КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа№ 910/15848/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Янголь О.О. за довіреністю №42 від 21.03.2017;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016

у справі №910/15848/16 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до Меззо Лімітед, що засноване за законодавством Беліз

про стягнення заборгованості за Договором оренди та розірвання Договору оренди №3 від 19.03.2014, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до компанії Меззо Лімітед, що заснована за законодавством Беліз (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди та розірвання Договору оренди № 3 від 19.03.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 Публічному акціонерному товариству "Родовід Банк", на підставі п.1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, відмовлено у прийнятті позовної заяви до Меззо Лімітед, що засноване за законодавством Беліз, про стягнення заборгованості за Договором оренди та розірвання Договору оренди № 3 від 19.03.2014.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки договір, на підставі якого заявлені повні вимоги, виконується позивачем на території України, орендоване приміщення знаходиться на території України і кошти за оренду приміщення також повинні були перераховуватись на рахунок позивача, який теж знаходиться в України, а отже справа підсудна Господарському суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Шапрана В.В., суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І.) відновлено Публічному акціонерному товариству "Родовід Банк" строк подання апеляційної скарги у справі №910/15848/16, прийнято до провадження апеляційну скаргу у справі №910/15848/16, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.06.2017 року о 10 год. 00 хв., зобов'язано скаржника надати засвідчені переклади ухвали суду англійською мовою, надіслано нотаріально посвідчені переклади ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів через Головне управління юстиції у місті Києві до Міністерства юстиції України для їх направлення дипломатичними каналами компетентному органу Белізу для їх подальшого вручення відповідачу Mezzo Limited.

09.11.2016 позивач подав нотаріально засвідчений переклад ухвали суду та прохання про вручення за кордоном судових документів.

Листом від 09.11.2016 Київський апеляційний господарський суд направив до Головного територіального управління юстиції у місті Києві прохання про вручення судових документів, для подальшого вручення їх відповідачу.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15848/16 у зв'язку із відрядженням головуючого судді (судді - доповідача) Шапрана В.В. для роботи до Вищої ради правосуддя.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2017 справу № 910/15848/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Алданової С.О., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2017 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження, повідомлено сторони, що розгляд апеляційної скарги призначений на 06.06.2017 о 10:00, зобов'язано позивача надати суду нотаріально засвідчений переклад на англійську мову даної ухвали.

07.04.2017 позивач подав нотаріально засвідчений переклад ухвали суду на англійську мову.

Листом від 12.04.2017 Київський апеляційний господарський суд надіслав нотаріально посвідчені переклади ухвали суду від 24.03.2017 та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів через Головне управління юстиції у місті Києві до Міністерства юстиції України для їх направлення дипломатичними каналами компетентному органу Белізу для їх подальшого вручення відповідачу.

За змістом статті 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві та було здійснено в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. У випадку, передбаченому частиною 2 статті 15 Конвенції, суд може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Отже, Київським апеляційним господарським судом було вжито всіх заходів, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд 06.06.2017 року апеляційної скарги у даній справі.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, враховуючи тривалий строк розгляду справи у зв'язку із повідомленням юридичної особи - нерезидента про розгляд справи, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними документами та за відсутності представників відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з компанії Меззо Лімітед, що заснована за законодавством Беліз, заборгованості за Договором №3 оренди нежитлового приміщення від 19.03.2014 року в сумі 20 058,69 доларів США, 23 євро, 67 885,41 грн. та розірвання зазначеного Договору оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2014 між сторонами був укладений Договір №3 оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого позивач, як орендодавець, передав, а відповідач, як орендар, прийняв у строкове платне користування, а саме - в оренду, нежитлове приміщення загальною площею 170,06 кв.м., що розташоване за адресою: 04136, м.Київ, вул. Північно-Сирцецька, 1-3. Однак, в порушення умов договору відповідач припинив сплату орендної плати, внаслідок чого утворилась та виникли підстави для дострокового розірвання договору оренди.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки відповідачем у справі є юридична особа - нерезидент України, спір виник з підстав невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань зі сплати орендних платежів, тому дія (бездіяльність), що стала підставою для подання позову, мала місце не на території України, а на території Белізу.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не може погодиться із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п. 8.4 Договору оренди усі спори і розбіжності, що можуть виникнути за цим Договором або у зв'язку з ним, можуть вирішуватись шляхом переговорів між сторонами або шляхом передачі спору зацікавленою стороною на розгляд суду відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10.9 Договору відносини між сторонами, які виникають в процесі виконання цього Договору та не врегульовані ним, регулюються нормами чинного законодавства України.

Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 ч.1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Частинами 1 та 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що подією, яка стала підставою для подачі позову, є несплата відповідачем коштів за користування приміщенням, яке знаходиться у місті Києві, орендна плата за користування приміщення повинна була перераховуватись на рахунок орендодавця, який знаходиться в України, а у разі розірвання договору оренди приміщення, згідно з п.2.3 Договору оренди, підлягає поверненню за актом приймання-передачі також у місті Києві, тому даний підлягає розгляду в господарських судах України, а вказані дії відповідача є підставою для подання позову саме до Господарського суду міста Києва.

Проте, суд першої інстанції фактично обмежив суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року - скасуванню.

Згідно зі. ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі №910/15848/16 скасувати.

3. Матеріали справи №910/15848/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко