РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017Справа № 910/2767/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при

секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Дочірнього підприємства "Торжок"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк"

про визнання договорів недійсними

за участю представників:

від позивача:Ісакова В.В.- представник за довіреністю б/н від 06.02.2017 р.
від відповідача -1:Бондаренко О.В.- представник за довіреністю № 7 від 01.11.2016 р.
від відповідача -2:Мельник О.І.- представник за довіреністю № 0304/17 від 03.04.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Дочірнє підприємство "Торжок" (далі - ДП "Торжок") з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер" (далі - ТОВ "Первомайськ-кондитер", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк", відповідач-2) про визнання договорів недійсними.

Позивач зазначає, що 19.05.2006 р. та 08.09.2008 р. між ПАТ "ВіЕйБі банк" та ДП "Торжок" були укладені договори іпотеки у забезпечення виконання кредитного договору. У подальшому, ПАТ "ВіЕйБі банк" відступив право вимоги за вказаними договорами іпотеки на користь ТОВ "ФК "Фінмарк", яке у свою чергу, 13.12.2016 р. уклало із ТОВ "Первомайськ-кондитер" договори про відступлення права вимоги (спірні договори) за вище вказаними договорами іпотеки від 19.05.2006 р. та від 08.09.2008 р.

ДП "Торжок" вважає договори про відступлення права вимоги, укладені 13.12.2016 р. між ТОВ "ФК "Фінмарк" та ТОВ "Первомайськ-кондитер", недійсними, оскільки позивач, як іпотекодавець, не надавав згоду ні ПАТ "ВіЕйБі банк", ні ТОВ "ФК "Фінмарк" на укладення цих договорів та передачу права вимоги за договорами іпотеки.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Присутні в судовому засіданні представники відповідачів-1, 2 проти позову заперечили, вказали, що договорами іпотеки від 19.05.2006 р. та від 08.09.2008 р. була передбачена умова відступлення права вимоги без отримання згоди іпотекодавця (позивача). Проте, не дивлячись на цю умову, відповідачі повідомили позивача про передачу права вимоги за іпотечними договорами від ТОВ "ФК "Фінмарк" до ТОВ "Первомайськ-кондитер". Просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача також заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/2341/17. Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив у його задоволенні з тих підстав, що розгляд справи № 910/2341/17 - за позовом Дочірнього підприємства "Торжок" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКГ Моніторинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Нексджен фінанси" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер" про визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 № 14/11-01, не впливає на правильність прийняття рішення по даній справі.

Також ухвалою господарського суду міста Києва від 09.03.2017 р. було відмовлено у задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Торжок" про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», (кредитодавець) та Дочірнім підприємством "Торжок" ТОВ «КИТ-Кэпитал», правонаступником якого є Дочірнє підприємство "Торжок", (позичальник) був укладений кредитний договір № 19/К-К (далі - кредитний договір), відповідно до якого позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у сумі 4 000 000,00 доларів США згідно графіка погашення кредиту, вказаного у п. 2.3 кредитного договору, в строк не пізніше 16.05.2011 р., а також щомісяця починаючи з травня 2006 р., сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У забезпечення вказаного кредитного договору, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», (іпотекодержатель) та Дочірнім підприємством "Торжок" ТОВ «КИТ-Кэпитал», правонаступником якого є Дочірнє підприємство "Торжок", (іпотекодавець) були укладені договір іпотеки від 19.05.2006 р. (далі - договір іпотеки-1) та договір іпотеки від 08.09.2008 р. (далі - договір іпотеки-2).

Предметом іпотеки договору іпотеки - 1 є нежитловий об'єкт, розташований у місті Миколаєві по вулиці Малій Морській, буд 108, що складається із залізобетонної адміністративної будівлі за літ. А-8, загальною площею 5 003,00 кв.м., торгівельного центру залізобетонного за літ. А1-6, загальною площею 21 029,1 кв.м., вхід у підвал залізобетонний за літ. М-1, воріт-4, огорожі-5, покриття-1, навіс без обшивки А3-1. Нерухоме майно передається у іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Предметом договору іпотеки-2 є нежитловий об'єкт, розташований у місті Миколаєві по вулиці Малій Морській, буд 108/5, що складається із залізобетонної нежитлової будівлі торгівельного центру за літ. А-6, загальною площею 21 029,1 кв.м. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Відповідно до п. 6.1 договорів іпотеки-1, 2 право іпотеки виникає у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки відносно вимог інших осіб виникає з моменту державної реєстрації обтяження предмета іпотеки в Державному реєстрі іпотек в порядку, передбаченному чинним законодавством України.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що заборона на відчуження предмету іпотеки за договором іпотеки-1 зараєстрована за № 46 від 19.05.2006 р., а за договором іпотеки-2 - за № 4518/130 від 08.09.2008 р.

Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до п. 1 ч. 3 п. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 7.1 договорів іпотеки-1, 2 сторони передбачили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання по кредитному договору в цілому або в тій чи іншій його частині та/або невиконання або неналежне виконання іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, в цілому або і тій чи іншій частині, іпотекодержатель має право вимгати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням ДП "Торжок" умов кредитного договору, банк набув прав іпотекодержателя, зокрема, право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 19/К-К від 19.05.2016 р.

Також судом встановлено, що 13.12.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк" (новий іпотекодержатель) були укладені договори відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 19.05.2006 р. та від 08.09.2008 р. (далі - договори відступлення права вимоги-1, 2), відповідно до яких банк відступає новому іпотекодержателю належні банку права вимоги до іпотекодавця - ДП "Торжок" ТОВ «КИТ-Кэпитал», включаючи права вимоги до правонаступників, іпотекодавця, спадкоємців іпотекодавця або інших осіб, до яких перейшли обов'язки іпотекодавця за іпотечним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього (п. 1 договорів відступлення права вимоги-1, 2).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних договорів відступлення права вимоги за договорами іпотеки-1, 2 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» передало, а ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" отримало право вимоги до іпотекодавця - ДП "Торжок" ТОВ «КИТ-Кэпитал», правонаступником якого є ДП "Торжок", а, отже, відповідач-1 (ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк") замінив банк в якості іпотекодержателя, внаслідок чого стороною іпотечного договору з усіма правами та обов'язками іпотекодержателя став новий іпотекодержатель - ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк".

Також встановлено, що 13.12.2016 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" (первісний кредитор) та ТОВ "Первомайськ-кондитер" (новий кредитор) був укладений договір № 071/11-16К про відступлення права вимоги первісним кредитором новому кредитору до позичальника за кредитним договором № 19/К-К від 19.05.2006 р. (далі - договір відступлення права вимоги за кредитним договором).

Згідно з п. 1.1 договору відступлення права вимоги за кредитним договором загальна сума права вимоги за основним договором (заборгованість за основним боргом, процентами, пенями, штрафами) станом на дату уклалання цього договору складає в гривневому еквіваленті 52 669 355,42 грн.

Пунктом 1.2 договору відступлення права вимоги за кредитним договором передбачено, що внаслідок укладання цього договору новий кредитор набуває всіх прав кредитодавця, зокрема, за договорами іпотеки-1, 2.

Сторони домовились, що відступлення первісним кредитором новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки, що були укладені в забезпечення виконання зобов'язань боржника за основним договором та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які підлягають ностаріальному посвідченню (п. 1.3 договору відступлення права вимоги за кредитним договором).

На виконання вказаного пункту договору відступлення права вимоги за кредитним договором (п. 1.3), між ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "Первомайськ-кондитер" (новий іпотекодержатель) були укладені договори відступлення права вимоги від 13.12.2016 р. (далі - спірні договори), відповідно до яких первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю належні первісному іпотекодержателю права вимоги до іпотекодавця - ДП "Торжок" ТОВ «КИТ-Кэпитал» за іпотечними договорами-1, 2.

Укладені договори відступлення права вимоги набувають чинності з дати їх підписання сторонами, скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення (п. 12).

З матеріалів справи вбачається, що сторони спірних договорів відступлення права вимоги свої зобов'язання виконали належним чином, зокрема, ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" передало, а ТОВ "Первомайськ-кондитер" отримало оригінали кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006 р., договорів іпотеки-1, 2 із доданими до них всіма документами, а також оригінали договорів відступлення права вимоги-1, 2, укладені між ПАТ "ВіЕйБі банк" та ТОВ "ФК "Фінмарк", що підтверджується актами прийому-передачі документів від 13.12.2016 р.

За таких обставин відповідач-2 - ТОВ "Первомайськ-кондитер" набув прав нового кредитора, а саме - прав іпотекодержателя за договорами іпотеки-1, 2, включаючи права вимоги до правонаступників, іпотекодавця, спадкоємців іпотекодавця або інших осіб, до яких перейшли обов'язки іпотекодавця за іпотечним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

Згідно з п. 4 спірних договорів відступлення права вимоги первісний іпотекодержатель та новий іпотекодержатель зобов'язані повідомити іпотекодавця про відступлення права вимоги за іпотечними договорами-1, 2 протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Приписами ст. 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, на підставі укладених ПАТ "ВіЕйБі банк" з ТОВ "ФК "Фінмарк", та останнім - з ТОВ "Первомайськ-кондитер" договорів відступлення права вимоги та прав іпотекодержателя відбулася заміна особи у зобов'язанні, яке виникло з кредитного договору та договорів іпотеки.

