ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.06.2017 Справа № 904/6454/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРОСА", смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІРОПЛАСТ", м. Дніпро

про стягнення помилково перерахованої суми коштів 103 500,00 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРОСА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІРОПЛАСТ" про стягнення помилково перерахованої суми коштів у розмірі 103 500,00 грн..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017 порушено провадження і розгляд справи призначено на 20.06.2017.

Крім того, до матеріалів справи позивач долучив заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити Амур-Нижньодніпровському відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області списувати з рахунку відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІРОПЛАСТ" () - у цій справі та боржника у виконавчому провадженні № 53402202 кошти з поточного рахунку 2200, а АТ "ПРОКРЕДИТБАНК", м. Київ, МФО 320984 в межах спірної суми у розмірі 103 500,00 грн., перерахованої Позивачем (Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРОСА", ) згідно платіжного доручення № 473 від 24.04.2017.

Заява обґрунтована тим, що після отримання інформації засобами телефонного зв'язку у колишнього директора та з ЄДРПОУ з'ясувалося, що ТОВ "СТІРОПЛАСТ" господарської діяльності не здійснює та має невиконані боргові зобов'язання, внаслідок чого його рахунки арештовані.

Позивач також зазначає, що Амур-Нижньодніпровський ВДВС міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14.02.2017 відкрив виконавче провадження № 53402202 відносно відповідача про стягнення на користь ТОВ "Ліхт" суми 712 863,54 грн. згідно наказу № 903/593/16 Господарського суду Волинської області від 26.12.2016.

Крім того, позивач зазначає, що Амур-Нижньодніпровський ВДВС міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області наклав арешт на всі кошти відповідача, що знаходяться на поточному рахунку 2200, а АТ "ПРОКРЕДИТБАНК", м. Київ, МФО 320984.

Дослідивши заяву позивача про вжиття заходів із забезпечення позову, суд відмовляє в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

- визнання права;

- визнання правочину недійсним;

- припинення дії, яка порушує право;

- відновлення становища, яке існувало до порушення;

- примусове виконання обов'язку в натурі;

- зміна правовідношення;

- припинення правовідношення;

- відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

- відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

- визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд зазначає, що законодавством не передбачено такого способу захисту як заборона відділу державної виконавчої служби списувати з рахунку відповідача у справі та боржника у виконавчому провадженні кошти з поточного рахунку, перераховані Позивачем згідно платіжного доручення.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРОСА" про забезпечення позову - відмовити.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя ОСОБА_1