ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа № 911/997/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/997/17

за позовом Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури,

м. Бориспіль в інтересах держави

до 1. Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області, с. Щасливе Бориспільського району

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Гора Бориспільського району

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Відділу освіти Бориспільської районної державної

адміністрації Київської області, м. Бориспіль

2. Бориспільської районної ради, м. Бориспіль

про визнання недійсним договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути приміщення

Представники:

від позивача (прокурор): Нестеренко Є.І. - посвідчення № 028904 від 17.09.2014;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: Хоменко А.В. - довіреність № 01-15/188 від 22.02.2017;

від третьої особи 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Бориспільської місцевої прокуратури (прокурор) звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави до 1. Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області (відповідач 1), 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач 2) з вимогами визнання недійсним договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути приміщення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що надання в оренду спірного нежитлового приміщення є незаконним, оскільки відповідач 2 не є навчальним закладом та не входить до мережі професійно-технічних закладів, не має ліцензії на здійснення такої діяльності, спірне приміщення використовується всупереч вимогам закону не за цільовим призначенням, а використовується для здійснення комерційної діяльності під розміщення майстерні з ремонту взуття, що суперечить, зокрема, приписам ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», ч. 2 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту», п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01».

Звертаючись із позовом прокурор зазначив, що Бориспільською місцевою прокуратурою опрацьовано інформацію Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області та виявлено порушення вимог чинного законодавства України щодо використання майна закладу освіти без достатньої правової підстави та для цілей, не пов'язаних з навчально-виховним процесом та дозвіллям дітей.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2017 порушено провадження у справі № 911/997/17, призначено її до розгляду, залучено до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - 1. Відділ освіти Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (третя особа 1), 2. Бориспільську районну раду (третя особа 2).

26.04.2017 представником позивача (прокурор) надані суду додаткові письмові пояснення по суті спору, який розглядається та в судових засіданнях від 26.04.2017 та 17.05.2017 підтримані позовні вимоги вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях.

Ухвалою суду від 26.04.2017 розгляд справи був відкладений.

В судовому засіданні 26.04.2017 був присутній представник відповідача 1, проте письмового відзиву на позов не надав. В судове засідання 17.05.2017 представник відповідача 1 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідач 2 в судові засідання 26.04.2017 та 17.05.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча останній належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу 2 поштового відправлення. Вимоги ухвал суду від 06.04.2017 та від 26.04.2017 відповідач 2 не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Присутній в судових засіданнях представник третьої особи 1 письмових пояснень по суті спору, який розглядається не надав, однак усно проти позову не заперечував.

Представник третьої особи 2 в судові засідання 26.04.2017 та 17.05.2017 не з'явився, проте 28.04.2017 через канцелярію суду останнім надане клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника та клопотав про вирішення спору на розсуд суду.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх прокурора, представників відповідача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Між Щасливським навчально-виховним комплексом «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області, як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як орендарем, 01.09.2016 укладено Договір оренди приміщення № 3.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, договору, предметом оренди є приміщення, загальною площею 42,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, 2-й поверх Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області.

Пунктом 2.1 договору визначено, що орендоване приміщення передається орендарю з метою розміщення майстерні по ремонту взуття.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.6 договору, розмір місячної орендної плати складає 2000,00 грн., яка сплачується не пізніше 20 числа кожного наступного місяця на розрахунковий рахунок орендодавця. Вартість комунальних послуг не входить до орендної плати.

Строк дії договору, згідно з п. 10.3 договору, з 01.09.2016 по 01.09.2017.

Згідно з наявного в матеріалах справи листа Бориспільскої районної ради № 1-17/64 від 10.02.2017, приміщення Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області перебуває у власності територіальних громад сіл Бориспільського району інтереси яких відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та Статуту Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області представляє Бориспільська районна рада, як орган місцевого самоврядування, на яку правовстановлюючи документи не виготовлялись. Вказані приміщення перебувають на балансі Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області.

Так, за актом приймання-передачі нерухомого майна в оренду від 01.09.2016 орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування приміщення та майно в приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про освіту», держава визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства.

Статтею 2 Закону України «Про освіту» визначено, що завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загально-культурної підготовки громадян України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про загальну середню освіту», до загальноосвітніх навчальних закладів належать, зокрема, школи I-III ступенів.

Щасливський навчально-виховний комплекс «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області, як заклад загальної середньої освіти належить до об'єктів освіти, і згідно статті 63 Закону України «Про освіту» не може використовуватись не за призначенням.

Частинами 1, 4 ст. 6 1 Закону України «Про освіту» унормовано, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування, зокрема, визначено доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Положеннями ч. 2 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту» визначено, що вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Пунктом 105 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою КМ України від 27.08.2010 № 778, конкретизовано, що джерелами фінансування закладу є доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, навчально-дослідних ділянок, підсобних господарств, від передачі в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Проте, згідно імперативних вимог ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

За приписами п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 № 63, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Відповідно до ст.ст. 28, 29 Закону України «Про освіту», система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Структура освіти включає: дошкільну освіту, загальну середню освіту, позашкільну освіту, професійно-технічну освіту, вищу освіту, післядипломну освіту та самоосвіту.

