул. Полтавський шлях, 4, земельна ділянка загальною площею 0,2520 га (державний акт на право власності за № 185062), що розташована у м. Харкові, вул. Полтавський шлях, 4, комп'ютер, пожежна сигналізація, система для опалення, гідроакумулятор, залишковою балансовою вартістю 2 255 583,61грн.(т.143).

З доданих до заяви документів також вбачається, що в боржника відкриті рахунки в ПАТ "ПУМБ" р/р 260009014, МФО 334851 (з залишком коштів в сумі 3 747,14грн., станом на 23.01.2017р. відповідно до виписки по особовому рахунку т.1 а.с.148), ПАТ "Укрсоцбанк" р/р 4984, МФО 300023 (з нульовим залишком коштів станом на 23.01.2017р., відповідно до виписки по особовому рахунку т.1 а.с.147), ПАТ "Альфа -Банк" р/р 5901, МФО 300346 (з залишком коштів в сумі 52 598,10грн., станом на 23.01.2017р. відповідно до виписки по особовому рахунку т.1 а.с.146)

Судова колегія зазначає, що неплатоспроможністю, за визначенням статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Таким чином, для визначення ознак неплатоспроможності чи її загрози, судами повинні досліджуються активи та пасиви боржника на підставі усіх наданих у справі доказів.

Законом про банкрутство встановлено, що за наслідками розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо наявності правових підстав для припинення провадження у справі про банкрутство на підставі пункту 5 частини першої статті 83 Закону про банкрутство, з тих підстав, що на час винесення оскаржуваної ухвали виконавче провадження ВП №52076855 відкрите на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2015р., за яким з боржника було стягнуто борг за договором позики від 10.04.2012р. на загальну суму 45 766 264,38грн., було зупинено після затвердження ухвалою Московського районного суду м. Харкова мирової угоди від 25.11.2016р. у справі № 643/6183/15-ц, укладеної між кредитором та боржником у виконавчому провадженні, як таке, що ґрунтується на вільному тлумаченні норм законодавства та спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою про стан виконавчого провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, станом 12.05.2017р., відповідно до якої виконавче провадження №52076855 було зупинено 13.04.2017р. у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство (т.2 а.с.212-217).

Посилання апелянта на закінчення виконавчого провадження після затвердження ухвалою Московського районного суду м. Харкова мирової угоди від 25.11.2016р. у справі № 643/6183/15-ц укладеної між кредитором та боржником у виконавчому провадженні, також є безпідставними, з огляду на те, що ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.03.2017р. у справі №643/6183/15-ц було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7 (апелянта у даній справі) та скасовано ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2016р. (т.2 а.с.206-210). Вказана ухвала оскаржена не була, набрала законної сили, та є обов'язковою до виконання.

Крім того, пунктом 5 статті першої статті 83 Закону про банкрутство встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до роз'яснень викладених в пункті 35 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. № 4212-VI), передбачені Законом підстави припинення провадження у справі про банкрутство можуть бути поділені на дві групи.

До першої з них належать ті, що зумовлені наявністю обставин, які перешкоджають подальшому провадженню у справі (пункти 1 - 3, 8 - 11 частини першої статті 83 Закону), а до другої - підстави, пов'язані із застосуванням до боржника процедур банкрутства (пункти 4 - 7 частини першої цієї ж статті).

В ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі на підставі пунктів 4 - 7 частини першої статті 83 Закону має бути зазначено про те, що:

- вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановлений Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними;

- виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Отже, з аналізу вказаних правової норм випливає, що пунктом п'ятим частини першої статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено як підставу для припинення провадження у справі, укладення мирової угоди саме в процедурі банкрутства, та до того ж, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про стан виконавчого провадження станом 12.05.2017р., будь - яких інших дій, що свідчать про зупинення виконавчого провадження, окрім внесення запису про зупинення виконавчого провадження №52076855, у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень не міститься (т.2 а.с.212-217).

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити про те, що доводи апелянта щодо відсутності наявності конкуренції виконавчих проваджень, суперечать фактичним обставинам справи, оскільки в заяві про порушення провадження у справі про банкрутство боржником було зазначено про наявність лише одного виконавчого провадження ВП №52076855, що також було встановлено місцевим господарським судом при розгляді вказаної заяви.

Враховуючи вищевикладене, що боржником при поданні до суду заяви про порушення справи про банкрутство було в повному обсязі виконано вимоги статті 11 Закону про банкрутство, боржник має визнані та не сплачені на протязі тривалого часу грошові зобов'язання перед кредиторами на загальну суму більше ніж 300 мінімальних розмірів заробітної плати, колегія суддів, проаналізувавши активи та пасиви боржника на підставі доказів, долучених боржником до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, погоджується з висновком місцевого господарського суду про недостатність активів ТОВ "Спартак-ХХІ" для погашення кредиторської заборгованості, у зв'язку з чим задоволення вимог одного кредитора призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, що в свою чергу є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство.

Щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого колегія суддів зазначає, що згідно частини 1 статті 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, було визначено арбітражного керуючого Сиротенко Олександра Олександровича на призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спартак-ХХІ" (т.1 а.с.112).

Положеннями абзацу 1 статті 1 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий, це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;

Так, у відповідності до частини 1 статті 97 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Приписами частини 2 статті 97 Закону про банкрутство встановлено, що не може бути арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; має судимість за вчинення корисливих злочинів; не здатна виконувати обов'язки арбітражного керуючого за станом здоров'я; якій заборонено обіймати керівні посади; відмовлено в наданні допуску до державної таємниці або скасовано раніше наданий допуск за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, визначених цим Законом, у разі якщо з часу такої відмови або скасування пройшло менше року.

Згідно частини 2 статті 114 Закону про банкрутство розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом;

4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Відповідно до поданої до місцевого господарського суду заяви арбітражного керуючого Сиротенко О.О., останнім було надано свою згоду на призначення його розпорядником майна ТОВ "Спартак-ХХІ" (т.1 а.с.113-122).

Колегія суддів, здійснивши оцінку наданим арбітражним керуючим документам, а також за результатами їх аналізу, з урахуванням освіти, досвіду та показників роботи та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати обов'язки розпорядника майна у даній справі, погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Спартак-ХХІ" арбітражного керуючого Сиротенко О.О.

Враховуючи вищезазначене, місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, у зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. у справі №922/313/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 02 "червня" 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шутенко І.А.