ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року Справа № 904/12469/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Євстигнеєва О.С., Науменко І.М.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 20.04.2017 р. № 78 ),

ОСОБА_2 преставник ( дов. від 18.04.2017 р. № 77 )

від відповідача: ОСОБА_3 голова правління, ОСОБА_4 представник ( дов. від 08.02.2017 р. № 16 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 р. у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Акціонерний комерційний банк "Конкорд",

м. Дніпро

до відповідача: Громадської організації "Народний трибунал",

м. Дніпро

про визнання інформації недостовірною, спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до громадської організації "Народний трибунал" про визнання інформації: Банкам окупантам не місце в Україні, ОСОБА_5 тимчасово не працює, ОСОБА_5 фінансує тероризм, Забери свої гроші, поки не пізно, Переведи гроші в інший банк, Не годуй армію окупанта, Ні мінімізації податків, ОСОБА_5 це фінансова установа, а не Пральна машина, Банду геть, ПТН ПНХ, яка була поширена Громадською організацією НАРОДНИЙ ТРИБУНАЛ на мітингах, що відбулися 19.12.2016 р. в період часу з 10:00 до 18:00 год. та 20.12.2016 р. в період часу з 12:00 до 17:00 год. біля будівлі Головного офісу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ ОСОБА_6 КОНКОРД, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2, недостовірною та такою, що принижує престиж та порочить ділову репутацію ПАТ АКБ КОНКОРД та про зобовязання Громадської організації НАРОДНИЙ ТРИБУНАЛ протягом десяти днів з моменту набрання рішенням по даній справі законної сили здійснити спростування недостовірної інформації шляхом опублікування тексту рішення суду, включаючи публікацію тексту його резолютивної частини в місцевому друкованому засобі інформації - обласній газеті Вісті Придніпровя; стягнення судових витрат.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відомості, розповсюджені Відповідачем, мають яскраво виражений негативний характер, містять неправдиву та недоведену інформацію, яка в сукупності формує суспільну думку про те, що: ПАТ «АКБ «КОНКОРД» в ході здійснення господарської діяльності діє недобросовісно по відношенню до своїх контрагентів та клієнтів; про ненадійність Банку як фінансової установи; формує у громадськості думку про те, що Позивач вчинив певні злочинні дії; дискредитує ОСОБА_6 в очах оточуючих, формуючи у них відповідну негативну оцінку способу ведення Банком господарської діяльності. Поширена інформація стосовно Позивача нічим не підтверджується, не має статусу офіційної, в тому числі не підтверджена обвинувальним вироком суду. Поширення Відповідачем негативної і недостовірної інформації про Позивача принизило престиж та ділову репутацію ПАТ «АКБ «КОНКОРД» як фінансової установи та підірвало довіру до діяльності Банку з боку його ділових партнерів та клієнтів, що негативно може відобразитись на подальшій господарській діяльності Банку.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 р. ( Головуючий колегії, суддя Панна С.П., судді Васильєв О.Ю., Новікова Р.Г. ) по даній справі в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що оцінюючи сукупність наявних по справі доказів, суд дійшов до висновку про відсутність обставин, повязаних з поширенням недостовірної інформації, та порушення особистих немайнових прав, окремими гаслами, які Відповідач визнав. Щодо решти інформації, то суд першої інстанції зазначив про відсутність відповідних доказів, які б дозволили суду беззаперечно встановити та ідентифікувати місце, час та учасників подій, відображених на цих фото та відеоматеріалах.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник вважає, що господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення порушені норми процесуального права, висновок, покладений в основу рішення, не відповідає обставинам справи, обставини, що мають значення для справи, не встановлені.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, Позивач зазначає на тому, що висновок суду про те, що фото та відеозапис, надані ним в якості доказів, не можуть вважатися належними та допустимими доказами - є необгрунтованим, оскільки зафіксувати фактичні обставини під час проведення Відповідачем мітингів іншим чином, окрім як шляхом їх фото та відео фіксації практично неможливо. Чинним законодавством не регламентовано конкретний перелік доказів, які є належними та допустимими в господарському процесі під час розгляду спорів про визнання недостовірною інформації, поширеної під час проведення громадських заходів.

Скаржник посилається на те, що на сьогоднішній день в Україні відсутній законодавчо встановлений порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій. Наявність у Відповідача під час проведення 19 та 20 грудня 2016 року мітингів біля будівлі Головного офісу ПАТ «АКБ «КОНКОРД», розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2 повідомлень Міському голові про проведення цих мітингів було формальним свідченням сповіщення Дніпровської міської ради про проведення цих мітингів, а отже у правоохоронних органів не було законодавчих підстав складати будь-які процесуальні документи, в яких були б зафіксовані події цих мітингів та їх учасників, до яких були б додані фото та відеоматеріали.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить суд залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 р. по справі № 904/12469/16 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з наступних підстав: мітинг проводився одночасно поруч з будівлями ( приміщеннями ) : ПАТ «АКБ«КОНКОРД» "Дніпровська регіональна дирекція" Центральне відділення № 10, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2; групи компаній «КОНКОРД», розташованою за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Космічна, 496; ПАТ «СБЕРБАНК» Дніпровське відділення № 9, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 15; Управління патрульної поліції у м. Дніпро, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2а. Відповідач пояснив, що твердження Позивача про наявність гасел окрім "ОСОБА_6 - це фінансова установа, а не пральна машина", під час проведення мітингів 19.12.2016 р. та 20.12.2016 р. біля будівлі ПАТ "АКБ"Конкорд" не відповідає дійсності. Позивачем не було надано суду доказів того факту, що будь-які інші гасла стосуються саме Позивача та не були наведені підстави для ототожнення інших гасел з Позивачем. Також Позивачем не було наведено ніяких доказів того, яка саме інформація є недостовірною та тих фактів, що ця інформація стосується саме Позивача. Також не було надано суду доказів того, що були порушені його особисті немайнові права, або завдана шкода відповідним особистим немайновим благам, або було перешкоджання особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Крім того, за твердженням Відповідача відсутній юридичний склад правопорушення, яким на думку Позивача Відповідачем спричинено шкоду його ділової репутації юридичної особи.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_7 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Науменко І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 р. у справі № 904/12469/16, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 18.05.2017р. Однак, 18.05.2017 р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з відрядженням головуючого судді ( доповідача ) Кощеєва І. М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 р. розгляд справи № 904/12469/16 було відкладено на 08.06.2017 р.

Від Позивача до суду надійшли клопотання: вих. № 581 від 10.05.2017 р.; вих. № 756 від 08.06.2017 р. про залучення документів до матеріалів справи, в яких заявник вважав за необхідне долучити до матеріалів справи додаткові докази разом з новими доказами.

В якості обставин, що перешкоджали заявникові надати додаткові докази до суду першої інстанції, зазначається нервова обстановка, штучно створена поведінкою представників Відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Господарським судом встановлено і матеріалами справи підтверджено факт неподання Позивачем до суду першої інстанції належних і допустимих доказів щодо поширення недостовірної інформації, та завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам.

Відповідно до ст. 101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття ( п. 9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Господарським судом апеляційної інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджено, що наведені Позивачем причини неможливості подання додаткових доказів до суду першої інстанції, залежали виключно від нього, оскільки матеріали справи свідчать, що розгляд справи в господарському суді першої інстанції неодноразово відкладався, у зв'язку з чим у Позивача було достатньо часу для подання до суду додаткових доказів.

Отже, в апеляційного господарського суду відсутні підстави для прийняття поданих Позивачем до господарського суду апеляційної інстанції додаткових і нових доказів.

У судовому засіданні 08.06.2017 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Дніпровська міська рада 19.12.2016 р. отримала від Громадською організацією „Народний трибунал повідомлення про намір провести 19.12.2016 р. та 20.12.2016 р. одночасно поруч з будівлями ( приміщеннями ), ПАТ «АКБ«КОНКОРД» "Дніпровська регіональна дирекція" Центральне відділення № 10, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2; Групи компаній «КОНКОРД», розташованою за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Космічна, 496; ПАТ «СБЕРБАНК» Дніпровське відділення № 9, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 15; Управління патрульної поліції у м. Дніпро, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2а мирний громадський захід мітинг небайдужої патріотично налаштованої громадськості з наступними вимогами: 19.12.2016 р. - „Ні конвертаційним центрам!, „Ні податковим ямам!, „Байкот Російським банкам!, „ОСОБА_6 це не пральна машина!, „Не дамо фінансувати сепаратизм!, „Ми, не хочемо жити у поліцейській державі!, „Вимагаємо владу не порушувати право громадян на свободу мирних зібрань!, „Ми не хочемо жити із кляпом у роті!; 20.12.2016 р. - „Ні конвертаційним центрам!, „Ні податковим ямам!, „Бойкот Російським банкам!, „ОСОБА_6 це не пральна машина!, „Не дамо фінансувати сепаратизм!, що відрізняються від гасел зазначених позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: делеговані повноваження - вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Звертаючись з позовом у даній справі, ПАТ АКБ КОНКОРД послалось на те, що біля будівлі головного офісу комерційного банку, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2, за ініціативою громадської організації „Народний трибунал - 19.12.2016 р. та 20.12.2016 р. були проведені мітинги під час яких мітингувальники розгорнули плакати з написами та гаслами, які містили наступну інформацію: „Банкам окупантам не місце в Україні, „ОСОБА_6 тимчасово не працює, „ОСОБА_5 фінансує тероризм, „Забери свої гроші, поки не пізно, „Переведи гроші в інший банк, „Не годуй армію окупанта, „Ні мінімізації податків, „ОСОБА_5 це фінансова установа, а не „Пральна машина, „Банду геть „ПТН ПНХ.

Позивач вважає інформацію, розміщену на плакатах під час проведення вищенаведених мітингів, недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, має обвинувальний характер та порочить ділову репутацію банку.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані Позивачем гасла, які він просить визнати недостовірною інформацією відрізняються від тих, які були зазначені Відповідачем у повідомленнях надісланих на адресу міської ради.

Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції та розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції підтвердив факт проведення 19.12.2016 р. та 20.12.2016 р. громадською організацією „Народний трибунал мітингів біля будівель: ПАТ «АКБ«КОНКОРД» "Дніпровська регіональна дирекція" Центральне відділення № 10, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2; Групи компаній «КОНКОРД», розташованою за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Космічна, 496; ПАТ «СБЕРБАНК» Дніпровське відділення № 9, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 15; Управління патрульної поліції у м. Дніпро, розташованого за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2а.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні суду, за твердженням Відповідача - твердження Позивача про наявність гасел окрім "ОСОБА_5 - це фінансова установа, а не пральна машина", під час проведення мітингів 19.12.2016 р. та 20.12.2016 р. біля будівлі ПАТ "АКБ"Конкорд" не відповідає дійсності.

Голова правління Громадської організації "Народний трибунал" в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги послався на те, що інші гасла, ніж ті які були зазначені Відповідачем у повідомленнях надісланих на адресу міської ради, могли зявитися разом з іншими патріотично налаштованими небайдужими громадянами, які приєдналися до вказаних мітингів зі своїми плакатами.

Позивачем на підтвердження позовних вимог стосовно наявності під час проведення відповідачем мітингів інших гасел надано фотографії ( а. с. 20, 21, 22 ( том 1), DVD носій з файлами відеозаписів, роздруківку статті з сайту „DNIPRONEWS ( а. с. 178, том 1).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що зміст відеозаписів та фото не дозволяє суду беззаперечно встановити, ідентифікувати, місце, час та учасників подій, відображених на цих фото та відеоматеріалах, а також їх приналежність саме до Громадської організації "Народний трибунал".

Крім того, як зазначалося раніше громадською організацією „Народний трибунал проводилися одночасно мітинги біля будівель: ПАТ «АКБ«КОНКОРД» "Дніпровська регіональна дирекція" Центральне відділення № 10, ПАТ «СБЕРБАНК» Дніпровське відділення № 9, Управління патрульної поліції у м. Дніпро, які розташовані поруч і відповідно вказана Позивачем в позові інформація могла бути адресована будь-якій з вказаних установ.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За змістом статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності ( неповні або перекручені ) ( п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Ч. 2 ст. 34 ГК України передбачено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин ( п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

За визначенням, наведеним у ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ділова репутація - це відомості, зібрані Національним банком України, про відповідність діяльності юридичної або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи та власників істотної участі у такій юридичній особі, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи.

П. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що ділова репутація - це сукупність документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства, а для фізичної особи - також про належний рівень професійних здібностей та управлінського досвіду, а також відсутність в особи судимості за корисливі злочини і за злочини у сфері господарської діяльності, не знятої або не погашеної в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; - поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи сукупність наявних по справі доказів, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність двох із чотирьох вищенаведених обставин, а саме: поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Крім того, відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Слід зазначити, що норма ч. 1 ст. 30 Закону України "Про інформацію", яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема статті 5, яка визначає право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів ) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1).

Згідно ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. ОСОБА_5 право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Стаття 10 передбачає різницю між "інформацією" та "ідеями". Свобода висловлювань не обмежується фактичними даними, які можна підтвердити. Вона включає також погляди, критику, припущення. Таким чином, гарантії статі 10 поширюються не тільки на "правдиву", тобто таку, що ґрунтується на фактах, інформацію. Особа, що висловила свої погляди, а не факти, не повинна доводити їх правдивість - це є порушенням статті 10 Конвенції. (Торгіерсон проти Нідерландів, рішення № 11308/84).

Незважаючи на існування фактів, які може бути доведено, правдивість оціночних суджень неможливо довести (Справа ЄСПЛ "Лінгенс проти Австрії").

Наведена Позивачем інформація ( гасла ) з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів не може бути витлумачена як така, що містять фактичні дані.

Отже, інформацію, яку просить спростувати Позивач, не можна віднести до фактичних тверджень, і вона не є такою за змістом Закону України "Про інформацію" та ст. 277 ЦК України, а наведені в позовній заяві гасла є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Водночас, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені обставини справи, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог, а доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам законодавства та спростовуються встановленим судом першої інстанції обставинами справи.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 р. у справі № 904/12469/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 12.06.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя І.М. Науменко