КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа№ 44/282-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від МТСБУ - Роменського Р.Ю., Давиденко Ю.К.,

від боржника - арбітражного керуючого Кудляка Є.В. (ліквідатор),

розглянувши апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017

у справі №44/282-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою Акціонерного страхового товариства "Вексель"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі №44/282-б продовжено строк ліквідаційної процедури на три місяці; зобов'язано Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) вчинити дії.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, МТСБУ звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017, відмовити ліквідатору в задоволенні заяви про зобов'язання МТСБУ вчинити дії.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у разі банкрутства страховика або його ліквідації залишки коштів, сплачених ним до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, не можуть бути включені до ліквідаційної маси і залишаються у централізованих страхових резервних фондах МТСБУ. В разі якщо стосовно страховика здійснюється процедура ліквідації та/або банкрутства, а також у разі його ліквідації гарантійні внески не підлягають поверненню. Таким чином, апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції в частині включення коштів АСТ «Вексель», які знаходять у фонді захисту потерпілих МТСБУ до ліквідаційної маси АСТ «Вексель» та зобов'язання МТСБУ вчинити дії прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 30.05.2017.

У судовому засіданні 30.05.2017 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 скасувати та відмовити в задоволенні заяви у формі скарги ліквідатора АСТ «Вексель» арбітражного керуючого Кудляка Є.В. про зобов'язання вчинити дії.

Ліквідатор заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство, оскільки неспроможний сплатити борг.

Постановою Господарського суду міста Києва від 18.05.2010 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Кудляка Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2014 визнано Моторне (транспортне) страхове бюро України учасником провадження у справі № 44/282-б про банкрутство Акціонерного страхового товариства "Вексель".

Ліквідатор боржника у суді першої інстанції заявив клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури у справі та його повноважень на три місяці та просив суд його задовольнити.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суду може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачене цим Законом.

Розглянувши заявлене клопотання, суд першої інстанції задовольнив його, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки воно обґрунтоване об'єктивними причинами.

Також, у суді першої інстанції ліквідатор боржника подав суду заяву (у формі скарги) про зобов'язання Моторно (транспортного) страхового бюро України вчинити дії.

Розглянувши подану заяву (у формі скарги), місцевий господарський суд дійшов висновку про її задоволення, та зобов'язав МТСБУ надати ліквідатору відомості щодо залишку коштів Акціонерного страхового товариства "Вексель" у фонді захисту потерпілих, а також розміру інвестиційного прибутку, нарахованого за 2010-2017 роки, а також відомості щодо розміру коштів, витрачених на покриття заборгованості по фондах; зобов'язав МТСБУ виконати норми ст. 51.7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у строк до 02.06.2017 та прийняти від ліквідатора всі матеріали щодо укладених Акціонерним страховим товариством "Вексель" договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; включив до ліквідаційної маси банкрута та направив на погашення вимог кредиторів кошти Акціонерного страхового товариства "Вексель", які знаходяться у фонді захисту потерпілих МТСБУ; зобов'язав МТСБУ у строк до 02.06.2017 здійснити виплати третім (потерпілим особам за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) згідно реєстру вимог кредиторів у справі №44/282-б; зобов'язав МТСБУ повернути різницю коштів фонду захисту потерпілих на рахунок банкрута, який використовується в ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2005 між АСТ "Вексель" та МТСБУ укладено договір №085 про співпрацю між МТСБУ та страховиком у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами, у пункті 3.2.4 якого сторони погодили, що у разі неплатоспроможності (банкрутства) страховика (після підтвердження такого Уповноваженим органом з регулювання ринків фінансових послуг) МТСБУ зобов'язується здійснювати виплати страхових відшкодувань за зобов'язаннями страховика згідно з договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 20.3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Згідно п. п. "ґ" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За твердженнями ліквідатора боржника, недостатність коштів у страховика (боржника у справі) встановлена судом 18.05.2010 і обов'язки, які перейшли до МТСБУ, включають у себе і врегулювання страхових випадків, і здійснення страхових виплат, а кошти фонду захисту потерпілих розміщуються ним в банках відповідно до Положення про порядок розміщення коштів централізованого страхового резервного фонду захисту потерпілих, затвердженого рішенням Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України за погодженням з Координаційною радою Моторного (транспортного) страхового бюро України 06.04.2005 (протокол № 3).

Згідно з листом МТСБУ від 20.01.2010 № 882/5-41 станом на 31.12.2009 частка Акціонерного страхового товариства "Вексель" у фонді захисту потерпілих у сумі 3012,80 тис. грн. була розміщена у складі депозиту МТСБУ у ВАТ "Укрексімбанк" строком до 23.04.2010 (договір від 11.07.2005 № 28705W70).

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що з 18.05.2010 у МТСБУ виник обов'язок з виконання зобов'язань АСТ "Вексель" за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що були укладені боржником з особами, визнаними кредиторами у справі № 44/282-б, в результаті чого дійшов висновку про задоволення заяви ліквідатора боржника та включення коштів АСТ «Вексель», які знаходять у фонді захисту потерпілих МТСБУ до ліквідаційної маси АСТ «Вексель» та зобов'язання МТСБУ повернути різницю коштів фонду захисту потерпілих на рахунок АСТ «Вексель», який використовується у ліквідаційній процедурі у справі №44/282-б (п.6 та п.8 оскаржуваної ухвали).

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 3, 5 п. 43.4 ст.43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" кошти, сплачені страховиками як базовий гарантійний внесок до фонду захисту потерпілих, використовуються виключно для здійснення регламентних виплат, передбачених підпунктом "ґ" пункту 41.1 статті 41 цього Закону. У першу чергу використовується гарантійний внесок того страховика, для виконання зобов'язань якого він здійснюється.

Забороняються будь-які стягнення з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, крім пов'язаних з регламентними виплатами, що проводяться відповідно до цього Закону за рахунок такого фонду. У разі банкрутства страховика або його ліквідації залишки коштів, сплачених ним до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, не можуть бути включені до ліквідаційної маси і залишаються у централізованих страхових резервних фондах МТСБУ.

Згідно п. 51.9 п.51 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" гарантійні внески, сплачені страховиком до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, з урахуванням інвестиційного доходу, отриманого від розміщення таких внесків, та з вирахуванням коштів, сплачених МТСБУ, підлягають поверненню страховику за умови, що стосовно нього не здійснюється процедура ліквідації та/або банкрутства. Строк такого повернення з фонду захисту потерпілих становить три роки з дня припинення асоційованого членства страховика в МТСБУ, з фонду страхових гарантій - п'ять років з дня припинення його повного членства в МТСБУ, але не раніше наступного дня після виконання зобов'язань за договорами міжнародного страхування та перестрахування або передачі зобов'язань іншому страховику - повному члену МТСБУ.

У разі якщо стосовно страховика здійснюється процедура ліквідації та/або банкрутства, а також у разі його ліквідації зазначені кошти не підлягають поверненню.

Інвестиційний дохід повертається лише разом зі сплаченими гарантійними внесками. В разі неповернення таких внесків, інвестиційний дохід також не підлягає поверненню.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що в разі ліквідації страховика та за умов недостатності коштів для розрахунку за страховими зобов'язаннями, МТСБУ приймає на себе такі страхові зобов'язання, при цьому, залишки коштів, які були сплачені до МТСБУ, не включаються до ліквідаційної маси та не підлягають поверненню страховику.

З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції про включення до ліквідаційної маси банкрута коштів, які знаходяться у фонді захисту потерпілих МТСБУ та зобов'язання повернути різницю коштів фонду на ліквідаційний рахунок страховика-банкрута є помилковими та такими, що суперечать чинному законодавству.

При цьому, п. 51.7 ст. 57 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає зобов'язання страховика передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону.

А за умовами п. 3.2.4 укладеного між банкрутом та МТСБУ договору від 15.06.2005 у разі неплатоспроможності (банкрутства) страховика (після підтвердження такого Уповноваженим органом з регулювання ринків фінансових послуг) МТСБУ зобов'язується здійснювати виплати страхових відшкодувань за зобов'язаннями страховика згідно з договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, доводи МТСБУ щодо наявності обов'язкового підтвердження неплатоспроможного статусу страховика Уповноваженим органом з регулювання ринків фінансових послуг належить відхилити, оскільки боржник був визнаний банкрутом судовим рішенням у даній справі - постановою Господарського суду міста Києва від 18.05.2010, яка набрала законної сили та є обов'язковою до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у даній справі підлягає скасуванню в частині задоволення заяви ліквідатора боржника щодо включення до ліквідаційної маси банкрута коштів, які знаходяться у фонді захисту потерпілих МТСБУ та зобов'язання повернути різницю коштів фонду на ліквідаційний рахунок страховика-банкрута (п. 6 та п. 8 оскаржуваної ухвали), як така що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права у зазначеній частині. В решті ухвалу належить залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

2. Скасувати п. 6, п. 8 ухвали Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі 44/282-б.

3. Відмовити в задоволенні заяви (у формі скарги) ліквідатора Акціонерного страхового товариства "Вексель" арбітражного керуючого Кудляка Є.В. в частині включення до ліквідаційної маси Акціонерного страхового товариства "Вексель" та направлення на погашення вимог кредиторів коштів акціонерного страхового товариства "Вексель", які знаходяться у фонді захисту потерпілих Моторного (транспортного) страхового бюро України; зобов'язання Моторного (транспортного) страхового бюро України повернути різницю коштів фонду захисту потерпілих на рахунок Акціонерного страхового товариства "Вексель", який використовується у ліквідаційній процедурі у справі № 44/282-б.

4. В решіт ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі №44/282-б залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко