ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.06.2017 Справа №905/978/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Донецького комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ", м.Костянтинівка

до відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Шахтарську Донецької області, м.Волноваха

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Шахтарська центральна міська лікарня, Донецька обл., м. Шахтарськ

про стягнення основної заборгованості у розмірі 231826,34 грн., 3% річних у розмірі 18421,35 грн., інфляційних у розмірі 144891,46 грн.

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Донецьке комунальне підприємство "ФАРМАЦІЯ", м.Костянтинівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Шахтарську Донецької області, м.Волноваха про стягнення основної заборгованості у розмірі 231826,34 грн., 3% річних у розмірі 18421,35грн., інфляційних у розмірі 144891,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем належним чином не виконані умови договору №МВ/3-10/НЮ від 28.12.2009.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.04.2017 порушено провадження по справі №905/978/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.05.2017 залучено за власної ініціативи до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Шахтарську центральну міську лікарню, Донецька обл., м. Шахтарськ.

В судових засіданнях позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача та третьої особи в судові засідання не зявились з невідомих причин, пояснень по суті спору не надали.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 85700, Донецька обл., м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17.

Приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за юридичною адресою відповідача, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

За висновками суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Шахтарська центральна міська лікарня, Донецька обл., м. Шахтарськ була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням третьої особи на теперішній час є: 86200, Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Кірова, 37.

У відповідності до листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" від 06.05.2015 №7-14-197 відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Шахтарськ, у звязку з чим ухвала суду була розміщена на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014р. № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідна копія витягу з сайту. Таким чином, третя особа була належним чином повідомлена про час і місце судових засідань.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України. Перед початком розгляду справи по суті представник позивача було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

28.12.2009 між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Шахтарську Донецької області (далі Замовник), Донецьким комунальним підприємством "ФАРМАЦІЯ" (далі Постачальник) та Шахтарською центральною міською лікарнею (далі Одержувач) укладений договір про відшкодування витрат на лікарські засоби та вироби медичного призначення діагностичні та дезінфікуючі засоби, які застосовуються при лікуванні потерпілих на виробництві згідно із Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №МВ/3-10/НЮ (далі договір).

Відповідно до п.1.1.договору предметом договору є спільні дії сторін по забезпеченню потерпілих на виробництві, на яких розповсюджується дія Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", лікарськими засобами та виробами медичного призначення при лікуванні потерпілих на виробництві за "Стандартами медичних технологій лікувально-діагностичного процесу стаціонарної допомоги" згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України від 27.07.98р. №226.

Згідно з п.2.1.договору замовник зобовязується здійснювати відшкодування витрат на медикаментозне лікування потерпілого лише за прямими наслідками травми на виробництві або наслідками професійного захворювання у відповідності до наказу виконавчої дирекції Фонду від 24.12.2007р. №1034 "Про затвердження кошторисів робочих органів виконавчої дирекції Фонду на 2008 рік".

Замовник в особі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м.Шахтарськ зобовязується відшкодовувати вартість лікарських засобів та виробів медичного призначення діагностичних та дезінфікуючих засобів, призначених для застосування при стаціонарному лікуванні потерпілих на виробництві, направлених Замовником у відділення Одержувач з гарантійними листами-направленнями, а постачальник зобовязується на умовах, передбачених цим договором постачати до одержувача лікарські засоби та вироби медичного призначення або інші препарати, переважно вітчизняного виробництва відповідно до Переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, які можуть закуповувати заклади та установи охорони здоров'я, що повністю або частково фінансується з державного або місцевих бюджетів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1996 року №1071 "Про порядок закупівлі лікарських засобів закладами та установами охорони здоров'я що фінансується з бюджету (із змінами та доповненнями), наказом МОЗ України від 27 лютого 2006 №86 "Про внесення змін до Переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, які можуть закуповувати заклади охорони здоров'я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів" та наказу МОЗ України від 04.02.2005р. №393 "Про затвердження переліку медичних виробів, що підлягають державній реєстрації (переєрестрації) в Україні" (п.2.1.1.договору).

У випадках амбулаторного лікування відшкодування витрат за рецептами лікарів на лікарські засоби або інші препарати та вироби медичного призначення, які дозволені Переліком лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, які можуть закуповувати заклади та установи охорони здоров'я, що повністю або частково фінансуються з державного або місцевих бюджетів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1996 №1071 "Про порядок закупівлі лікарських засобів закладами охорони здоров'я, що фінансуються з бюджету" (із змінами та доповненнями) та наказом МОЗ України від 27.02.2006 №86 "Про внесення змін до Переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, які можуть закуповувати заклади та установи охорони здоров'я, що повністю або частково фінансуються з державного або місцевих бюджетів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1996 року №1071 "Про порядок закупівлі лікарських засобів закладами та установами охорони здоров'я, що фінансуються з бюджету" (із змінами та доповненнями) та наказом МОЗ України від 04.08.2005 №393 "Про затвердження переліку медичних виробів, що підлягають державній реєстрації (переєрестрації) в Україні, здійснюється відповідно до переліку лікарських засобів складеного лікуючим лікарем з обґрунтуванням їх призначення за висновком ЛКК "Одержувача" та якщо потребу в них визначено МСЕК.

Замовник зобов'язується забезпечувати своєчасне відшкодування вартості лікарських та дезінфікуючих засобів, виробів медичного призначення, відпущених Постачальником для амбулаторного лікування потерпілих на виробництві згідно заявок Замовника за призначенням лікарів Одержувача (п.2.1.2. договору).

Згідно з п.2.2 договору постачальник зобовязується забезпечити при стаціонарному лікуванні у відділеннях Одержувача, а також при амбулаторному лікуванні потерпілих на виробництві лікарськими засобами та виробами медичного призначення, діагностичними та дезінфікуючими засобами за заявками замовника.

Згідно з п.2.2.3 договору постачальник зобов'язується постачати якісний товар в необхідному асортименті у встановлений термін, а замовник зобов'язується своєчасно відшкодувати кошти за поставлені лікарські засоби та вироби медичного призначення, діагностичні та дезінфікуючи засоби.

Підставою для відшкодування витрат, понесених Постачальником за відпуск Товару потерпілим на виробництві, є накладна, затверджена аптечною установою, та акт звірки щодо відпуску Товару, узгоджений замовником та Постачальником (п.6.2.договору).

Замовник здійснює відшкодування коштів Постачальнику за товар на протязі 5 банківських днів з дати підписання акту звірки (п.6.3. договору).

Відповідно до п.8.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по договору сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством.

Товар за даним договором постачається окремими партіями у відповідності з накладними на підставі вимог "Замовник" (з якими погодився "Постачався"), оформлених відповідно до вимог чинного законодавства через відокремлений підрозділ Донецького комунального підприємства "Фармація" Аптеку №392, розташовану за адресою: 86200, м.Шахтарськ, вул. Кірова, 43 (п.12.1.договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання всіма сторонами і діє до 31.12.2010 якщо за 1 (один) місяць до спливу терміну цього договору жодна зі сторін не заявить про його розірвання, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п.11.1 договору).

Додатковою угодою від 31.12.2013 до договору сторони внесли зміни до п.11.1 договору та виклали в наступній редакції: цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2014.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Документами, наявними в матеріалах справи, підтверджується факт поставки позивачем товару за договором та наявності заборгованості у відповідача за отриманий товар.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, з урахуванням положень частини 1 статті 530 ЦК України, пункту 6.3 договору замовник здійснює відшкодування коштів Постачальнику за товар на протязі 5 банківських днів з дати підписання акту звірки.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов договору позивач в період з 01.06.2014 по 20.07.2014 поставив товар відповідачу на загальну суму 232383,62грн.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором №МВ/3-10/НЮ від 28.12.2009 за період з 01.06.2014 по 20.07.2014 підтверджується актами про проведення звірки щодо медикаментозного лікування (клініко-діагностичного обстеження) потерпілих на виробництві від 20.06.2014, 10.07.2014, 24.07.2014; актами звірки відпустку медикаментів потерпілим на виробництві від 16.06.2014, 26.06.2014, 14.07.2014, 21.07.2014, 25.07.2014.

Вказані акти підписані замовником та одержувачем без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

В матеріалах справи містяться вимоги на отримання медикаментів з аптек; зведені звіти за червень - липень 2014 року.

Замовник поставлений товар не оплатив, доказів протилежного суду не надано.

21.03.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №14 від 21.03.2017 щодо сплати коштів за поставлений товар за період з червня липень 2014 року у сумі 231826,34грн. Даний лист залишився останнім без відповіді та задоволення.

За таких обставин матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем товару та не сплати за нього.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 231826,34грн. за період з червня по липень 2014 року.

При цьому, матеріалами справи підтверджується поставка товару за період з червня по липень 2014 року на суму 232383,62грн., проте позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 231826,34грн. З огляду на що, розмір заборгованості є більшим, ніж заявлено до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач під час судового розгляду та його представник у судовому засіданні наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 231826,34грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.08.2014 по 21.04.2017 у розмірі 18421,35грн. та інфляційних витрат за період з 01.08.2014 по 21.04.2017 у розмірі 144891,46 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

За здійсненим господарським судом перерахунком 3% річних суд визнає його не вірним. Позивач мав нарахувати 3% річних за період з 01.08.2014 по 21.04.2017 у сумі 18939,89грн.

При цьому, розмір 3% річних є більшим, ніж заявлено до стягнення позивачем.

За здійсненим господарським судом перерахунком інфляційних витрат суд визнає його не вірним. Позивач мав нарахувати інфляційні витрати за період з 01.08.2014 по 31.03.2017 у сумі 200760,44грн.

При цьому, розмір інфляційних є більшим, ніж заявлено до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума 3% річних у розмірі 18421,35грн. та сума інфляційних витрат у розмірі 144891,46грн.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Донецького комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ", м.Костянтинівка до відповідача, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Шахтарську Донецької області, м.Волноваха за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Шахтарська центральна міська лікарня, Донецька обл., м. Шахтарськ про стягнення основної заборгованості у розмірі 231826,34грн., 3% річних у розмірі 18421,35 грн., інфляційних у розмірі 144891,46 грн., задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Шахтарську Донецької області (85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Обручева, буд.17; ) на користь Донецького комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ" (85110, Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, буд.129; ) суму боргу у розмірі 231826,34грн., 3% річних у розмірі 18421,35 грн., інфляційних у розмірі 144891,46 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 5927,10грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 08.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2017.

Суддя Г.Є. Курило