РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017Справа №910/4813/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС"

про стягнення 9 093, 22 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Цимбровська Ю.О. - представник за довіреністю № 37Д/2017 від 22.05.17 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" про стягнення 9 093, 22 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не повідомив позивача про настання страхової події у строки, передбачені законом, у зв'язку з чим у позивача виникло право на пред'явлення регресного позову до відповідача щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автомобіля Geely, д.н. НОМЕР_1, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.05.2017 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.05.2017 р. розгляд справи відкладено на 29.05.2017 р., у зв'язку із неявкою представників сторін у судове засідання.

У судове засідання 29.05.2017 р. представник позивача не з'явився, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 014, але 26.05.2017 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача виконав вимоги ухвали суду від 28.03.2017 р.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2411304, укладеного між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Провідна» (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (страхувальник), застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ, д.н. НОМЕР_2.

Згідно з пунктом 2 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2411304, поліс набирає чинності з 04.10.2014 до 03.10.2015 включно.

31 жовтня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» та товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" укладено договір № 3357/11/14-В фінансового лізингу, відповідно до якого по умовах даного договору лізингодавець зобов'язується придбати у власність майно, відповідно до погодженої із лізингоотримувачем специфікацією (додатком № 2 до договору) і передати дане майно в платне володіння і користування на умовах поворотного фінансового лізингу лізингоотримувачу, для його господарської цілі на певний термін, при умові оплати останнім лізингових платежів.

Сторонами 31.10.2014 р. підписано акт прийому-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу № 3357/11/14-В від 31.10.2014 р., з якого вбачається, що лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв, в якості предмету лізингу наступне майно: КАМАЗ, модель: 45144-061, рік випуску: 2012, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі/кузова НОМЕР_3.

З довідки № 62886100 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 04.05.2015 р. в м. Миколаєві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки КАМАЗ, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки Geely, д.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3.

У постанові Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.08.2015 р. зазначено, що ОСОБА_2 визнано винним у правопорушенні, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 27.08.2014 р., укладеного між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник), застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки Geely, д.н. НОМЕР_1.

ОСОБА_3 звернувся до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № СЧ-0000319 від 06.05.2015 р. вартість відновлювального ремонту становить 28 709,41 грн.

Із акту виконаних робіт № ЗА-0001354 від 18.05.2015 р. видно, що запчастин та ремонтних робіт виконано на 14018,21 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" склало страховий акт № 1463-02 від 20.05.2015 р., відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 9 093,22 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 9 093,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5492 від 20.05.2015 р.

В подальшому приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 9 093,22 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" склало страховий акт № 1001/39/43394/Р від 24.02.2016 р., відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 9 093,22 грн. та виплатило страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 0007967 від 25.02.2016 р.

Приватне акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", на підставі норм статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернулось до винної особи з претензією про сплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9093,22 грн. вих.. № 1174 від 19.05.2016 р., отримана останнім 23.05.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0463.

Вимогу відповідач не виконав.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до підпункту "ґ" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

У відповідності до пункту 33.1.4 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 989 ЦК України передбачено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 вказаного Закону.

У відзиві на позовну заяву вих. № 03-86/2017 р. від 29.05.2017 р. відповідач визнає, що факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Щодо наведених відповідачем доводів стосовно того, що факт настання страхового випадку зафіксований: правоохоронними органами у довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 628861200, постанові Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.08.2015 р. та тим, що позивач сплатив страхове відшкодування, слід зазначити наступне.

Відповідно п. 1, 2 Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затверджена Протокол Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) - письмове повідомлення встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ) зразка, яке надається Страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач отримував письмове повідомлення відповідача про настання страхового випадку за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N АІ/2411304, а не про документи в яких зафіксований такий факт.

У пункті першому статті 1172 ЦК України зазначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт перебування гр. ОСОБА_2 у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» відповідачем не заперечувався.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 07.10.14р. у справі № 3-135 гс14.

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає що доводи наведені відповідачем у відзиві є необґрунтованими.

Судом встановлено, що відповідачем в порушення норм підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не було повідомлено позивача про настання страхової події у строки, визначені законом, що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів повідомлення, протягом 3-х робочих днів, позивача про настання страхової події, що мала місце 04.05.2015 р. о 11 год. 00 хв. у місті Миколаєві за участю транспортних засобів КАМАЗ, д.н. НОМЕР_2 та Geely, д.н. НОМЕР_1.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у порядку регресу в розмірі 9 093,22 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 33Б, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 25, ) страхове відшкодування в розмірі 9 093 (дев'ять тисяч дев'яносто три) грн. 22 коп., судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 06.06.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий