РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017Справа №910/19065/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Основа»
до1. Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 2. Головного територіального управління юстиції у місті Києві
простягнення 80 452 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Певнова А.М.
від відповідача 1: від відповідача 2:не з'явився не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Основа» (позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (відповідач 1) та Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва (відповідач 2) про стягнення з державного бюджету грошових коштів в сумі 80 452 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 21.10.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Основа» було сплачено до державного бюджету 80 452 грн. Однак, як вказує позивач, ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2016 зазначену постанову державного виконавця визнано недійсною, а відтак грошові кошти в сумі 80 452 грн. підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки підстава для їх утримання відпала.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2016 строк вирішення спору продовжено на 15 днів.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва №05-23/92 від 10.01.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Андреїшиної І.О. на лікарняному.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2017 справу №910/19065/16 передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2017 справу прийнято до свого провадження суддею Босим В.П. та призначено її розгляд у судовому засіданні.

03.02.2017 Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва подало відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечило, посилаючись на недотримання позивачем встановленого законодавством порядку стягнення грошових коштів з державного бюджету, у тому числі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013. При цьому, відповідач 2 просив розглянути справу без участі його представника.

22.02.2017 позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача та стягнення з Головного територіального управління юстиції у м. Києві грошових коштів в сумі 80 452 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.02.2017 первісного відповідача 2, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва, замінено на належного - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Згідно з частиною 4 статті 24 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи розпочато заново.

19.04.2017 Головне територіальне управління юстиції у м. Києві подало до суду письмові пояснення по справі, за змістом яких сплачений позивачем виконавчий збір підлягає поверненню з державного бюджету за поданням органу, що контролює справляння надходжень до бюджету, а саме за поданням Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 05.04.2017 відповідачем 2 було сформовано вказане подання та направлено його на виконання, проте станом на 18.04.2017 грошові кошти в сумі 80 452 грн. на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби не надходили.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №99 від 11.02.2016 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» відділи державної виконавчої служби районних у містах управлінь юстиції були включені до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції. Згідно з додатком до вказаної постанови Печерське районне управління юстиції у місті Києві було ліквідовано.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 20.04.2016 було зареєстровано зміну повного найменування відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві. Відтак, на час розгляду даної справи найменуванням відповідача 1 є Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Розгляд справи неодноразово відкладався з незалежних від суду підстав.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав. При цьому, Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №621.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився. Разом з цим, враховуючи, що у попередньому судовому засіданні представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві був присутнім та надав пояснення по суті справи, що відображено у протоколі судового засідання від 15.05.2017 та підтверджується відповідною розпискою представника відповідача 2, судом встановлено належне повідомлення відповідача 2 про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на неявку представників відповідачів 1, 2, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до вимог ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України у судових засіданнях складались протоколи, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48477628 з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/7763/15-г від 08.07.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельвантеез» грошових коштів в сумі 804 528,58 грн.

Згідно з платіжним дорученням №1642 від 29.10.2015 на виконання рішення суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Основа» сплачено на користь стягувача 804 528,58 грн.

21.10.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 80 452,85 грн.

На виконання вказаної постанови державного виконавця, 24.12.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Основа» сплачено на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві 80 569,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7 від 24.12.2015.

25.12.2015 грошові кошти в сумі 80 452,85 грн. були перераховані з депозитного рахунку відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві на рахунок Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві (лист відділу вих.№660/7 від 03.11.2016).

Однак, ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2016 у справі №910/7763/15-г постанову відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 21.10.2015 у виконавчому провадженні №48477628 про стягнення виконавчого збору визнано недійсною. Вказана ухвала суду не була оскаржена та набрала законної сили.

22.02.2016 позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві з заявою про повернення сплаченого виконавчого збору, а 25.04.2016 - з заявою про надання відповіді. Вказані звернення позивача були залишені відповідачем 1 без розгляду та задоволення.

09.09.2016 позивач звернувся з заявою про повернення виконавчого збору до Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі, у відповідь на яку листом вих.№02-08/2936/1 від 12.09.2016 позивача повідомлено, що для стягнення коштів з державного бюджету обов'язковим є надання оригіналу відповідного виконавчого документу, а тому за відсутності такого документу заява про повернення виконавчого збору задоволенню не підлягає.

Спір у справі виник у зв'язку з безпідставним, на думку позивача, утриманням відповідачем 2 грошових коштів в сумі 80 452 грн.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України, що перебуває у складі підрозділу 2 «Недоговірні зобов'язання».

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під вiдсутнiстю правової підстави, зазначеної у статті 1212 Цивільного кодексу України, розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, конструкція статті 1212, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження): як в момент його набуття (збереження), так і на час розгляду спору.

Таким чином, приймаючи до уваги, що постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 21.10.2015 було визнано судом недійсною, то підстава, на якій грошові кошти в сумі 80 452,85 грн. були сплачені позивачем до державного бюджету, відпала.

Такі висновки суду підтверджуються позицією Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 14.10.2014р. у справі №922/1136/13, від 02.03.2016 р. у справі №6-3090цс15, від 23.03.2016 р. у справі №6-2978цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України №606-XIV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на дату винесення постанови державного виконавця від 21.10.2015, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 4.16.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999, у відповідній редакції визначено, що кошти виконавчого збору перераховуються до Державного бюджету України і як фінансування надходять на спеціальні реєстраційні рахунки для обліку інших надходжень спеціального фонду, відкриті на ім'я Міністерства юстиції України, регіональних управлінь юстиції, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - територіальні управління юстиції) в органах Державного казначейства.

Згідно з п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до п. п. 5 п. 3 Положення про Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі, затвердженого Наказом Державної казначейської служби України №104 від 21.11.2011, Управління казначейства здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Згідно з п. п. 5.3, 5.5 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1707/5 від 23.06.2011, Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності контролює надходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та їх облік; здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби, Відділів, нотаріальних контор.

Матеріали справи свідчать, що 05.04.2017 Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві сформовано подання №660/7 на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, а також подано до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві заяву на повернення грошових коштів на депозитний рахунок Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Однак, доказів повернення позивачу безпідставно утриманих грошових коштів в сумі 80 452 грн. матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Статями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно зі ст. ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст. ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом.

Окремо слід зазначити, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Таким чином, враховуючи викладене вище, з метою відновлення порушеного права позивача та дотримання права суб'єкта господарювання на вирішення спору судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» про стягнення з Головного територіального управління юстиції у місті Києві грошових коштів в сумі 80 452 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд даної справи покладається на відповідача 2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Д; ідентифікаційний код 34691374) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Підприємницька, буд. 9; ідентифікаційний код 13669489) грошові кошти в сумі 80 452 (вісімдесят тисяч чотириста п'ятдесят дві) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2017.

Суддя В.П. Босий