У х в а л а

26 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова компанія України» (далі - ПАТ «ДПЗКУ») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 14 лютого 2017 року у справі № 910/7430/16 за позовом державної акціонерної компанії «Хліб України» (далі - ДАК «Хліб України») до дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів» в особі ліквідаційної комісії, ПАТ «ДПЗКУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство аграрної політики України, про визнання дій ліквідаційної комісії незаконними та визнання недійсним з моменту вчинення правочину,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 1 серпня 2016 року позовні вимоги ДАК «Хліб України» про визнання дій ліквідаційної комісії незаконними та визнання недійсним з моменту вчинення правочину задоволено. Визнано незаконними дії ліквідаційної комісії дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів» (далі - ДП ДАК «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів») з вчинення правочину, оформленого актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу б/н від 23 грудня 2013 року. Визнано недійсним з моменту вчинення правочин щодо цілісного майнового комплексу ДП ДАК «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів», який оформлений актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу б/н від 23 грудня 2013 року, між ДП ДАК «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів» та філією ПАТ «ДПЗКУ» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів». Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 8 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ДПЗКУ» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ДАК «Хліб України» про визнання дій ліквідаційної комісії незаконними та визнання недійсним з моменту вчинення правочину відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Вищого господарського суду України від 14 лютого 2017 року касаційну скаргу ДАК «Хліб України» задоволено частково. Рішення Господарського суду м. Києва від 1 серпня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 8 листопада 2016 року змінено: позовні вимоги ДАК «Хліб України» про визнання дій ліквідаційної комісії незаконними та визнання недійсним з моменту вчинення правочину задоволено частково. В частині визнання незаконними дій ліквідаційної комісії ДП ДАК «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів» з вчинення правочину, оформленого актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу б/н від 23 грудня 2013 року, в позові відмовлено. В частині визнання недійсним з моменту вчинення правочину щодо цілісного майнового комплексу ДП ДАК «Хліб України» «Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів», який оформлений актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу б/н від 23 грудня 2013 року, позов задоволено. Визнано зазначений правочин недійсним з моменту вчинення. Вирішено питання про судові витрати.

У травні 2017 року до Верховного Суду України надійшли заява ПАТ «ДПЗКУ» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 14 лютого 2017 року у справі № 910/7430/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 14 червня 2010 року у справі № 5/259/06-НР (5/177/06), від 19 жовтня 2010 року у справі № 14/217пд, від 15 лютого 2011 року у справі № 26/142/10, від 25 квітня 2012 року у справі № 38/396, від 28 березня 2016 року у справі № 916/2135/15, від 26 січня 2017 року у справі № 911/1601/16, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, заявником зазначено лист Верховного Суду України від 24 листопада 2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 910/7430/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець