КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2017 р. Справа№ 911/3698/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Моцяк Л.М.,

від відповідача: Верба В.І., Головатенко О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель Ексіто" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2017р. у справі №911/3698/16 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель Ексіто"

третя особа Броварська об'єднана державна податкова інспекція ГУДФС у Київській області

про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Позивача з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості по орендній платі за період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р. у сумі 124237,45 грн, розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.08.2013р., укладеного між Позивачем та Відповідачем, зареєстрованого у Київській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №28 від 26.04.2006р. на земельну ділянку загальною площею 1,5000 га, кадастровий номер :01:056:0005.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.2017р. у справі №911/3698/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення суду мотивоване неналежним виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди земельної ділянки від 02.08.2013р. щодо своєчасної сплати орендних платежів у період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р. внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем утворилася заборгованість у сумі 124237,45 грн, що також є підставою для його розірвання у відповідності до п.11.3, 11.4 договору оренди.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2017р. у справі №911/3698/16.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарським судом міста Києва було розглянуто справу без участі представника Відповідача. Разом з тим, представником Відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишено судом без задоволення, чим порушено права Відповідача. Також Відповідач зазначає, що сплачував у спірний період орендну плату за землю у відповідності до умов договору від 02.08.2013р., на підтвердження чого надав платіжні доручення. Таким чином, враховуючи належне виконання Відповідачем умов договору від 02.08.2013р., відсутні підстави для розірвання вказаного договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017р. було прийнято апеляційну скаргу до свого провадження та призначено до розгляду на 14.03.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 04.04.2017р.

Розпорядженням від 03.04.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Хрипуна О.О., Майданевича А.Г.

04.04.2017р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого суду без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.04.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р. розгляд апеляційної скарги Відповідача відкладено на 18.05.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

02.08.2013р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1.1 якого Позивач на підставі рішень сесії Броварської міської ради Київської області №929-32-06 від 18.04.2013р. та №979-36-06 від 04.07.2013р. надає, а Відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 1,5000 га для будівництва та обслуговування торговельно-логістичного виставкового комплексу - землі комерційного використання, що знаходиться за адресою: Об'їзна дорога, м. Бровари. Згідно з планом землекористування, що є невід'ємною частиною цього договору та довідки щодо державної статистичної звітності з кількісного обліку земель в межах Броварської міської ради (форма 6-зем) виданої відділом Держземагенства у місті Броварах Київської області від 31.07.2013р. за №04-3/13-3/430 та земельно-кадастрової документації ця земельна ділянка рахується в межах Броварської міської ради. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:056:0005.

Згідно з п.2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період будівництва становить 1064684,00 грн, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з дати затвердження акту державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого об'єкту будівництва становить - 5323420,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору останній укладений терміном до 18.04.2028р. Після закінчення строку дії договору, Відповідач має переважне право на поновлення його на новий строк. Відповідач повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово Позивача про намір продовжити його дію.

Згідно з п.4.1 договору розмір орендної плати становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає: 106468,40 грн на рік на період будівництва та 532342,00 грн. на рік, з дати затвердження акту державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту.

Відповідно до п.4.2 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди або продовження його дії.

Згідно з п. 4.3 договору орендна плата вноситься щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця без урахування ПДВ, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок 0005, код класифікації 13050200, банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області, МФО - 821018.

Відповідно до п.6.3, 6.4 договору передача земельної ділянки Відповідачу здійснюється на протязі 5 (п'яти) днів після державної реєстрації речового права на оренду земельної ділянки за актом приймання-передачі. Відповідач зобов'язаний в п'ятиденний термін після державної реєстрації договору та/або будь-яких додаткових угод, договорів про внесення змін та доповнень до договору тощо, надати відповідну копію органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Згідно з п.7.1 договору після припинення дії договору Відповідач повертає Позивачу земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до п.9.4.3 договору Відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно з п.11.2 договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання Відповідачем земельної ділянки у власність; примусового відчуження земельної ділянки та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.11.3, 11.4 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду, за ініціативою однією із сторін або за ініціативою Позивача в односторонньому порядку у разі невиконання Відповідачем вимог п.4 пп.6.4, 9.4 договору. При цьому, договір вважається розірваним за ініціативою Позивача з моменту набуття чинності відповідного рішення суду.

28.08.2013р. між Позивачем та Відповідачем було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно з яким Позивач передав, а Відповідач прийняв земельну ділянку, площею 1,5000 га, для будівництва та обслуговування торговельно-логістичного виставкового комплексу - землі комерційного використання по об'їзній дорозі в м. Броварах.

У період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р. Відповідач здійснював сплату орендних платежів, що підтверджується платіжними дорученнями: №84 від 05.03.2015р.; №91 від 01.04.2015р.; №95 від 07.04.2015р.; №105 від 24.06.2015р.; №109 від 21.07.2015р.; №119 від 07.08.2015р.; №126 від 18.08.2015р.; №133 від 16.09.2015р.; №139 від 18.11.2015р.; №146 від 05.12.2015р.; №155 від 26.01.2016р.; №165 від 17.02.2016р.; №173 від 01.03.2016р.; №177 від 01.04.2016р.; №184 від 01.05.2016р.; №194 від 20.05.2016р.; №202 від 12.07.2016р.; №198 від 05.08.2016р.; №215 від 14.09.2016р., на загальну суму 168575,03 грн.

Разом з тим, як вбачається із вказаних платіжних доручень Відповідач вносив орендну плату на розрахунковий рахунок 0005, а не 0005, за кодом класифікації 33341547 замість 13050200, внаслідок чого кошти у розмірі 168575,03 грн були зараховані Державною казначейською службою України в сплату Відповідачем земельного податку, а не сплату орендних платежів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підставою позову в даній справі, як зазначає Прокурор, є порушення виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди земельної ділянки від 02.08.2013р. щодо сплати орендних платежів за період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р. в сумі 124237,45 грн, у зв'язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем зі сплати орендної плати, що також у відповідності до п.11.3, 11.4 є підставою для розірвання даного договору оренди.

Відповідно до пп.14.1.147. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно з пп.14.1.136. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.286.2. ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з пунктом 287.3. ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як встановлено судом Відповідач у відповідності до вищезазначених норм Податкового кодексу України, вимог п.4.1, 4.2, 4.3 договору оренди здійснював сплату орендних платежів у період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р, що підтверджується платіжними дорученнями: №84 від 05.03.2015р.; №91 від 01.04.2015р.; №95 від 07.04.2015р.; №105 від 24.06.2015р.; №109 від 21.07.2015р.; №119 від 07.08.2015р.; №126 від 18.08.2015р.; №133 від 16.09.2015р.; №139 від 18.11.2015р.; №146 від 05.12.2015р.; №155 від 26.01.2016р.; №165 від 17.02.2016р.; №173 від 01.03.2016р.; №177 від 01.04.2016р.; №184 від 01.05.2016р.; №194 від 20.05.2016р.; №202 від 12.07.2016р.; №198 від 05.08.2016р.; №215 від 14.09.2016р., які містяться в матеріалах справи. Загальна сума платежів відповідно до вказаних платіжних доручень становить 168575,03 грн, що перевищує розмір позовних вимог щодо сплати заборгованості у сумі 124237,45 грн.

Разом із тим, як вбачається із вказаних платіжних доручень Відповідач вносив орендну плату на розрахунковий рахунок 0005, а не 0005, за кодом класифікації 33341547 замість 13050200, решта реквізитів відповідають вимогам п.4.3 договору, а саме: банк отримувача - ГУ ДКСУ у Київській області, МФО - 821018, при цьому в призначенні платежу Позивач вказував: «орендна плата за землю згідно договору від 02 серпня 2013р.».

Як пояснив Відповідач, він помилково перерахував оренду плату на інший рахунок Державного казначейства України. При цьому, вказані кошти Державним казначейством України, як помилково сплачені, Відповідачу не повертались.

Відповідно до розділу 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державною казначейства України від 26.06.2002р. №122, єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Відповідно до п.2.1. Положення єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевого бюджетів, фондів загальнообов'язкового державною соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Таким чином, всі сплачені податки і збори (обов'язкові платежі) незалежно від того, до якого бюджету вони сплачені, в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - Єдиний казначейський рахунок, а зарахування платежу (податку) на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів, а тому, помилкове визначення рахунку або коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання. Даний висновок підтверджується також Вищим господарським судом України у постанові від 21.12.2016р. по справі №911/1460/16.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що Відповідач виконав свої зобов'язання зі сплати орендної плати відповідно до договору оренди земельної ділянки від 02.08.2013р. у період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р., відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог Прокурора про стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 124237,45 грн.

Також Прокурором заявлена вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.08.2013р. на підставі ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України та ст.32 Закону України «Про оренду землі», яка обґрунтована несвоєчасною сплатою Відповідачем орендних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що Відповідач виконав свої зобов'язання зі сплати орендної плати відповідно до договору оренди земельної ділянки від 02.08.2013р. у період з 29.03.2015р. по 16.09.2016р., вимоги Прокурора про розірвання спірного договору є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Інших підстав для розірвання договору від 02.08.2013р. Прокурором не наведено.

За вказаних обставин суд вважає, що рішення місцевого суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, викладених в рішенні, обставинам справи. В зв'язку з цим, оскаржуване рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а у позові належить відмовити.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель Ексіто" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2017р. у справі №911/3698/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2017р. у справі №911/3698/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Броварської місцевої прокуратури Київської області (07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель Ексіто" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Ярослава Мудрого, 90, приміщення 13, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 3565 (три тисячі п'ятсот шістдесят п'ять) грн 72 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

А.Г. Майданевич