За змістом наведених норм законодавства, під освітньою діяльністю розуміється діяльність закладів, що входять до системи освіти, з метою здобуття відповідного виду освіти і задоволення інших освітніх потреб здобувачів освіти та інших осіб, що визначаються метою освіти.

Статтею 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено, що професійно-технічна освіта є складовою системи освіти України. Професійно-технічна освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури.

В свою чергу, відповідно до п. 1.2 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 01.08.2001 № 563, навчально-виховний процес, як складова освітньої діяльності - це система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

Частиною 5 ст. 18 Закону України «Про освіту» встановлено, що діяльність навчальних закладів розпочинається за наявності ліцензії на здійснення діяльності, пов'язаної з наданням послуг для одержання освіти і підготовкою фахівців різних рівнів кваліфікації. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1187 від 30.12.2015 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності закладів освіти», затверджено Ліцензійні умови провадження освітньої діяльності закладів освіти, який розроблений відповідно до Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про професійно-технічну освіту», «Про загальну середню освіту» та «Про дошкільну освіту».

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основною метою економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, визначеної на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності за рік є здійснення виробничої і комерційної діяльності, зокрема, ремонт взуття та шкіряних виробів (особиста підприємницька діяльність).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про професійно-технічну освіту», система професійно-технічної освіти складається з професійно-технічних навчальних закладів незалежно від форм власності та підпорядкування, що проводять діяльність у галузі професійно-технічної освіти, навчально-методичних, науково-методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо-поліграфічних, культурно-освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 1.1 затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 563 від 01.08.2001 «Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах», дія Закону України «Про професійно-технічну освіту» поширюється на вищі, професійно-технічні, загальноосвітні, дошкільні, позашкільні навчальні заклади та заклади післядипломної освіти, установи Міністерства освіти і науки України незалежно від форм власності і підпорядкування, до яких не належить підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Статтею ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено коло професійно-технічних закладів, до яких також не відноситься відповідач 2.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, не належить до мережі професійно-технічних закладів, та відповідно до Договору оренди приміщення № 3 від 01.09.2016 не надає послуги з професійно-технічної освіти, а проводить підприємницьку діяльність з надання послуг по ремонту взуття та шкіряних виробів, а Договором оренди приміщення № 3 від 01.09.2016, визначено, що частина приміщення школи передана відповідачу 2 для використання з метою розміщення платних послуг з ремонту взуття та шкіряних виробів, тобто суто в цілях підприємницької діяльності орендаря.

За таких обставин суд дійшов висновку про незаконність використання орендованого приміщення, яке є частиною об'єкта освіти, за призначенням, не пов'язаним з навчальним та науковим процесом. Матеріали справи підтверджують відсутність передбачених законом підстав для передачі частини приміщення школи в оренду для підприємницької діяльності відповідача 2, тобто з метою отримання прибутку, а не за призначенням, пов'язаним з навчально-виховним процесом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач 2 не входить до мережі професійно-технічних закладів, не має ліцензії на здійснення професійно-технічної освіти та в орендованому приміщенні проводить діяльність не пов'язану з наданням послуги з професійно-технічної освіти, суд дійшов висновку, що спірний договір укладений з порушенням вимог Закону України «Про освіту», п. 3.19 ДСанПіН влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу, а тому підлягає визнанню недійсними на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Так, прокурор просить зобов'язати орендаря звільнити та повернути балансоутримувачу - Щасливському навчально-виховному комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області орендоване за недійсним договором приміщення.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ГК України, яка кореспондується зі ст. 236 ЦК України, виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно з п. 2.66 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, договір є підставою для виникнення зобов'язання. Таким чином, визнання недійсним договору тягне за собою припинення зобов'язання в силу того, що перестає існувати, власне, його підстава. За таких обставин одночасно з набранням рішенням щодо визнання договору оренди недійсним законної сили у відповідача настає обов'язок звільнити орендоване приміщення, оскільки підстава для користування ним відпала.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені норми права, вимога прокурора про зобов'язання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 звільнити та повернути Щасливському навчально-виховному комплексу «Ліцей загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської районної ради Київської області орендоване за недійсним договором приміщення є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір оренди приміщення № 3 від 01.09.2016, укладений між Щасливським навчально-виховним комплексом «Ліцей загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів Бориспільської районної ради Київської області (08325, Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Фестивальна, 37, ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звільнити та повернути Щасливському навчально-виховному комплексу «Ліцей загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів Бориспільської районної ради Київської області (08325, Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Фестивальна, 37, ) нежитлове приміщення, площею 42,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

4. Стягнути з Щасливського навчально-виховного комплексу «Ліцей загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів Бориспільської районної ради Київської області (08325, Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Фестивальна, 37, ) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ; р/р 5641, МФО 820172 (Державне казначейство України) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ; р/р 5641, МФО 820172 (Державне казначейство України) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 01.06.2017

Суддя О.О. Христенко