ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа №914/3227/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Михайлишин С.В.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2

від третьої особи не зявився

розглянувши апеляційні скарги Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, вих.№110/02-02 від 22 березня 2017 року

та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика», вих.№30/03-17 від 30 березня 2017 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року (суддя Березяк Н.Є.)

у справі №914/3227/16

за позовом Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, с. Малехів Львівської області

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 районна державна адміністрація, м. Жовква

про спонукання до укладення додаткового договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки та відшкодування збитків

в с т а н о в и в :

21 грудня 2016 року Малехівська сільська рада Жовківського району Львівської області звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика» про визнання укладеним додаткового договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією та ТзОВ «Премєр Логістика», зареєстрованого у Жовківському районному відділі центру державного кадастру 01.06.2006 року за №04:06:455:00048 і викладення додаткового договору в редакції позивача, а також про стягнення 190303,11 грн. збитків.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року по справі №914/3227/16 позов задоволено частково: суд вирішив визнати укладеним Додатковий договір про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика», зареєстрованого у Жовківському районному відділі центру державного кадастру 01.06.2006 року за №04:06:455:00048 і викласти його в запропонованій редакції в частині найменування орендодавця, виклавши його в такій редакції:

«Орендодавець» Малехівська сільська рада Жовківського району Львівської області, , в особі сільського голови ОСОБА_5, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»»;

Пункт 1 Договору викласти в редакції: «Орендодавець» на підставі рішення Малехівської сільської ради ХІ-ї сесії 7-го демократичного скликання №20 від 29.09.2016 року, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Малехів, вул. Т. Дороша, 20/Б»;

Пункт 2 Договору викласти в редакції: «В оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,4251 га кадастровий номер :06:000:0005»;

Пункт 2 Договору доповнити абзацом наступного змісту: «на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: будівля літ. А-1, загальною площею 2843,9 кв.м.».

В задоволені решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Суд у рішенні зазначив, що позовна вимога про внесення змін в договір в частині зміни орендодавця, яким виступає Малехівська сільська рада, та в частині зміни адреси земельної ділянки, що відбулася у звязку із перейменуванням вулиці, є обґрунтованою і такою що підлягає до задоволення. При цьому, суд визнав необґрунтованими твердження відповідача про те, що договір оренди припинив свою дію, з огляду на те, що додаткова угода про розірвання договору оренди не зареєстрована у встановленому законом порядку. Щодо вимоги позивача про внесення змін в договір оренди земельної ділянки в частині нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, орендної плати та порядку її сплати, суд відмовив у задоволенні такої вимоги, оскільки рішення ради про затвердження нормативно-грошової оцінки земель №33 від 24.01.2011 року не оприлюднене у встановленому законом порядку. Також місцевий господарський суд відмовив у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків, у формі упущеної вигоди недоотриманих коштів по договору оренди земельної ділянки, яку б він отримав, якби зміни до договору були внесені, зазначивши, що у звязку із недосягненням згоди сторін щодо внесення змін в діючий на той час договір оренди, позивач не звертався про внесення змін в договір оренди в судовому порядку. Поряд з тим, вказує, що як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.01.2013 року змінено юридичну адресу відповідача, у звязку з чим, останній не отримував листів Малехівської сільської ради щодо зміни умов договору оренди, а про те, що відповідач не знаходиться за зазначеною в листах адресою позивачу відомо ще з 2013 року, коли повернувся без вручення поштовий конверт, який долучений судом до матеріалів справи.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, обидві сторони подали апеляційні скарги.

Малехівська сільська рада в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року по справі №914/3227/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що положення ч.4 ст.23 ЗУ «Про оцінку земель» не було чинним на момент прийняття рішення Малехівської сільської ради №33 від 24.01.2011 року, відтак, вважає, що вказане рішення є чинним, оприлюднене у встановленому порядку з дотриманням норм, чинного на той час законодавства. Разом з тим, наголошує, що відповідач отримував листи позивача (від 08.02.2011 року, від 16.02.2011 року та від 01.03.2012 року), що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, відтак, вважає помилковим висновок суду про відмову в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача збитків та вважає, що в діях останнього є повний склад цивільного правопорушення, що слугує підставою для стягнення збитків.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика» у апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року по справі №914/3227/16 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі. Зокрема, вказує, що договір оренди землі розірвано 14 листопада 2016 року у відповідності до додаткової угоди до договору, у звязку з чим, внесення будь-яких змін до договору є неправомірним. При цьому, скаржник вважає помилковим посилання суду першої інстанції на положення ст.20 ЗУ «Про оренду землі», яка передбачає державну реєстрацію укладеного договору оренди землі, оскільки вказана стаття з 01.02.2010 року вилучена.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року по справі №914/3227/16 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Поряд з цим, подав суду відзив на апеляційну скаргу відповідача (вих.№57/02-13 від 11.05.2017 року), в якому позивач просить останню залишити без задоволення. Зокрема, зазначає, що додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі набирає чинності з моменту підписання її сторонами та державної реєстрації, відтак вважає, що договір оренди буде вважатися припиненим з моменту державної реєстрації додаткової угоди про розірвання такого договору.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року по справі №914/3227/16 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі. При цьому, заперечив проти вимог апеляційної скарги позивача.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (арк. справи 198). Відзивів на апеляційні скарги сторін від третьої особи до суду не надходило.

