ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р.Справа № 922/1188/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна", м.Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт", м.Харків,
про стягнення 273007,62 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 16.01.2017р.);

відповідача - ОСОБА_2, адвоката (договір про надання правової допомоги від

08.09.2016р.);

відповідача - ОСОБА_3, адвоката (договір про надання правової допомоги від 20.01.2016р.);

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна", м.Харків, звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт", м.Харків, пені за період з 24.03.2016р. по 11.11.2016р. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період, в сумі 139704,42 грн.; 3% річних у розмірі 12246,00 грн.; інфляційних втрат у розмірі 56835,40 грн.; неустойки у вигляді штрафу в розмірі 64221,80 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує несвоєчасним виконанням відповідачем рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/1453/16 про стягнення заборгованості за Договором позики № 02/09/14-Б від 02.09.2014р. Витрати з оплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 23.05.2017р. до участі у справі було допущено двох представників відповідача - адвоката ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі; надала додаткові письмові пояснення щодо нарахування штрафних санкцій в розмірі 10% від суми позики.

Пояснення позивача були долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 погодився з сумою пені, інфляційних та 3 % річних, але заперечував проти нарахування штрафу.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував повністю; в обґрунтування заперечень проти розрахунку заборгованості, наданого позивачем, надав копії квитанцій про сплату ТОВ АПА "Агросвіт" заборгованості згідно наказу господарського суду від 30.08.2016р. по справі № 922/1453/16 на загальну суму 920444,57 грн.

Надані представником відповідача докази були долучені судом до матеріалів справи.

Представник третьої особи на стороні позивача у судове засідання не з'явився. Копія ухвали про порушення провадження у справі, надіслана на адресу третьої особи, повернута до господарського суду без вручення адресатові "за не запитом".

Оскільки адвокат ОСОБА_2 був уповноважений представляти інтереси відповідача директором ТОВ АПА "Агросвіт" ОСОБА_4, а адвокат ОСОБА_5 - директором ТОВ АПА "Агросвіт" ОСОБА_6, щодо повноважень яких існує корпоративний спір, який не є предметом спору у даній справі, суд визнав за необхідне розглянути справу без врахування суперечливих позицій представників відповідача за наявними в ній матеріалами в межах заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Біотоп" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" (позичальник, відповідач) було укладено Договір позики № 02/09/14-Б, за умовами якого позикодавець, в порядку та на умовах, визначених Договором, передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього Договору, а позичальник зобовязується повернути позику у визначений цим Договором строк.

Згідно п. 4.1. Договору, строк повернення позики встановлено 31.08.2015р.

18.09.2014р. відповідач повернув позику частково - в сумі 42,00 грн.

17.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Біотоп" та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" було укладено Договір про відступлення права вимоги (заміну кредитора) № 17/07/2-ВПВ, згідно якого право вимоги за Договором позики перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" (третьої особи у справі).

24.11.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (позивачем) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 24/11-ВПВ.

Згідно умов вищевказаного Договору про відступлення права вимоги, ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт", як первісний кредитор передало ТОВ "Новаагро Україна" право вимагати від боржника - ТОВ АПА "Агросвіт", належного виконання всіх зобов'язань, у тому числі сплати штрафних санкцій та інших зобов'язань, за Договором позики № 02/09/14-Б від 02.09.2014р., укладеним між ТОВ "АПК "Біотоп" та ТОВ АПА "Агросвіт".

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" було подано позовну заяву до господарського суду Харківської області про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю АПА "Агросвіт" , в тому числі суми основного боргу, штрафних та фінансових санкцій, а саме: 642218,00 грн. основного боргу, 10820,93 грн. 3% річних за період з 01.09.2015р. по 23.03.2016р., 162929,83 грн. пені за період з 01.09.2015р. по 23.03.2016р. та 27135,30 грн. інфляційних витрат з 01.09.2015р. по 29.02.2016р. за Договором позики № 02/09/14-Б від 02.09.2014р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.06.2016р. у справі № 922/1453/16 позов ТОВ "Новаагро Україна" задоволено повністю; присуджено до стягнення з ТОВ АПА "Агросвіт" на користь ТОВ "Новаагро Україна" 642218,00 грн. основного боргу, 10820,93 грн. - 3% річних за період з 01.09.2015р. по 23.03.2016р., 162929,83 грн. пені за період з 01.09.2015р. по 23.03.2016р., 27135,30 грн. інфляційних витрат з 01.09.2015р. по 29.02.2016р. за Договором позики № 02/09/14-Б від 02.09.2014р.

Постановою Харківського апеляційного Господарського суду від 18.08.2016р. рішення господарського суду Харківської області від 07.06.2016р. у справі № 922/1453/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2016р. рішення господарського суду Харківської області від 07.06.2016р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.08.2016р. у справі № 922/1453/16 залишено без змін.

Як зазначає позивач, рішення господарського суду Харківської області було виконане виконано 11.11.2016р., на підтвердження чого позивач надав копію платіжного доручення № 4356 від 09.11.2016р., платіж по якому був проведений банком 11.11.2016р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

У відповідності до п. 5.2. Договору, починаючи від дня, наступного після винесення рішення господарського суду першої інстанції, а саме з 24.03.2016р. по 11.11.2017р., позивачем було нараховано пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу (642218,00 грн), що дорівнює сумі 139704,42 грн.

Згідно п. 5.4. Договору позики № 02/09/14-Б від 02.09.2014р., сторони домовились встановити строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у 3 (три) роки та продовжити строк нарахування пені на весь час існування заборгованості.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Керуючись даною нормою, позивач здійснив нарахування 3% річних за період з 24.03.2016р. по 11.11.2016р., що становить 12246,00 грн., а також інфляційних втрат, що становить 56835,40 грн.

Суд вважає нарахування процентів річних та інфляційних втрат правомірним, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України оскільки, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Такого висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 01.11.2012р. по справі № 5011-32/5219-2012.

У постанові Верховного Суду України від 20.01.2011 року у справі № 10/25 зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, згідно п. 5.3. Договору позики, у разі не повернення позики у строк, що встановлений п. 4.1. Договору, позичальник зобов'язаний, на вимогу позикодавця, сплатити штраф в розмірі 10 % від суми позики.

Вимога про сплату штрафу була пред'явлена відповідачу 26.02.2016р., тобто протягом 6 місяців з дати виникнення заборгованості, що не суперечить умовам договору та вимогам законодавства.

Право стягнення в судовому порядку є саме правом, а не обов'язком сторони договору. Це право може бути реалізовано протягом строку позовної давності, який був встановлений сторонам в Договорі щодо штрафних санкцій у три роки.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно було нараховано штраф у розмірі 64221,80 грн.

З урахуванням викладеного, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 139704,42 грн. пені, 12246,00 грн. - 3% річних; 56835,40 грн. інфляційних втрат та 64221,80 грн. штрафу законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 258, 259, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" (61002, м.Харків, вул.Маршала Бажанова, буд. 5, літ. "Б-3"; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м.Харків, вулЧернишевська, буд. 66; ) - 139704,42 грн. пені; 12246,00 грн. - 3% річних; 56835,40 грн. інфляційних втрат; 64221,80 грн. неустойки у вигляді штрафу; 4095,12 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_7