ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2017 р.Справа № 922/4593/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши матеріали справи

за заявою ТОВ "Тріада-Плюс", м.Харків
про визнання банкрутом ТОВ "Тріада-Плюс", м.Харків

за участю :

представника ліквідатора - ОСОБА_1 (дов.);

представника ПАТ КБ "Приватбанк" - ОСОБА_2 (дов.)

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Харківської області з кредиторськими вимогами до ТОВ "Тріада-Плюс" на загальну суму 322277067,96грн., з якої: 235520593,98грн. вимога з винагороди, 86753273,98грн. пеня та 3 200,00грн. судові витрати за подання цієї заяви та просить суд 322273867,96грн. окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою майна.

Заява призначена до розгляду в судове засідання на 11.04.2017р.

Розгляд заяви неодноразово відкладався, у тому числі і за клопотанням заявника.

Ухвалою суду від 27.04.2017р. розгляд заяви відкладено на 07.06.2017р. о 12:30год.

В судовому засіданні заявник заяву про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника підтримує, просить суд визнати кредиторські вимоги до ТОВ "Тріада-Плюс" на суму 322273867,96грн. та окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою майна.

У судовому засіданні представник ліквідатора повідомив суд про те, що ліквідатором розглянуті заявлені вимоги та сума заявлених вимог ним визнана, про що суду надано відповідне повідомлення про визнання заявлених вимог кредитора. При цьому представник ліквідатора зазначив, що заставне майно фактично відсутнє.

Вислухавши заявника та представника ліквідатора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Постановою господарського суду Харківської області від 02.02.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Тріада-Плюс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3, встановлено строк для пред`явлення кредиторами своїх вимог до боржника - один місяць з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

На офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 03.02.2017 року було оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника. Зазначено відомості про ліквідатора.

Заява ПАТ "КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами до боржника направлена до суду засобами поштового зв"язку 02.03.2017р., тобто така заява подана в установлений строк.

Згідно поданої заяви ПАТ КБ "Приватбанк" просить визнати вимоги до боржника на загальну суму 322273867,96грн., з якої: 235520593,98грн. вимога з винагороди та 86753273,98грн. пеня, що нараховані в зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитних договорів № 4Т12107И від 09.04.2012р., № 4Т14044И від 07.02.2014р. та № 4Т14053И від 10.02.2014р.

Вказана сума заборгованості визнана ліквідатором.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та ТОВ "Тріада-Плюс" (позичальник) укладений кредитний договір № 4Т12107И від 09.04.2012р., за умовами якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит для фінансування поточної діяльності підприємства.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору № 4Т12107И від 09.04.2012р.

Так, відповідно до п.А.2 даного договору в редакції додаткової угоди від 04.02.2014р. ліміт цього кредитного договору становить 364 200 000,00грн.

У п.А.7 договору боржник зобов'язався за користування кредитом сплачувати Банку проценти по фіксованій ставці в розмірі 11% річних, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - 44% річних (п.А.8 цього кредитного договору).

У п.А.10 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 23.07.2014р. боржник взяв на себе зобов'язання сплатити Банку винагороду за користування кредитом.

Пунктом 5.1 Кредитного договору № 4Т12107И від 09.04.2012р. (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 23.07.2014 року) передбачено сплату позичальником банку пені (за порушення виконання зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та винагороди) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, умовами пунктів 5.4. та 5.7. укладеного Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 23.07.2014 року) передбачено нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань протягом 15 років від дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником; термін позовної давності встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Також, між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та ТОВ "Тріада-Плюс" (позичальник) укладений кредитний договір № 4Т14044И від 07.02.2014р., за умовами якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит для фінансування поточної діяльності підприємства.

Так, відповідно до п.А.2 договору ліміт цього кредитного договору становить 130 000 000,00грн.

У п.А.6 договору боржник зобов'язався за користування кредитом сплачувати Банку проценти по фіксованій ставці в розмірі 11,6% річних, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - 46,4% річних (п.А.7 цього кредитного договору).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору № 4Т14044И від 07.02.2014р.

Так, у п.А.10 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 23.10.2014р. боржник взяв на себе зобов'язання сплатити Банку винагороду за користування кредитом.

Пунктом 5.1 Кредитного договору № 4Т14044И від 07.02.2014р. (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 23.07.2014 року) передбачено сплату позичальником банку пені (за порушення виконання зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та винагороди) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, умовами пунктів 5.4. та 5.7. укладеного Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 23.07.2014 року) передбачено нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань протягом 15 років від дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником; термін позовної давності встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Крім того, між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та ТОВ "Тріада-Плюс" (позичальник) укладений кредитний договір № 4Т14053И від 10.02.2014р., за умовами якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит для фінансування поточної діяльності підприємства.

Відповідно до п.А.2 даного договору ліміт цього кредитного договору становить 190 000 000,00грн.

У п.А.6 договору боржник зобов'язався за користування кредитом сплачувати Банку проценти по фіксованій ставці в розмірі 11,6% річних, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - 46,4% річних (п.А.7 цього кредитного договору).

У п.А.10 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 23.07.2014р. боржник взяв на себе зобов'язання сплатити Банку винагороду за користування кредитом.

Пунктом 5.1 Кредитного договору № 4Т14053И від 10.02.2014р. (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 23.07.2014 року) передбачено сплату позичальником банку пені (за порушення виконання зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та винагороди) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, умовами пунктів 5.4. та 5.7. укладеного Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 23.07.2014 року) передбачено нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань протягом 15 років від дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником; термін позовної давності встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

На виконання вищезазначених кредитних договорів Банк надав позичальнику кредити, однак в порушення умов даних кредитних договорів та додаткових угод до них, боржник зобов'язання зі сплати винагороди в розмірі 235520593,98грн. та нарахованої пені в сумі 86753273,98грн. не виконав.

Розрахунок нарахування винагороди та пені перевірений судом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до наданих заявником документів, судом встановлено, що сума боргу ТОВ "Тріада-Плюс" перед ПАТ КБ "Приватбанк" за:

- кредитним договором № 4Т12107И від 09.04.2012р. становить 156908439,07грн. з винагороди та 56260462,28грн. пені;

- кредитним договором № 4Т14044И від 07.02.2014р. становить 26159826,89 грн. з винагороди та 10147116,65грн. пені;

- кредитним договором № 4Т14053И від 10.02.2014р. становить 52452328,02 грн. з винагороди та 20345695,05 грн. пені.

ПАТ КБ "Приватбанк" у своїй заяві зазначив, що зобов'язання ТОВ "Тріада-Плюс" за вищезазначеними кредитними договорами забезпечені договором застави № Г.21.1.2.0/5-1392 від 02.04.2015р., відповідно до умов якого заставодавець (ТОВ "Тріада-Плюс") передав в заставу банку майнові права на товар у вигляді бензину А-95 Євро виду ІІ класу D, що забезпечує зобов'язання ТОВ "Тріада-Плюс" у розмірі 322273867,96 грн., натомість, заявником зазначений договір застави та докази наявності заставного майна надано не було.

Реєстрація обтяження підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, запис № 51616809, копія витягу від 02.03.2017 р. додана до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, про що зазначено і ліквідатором, останнім при інвентаризації не виявлено майна, яке було передано в заставу, тобто фактично на даний час предмет застави відсутній.

Згідно ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки на даний час підтверджено відсутність предмету застави, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" повинні бути внесені до реєстру вимог кредиторів у загальному порядку, а саме 235520593,98грн. - до 4-ї черги погашення, 86753273,98грн. - до 6-ї черги погашення.

Враховуючи, що грошові вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 322273867,96грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та визнані ліквідатором, проте, заявником не надано договорів застави та доказів наявності заставного майна, суд вважає за необхідне визнати дані вимоги та включити грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів у загальному порядку.

Одночасно суд зазначає, що витрати кредитора зі сплати судового збору в розмірі 3200,00 грн. включаються до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст.37-41, 45, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 322277067,96 грн., з яких 3200,00 грн. включити до першої черги реєстру вимог кредиторів, 235520593,98грн. - до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 86753273,98 грн. - до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

Суддя ОСОБА_4