Оскільки явка представника третьої особи не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, що 19.05.2006 року між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією (в тексті договору орендодавець) та ТзОВ «Премєр Логістика» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4251 га, що знаходиться на території Малехівської сільської ради за адресою : с. Малехів, вул. Нова, 20-б, який зареєстрований у Жовківському районному відділі центру державного кадастру 01.06.2006 року за №04:06:455:00048.

13 липня 2010 року Львівською обласною радою прийнято рішення №1276 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району», яким змінено межі с. Малехів, в результаті чого орендовану відповідачем земельну ділянку включено в межі населеного пункту с. Малехів.

Рішенням Малехівської сільської ради №33 від 24.01.2011 року затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель с. Малехів, відповідно до якої змінились ставки орендної плати за користування земельними ділянками для юридичних і фізичних осіб.

У період з 04 грудня 2013 року по 25 січня 2016 року Малехівська сільська рада неодноразово зверталась до відповідача з листами щодо перегляду умов договору оренди, проте жодних відповідей не отримала.

25 листопада 2016 року Малехівською сільською радою листом від 25.11.2016 року №914/02-20 скеровано на адресу відповідача для погодження та проведення державної реєстрації проект Додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі, який отримано відповідачем 29.11.2016 року, однак вказаний лист залишений без відповіді і задоволення.

Враховуючи наведене вище, Малехівська сільська рада звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика» про визнання укладеним додаткового договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією та ТзОВ «Премєр Логістика», зареєстрованого у Жовківському районному відділі центру державного кадастру 01.06.2006 року за №04:06:455:00048 і викладення додаткового договору в редакції позивача, а також про стягнення 190303,11 грн. збитків, заподіяних сільській раді, що становлять упущену вигоду за період з 2011 року по 2016 рік.

Відповідно до статей 651, 652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

У пункті 31 Договору сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку.

Одночасно, статтею 30 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Положеннями ст.188 ГК України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 25 листопада 2016 року позивач направив відповідачу на юридичну адресу: м. Бровари, вул. Залізнична, 4 підписаний примірник Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року.

Однак, вказана Додаткова угода не підписана з боку відповідача, у звязку з тим, що договір оренди земельної ділянки розірваний за згодою сторін на підставі Додаткової угоди від 14.11.2016 року.

У матеріалах справи міститься додаткова угода від 14 листопада 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 19 травня 2006 року, п.1 якої сторони погодили розірвати вказаний договір. Вказана додаткова угода підписана сторонами.

Згідно з ч.1 ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Стаття 20 ЗУ «Про оренду землі» виключена на підставі ЗУ №1878-VІ від 11.02.2010 року, однак, вказаним законом статтю 6 ЗУ «Про оренду землі» доповнено частиною п'ятою такого змісту: «Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону».

Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди від 14.11.2016 року, остання набирає чинності після підписання сторонами та внесення змін в земельно-кадастрову документацію, а договір оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року зареєстрований у встановленому законом порядку, у Жовківському районному відділі центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 червня 2006 року за №04:06:455:00048.

З огляду на наведене вище, беручи до уваги, що додаткова угода про розірвання договору оренди не зареєстрована у встановленому законом порядку, твердження відповідача про те, що договір оренди припинив свою дію, є безпідставними.

Поряд з цим, суд не приймає до уваги поданий відповідачем до апеляційного суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №86637914 від 10.05.2017 року, оскільки такий витяг датований після прийняття рішення судом першої інстанції (15 березня 2017 року), як і проведена державна реєстрація а саме: 21 квітня 2017 року.

Відтак, станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції, договір оренди земельної ділянки від 19 травня 2006 року був чинним.

Судом встановлено, що рішенням Львівської обласної ради №1276 від 13.07.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району» змінено межі села Малехів, в результаті чого орендована відповідачем земельна ділянка включена в межі населеного пункту с. Малехів.

Частиною 2 ст.83 ЗК України передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

У відповідності до ч.4 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно ч.2 ст.15 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Крім того, за рішенням Малехівської сільської ради №1 від 05.05.2015 року вулицю Нова у селі Малехів змінено на вулицю ОСОБА_6.

З огляду на все наведене вище, вимога позивача про внесення змін в договір в частині зміни орендодавця, яким на даний час виступає Малехівська сільська рада, та в частині зміни адреси земельної ділянки, що відбулася у звязку із перейменуванням вулиці, є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

Крім того, позивач просив внести зміни до договору оренди земельної ділянки в частині нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, орендної плати та порядку її сплати.

Так, відповідно до ст.1 ЗУ «Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендна плата за землю визначена у частині 1 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Поряд з тим, відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Пунктом 14.1.125 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з ч.5 ст.5 ЗУ «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка використовується при визначенні розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (п.2 ч.1 ст.13 ЗУ «Про оцінку земель»).

Частиною 2 ст.18 ЗУ «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що є об'єктом спірного договору, визначена на підставі рішення Малехівської сільської ради №33 від 24.01.2011 року, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель с. Малехів, відповідно до якої змінились ставки орендної плати за користування земельними ділянками для юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі, норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Аналогічне положення міститься в ст.12.3.4 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на час прийняття рішення Малехівської сільської ради) відповідно до якого рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Поряд з тим, згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Судом встановлено, що рішення Малехівської сільської ради №33 від 24.01.2011 року, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель с. Малехів, у встановленому законом порядку офіційно не оприлюднювалося. Докази опублікування такого рішення в пресі чи на веб-сайті ради у матеріалах справи відсутні. При цьому, колегія суддів не бере до уваги твердження відповідача про те, що таке рішення було вивішено на інформаційному стенді ради, оскільки вказане суперечить наведеним вище положенням законодавства.

Відтак, враховуючи, що рішення Малехівської сільської ради №33 від 24.01.2011 року про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Малехів не було оприлюднено у встановленому законом порядку, вимога позивача про внесення змін до договору в частині нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати задоволенню не підлягає.

При цьому, позивач повідомляв відповідача про вказані зміни листами, які відправляв поштовою кореспонденцією на адресу: м. Львів, вул. Водогінна, 2. Разом з тим, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 24.01.2013 року юридичну адресу відповідача змінено на наступну: Київська область, м. Бровари, вул. Залізнична, 4.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у формі упущеної вигоди недоотриманих коштів по договору оренди земельної ділянки, яку б позивач отримав, якщо б зміни до договору були внесені, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно приписів ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова (деліктна) відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення збитків позивач посилається на ухиляння відповідача від внесення змін до договору в частині розміру орендної плати. При цьому, посилається на листи 04.12.2013 року №903/02-20, від 28.02.2014 року №188/02-20, від 24.03.2014 року №242/02-20, від 25.01.2016 року №6/02-20, які адресовані ТзОВ «Премєр Логістика» на адресу: м. Львів, вул. Водогінна, 2.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.01.2013 року юридичну адресу відповідача змінено на наступну: Київська область, м. Бровари, вул. Залізнична, 4.

З наведеного вбачається, що відповідач не отримував зазначених вище листів Малехівської сільської ради щодо зміни умов договору оренди.

Відтак, протягом 2013-2015 років позивач скеровував відповідачу кореспонденцію не на юридичну адресу останнього, що свідчить про відсутність в даному випадку вини відповідача. Разом з тим, позивач протягом вказаного часу не звертався до суду з відповідним позовом з метою внесення таких змін до договору оренди земельної ділянки.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається як на підставу для стягнення з відповідача збитків у формі упущеної вигоди.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 19 травня 2006 року щодо юридичної особи орендодавця та адреси, за якою знаходиться орендована земельна ділянка. В задоволенні решти позовних вимог суд правомірно відмовив.

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв справедливе, законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржників про скасування рішення місцевого суду є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання та розгляд апеляційних скарг, у відповідності з ст.49 ГПК України, залишається на скаржниках.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2017 року по справі №914/3227/16 залишити без змін, а апеляційні скарги Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Премєр Логістика» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/3227/16 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 06.06.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_7