ДП "Торжок" вважає, що спірні договори про відступлення права вимоги суперечать вимогам ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, оскільки позивач не надавав згоди на зміну кредитора у зобов'язанні, обов'язковість якого була передбачена договором у визначеному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Указаній нормі кореспондується ст. 24 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням (ч. 1 ст. 24).

Як вбачається з п. 4 спірних договорів відступлення права вимоги, первісний іпотекодержатель та новий іпотекодержатель зобов'язані повідомити іпотекодавця про відступлення права вимоги за іпотечними договорами-1, 2 протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Також пунктами 5.1.11 іпотечних договорів-1,2 передбачено, що іпотекодержатель має право здійснювати уступку права вимоги за цим договором третім особам без отримання згоди іпотекодавця. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово попередити іпотекодавця протягом 5 банківських днів про відступлення права вимоги за договором іпотеки і права вимоги за кредитним договором.

Отже, з указаних приписів закону та умов укладених між сторонами правочинів можна зробити висновок, що ними передбачено не обов'язок нового кредитора отримати згоду боржника, а обов'язок повідомити останнього про це відступлення.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2016 р. ТОВ "ФК "Фінмарк" листом № 15/12У/1, а також ТОВ "Первомайськ-кондитер" - листом № 4 від 16.12.2016 р. направили повідомлення на адресу ДП "Торжок" про укладення спірних договорів та відступлення за ними права вимоги. При цьому судом встановлено, що повідомлення № 4 від 16.12.2016 р. за договорами, які оспорюються, було отримано представником ДП "Торжок" 16.12.2016 р., про що свідчить відповідна відмітка у поштовому відправленні.

Таким чином, відступлення ТОВ "ФК "Фінмарк" прав іпотекодержателя до ТОВ "Первомайськ-кондитер" за договорами відступлення права вимоги відбулось з дотримання приписів ч. 1 ст. 516, ст. 24 Закону України «Про іпотеку», оскільки вимагалась не згода іпотекодавця на відступлення права вимоги, а вчинення дій щодо його повідомлення про таке відступлення.

Окрім того, суд враховує, що виходячи зі змісту ст.ст. 203, 215 ЦК України, підставою визнання договору недійсним є недодержання вимог закону саме в момент його укладення. А позивач вважає, що протягом 5 днів з моменту набрання чинності (укладення) спірних договорів відбулось порушення закону, що свідчить про те, що момент укладення спірних правочинів не збігається з моментом вчиненням дій, про які вказує ДП "Торжок". Отже, навіть якщо б умовами договору передбачалось отримання згоди боржника в 5-денний термін, відсутність такої згоди не свідчила б про їх недійсність в момент укладення договорів.

Посилання позивача про те, що відповідач-2 не передав відповідачу-1 усіх документів, що засвідчують права вимоги, суд також відхиляє, оскільки у матеріалах справи містяться завірені належним чином копії актів приймання-передачі від 13.12.2016 р., якими підтверджується факт передачі ТОВ "ФК "Фінмарк" до ТОВ "Первомайськ-кондитер" документів за кредитним договором та договорами іпотеки-1, 2, з яких виникли права іпотекодержателя.

При цьому пунктами 5, 7 спірних договорів відступлення права вимоги передбачено, що новий іпотекодержатель підтверджує, що в момент укладення договорів відступлення права вимоги отримав від банку оригінали іпотечних договорів-1, 2 з усіма додатками до них та усі наявні в банку документи, що підтверджують право вимоги до іпотекодавця. Після набуття чинності цим договором, іпотечний договір є таким, в якому здійснена заміна сторони іпотекодержателя, внаслідок чого стороною іпотечного договору з усіма правами та обов'язками іпотекодержателя стає новий іпотекодержатель.

З приводу пояснень позивача у судових засіданнях про відсутність у директора ТОВ "Первомайськ-кондитер" необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення спірних договорів відступлення права вимоги суд зазначає, що вони не мають значення для розгляду справи, оскільки позивачем не заявлялась така підстава для позову, як підписання спірних договорів неуповноваженою особою, а відповідно до засад господарського процесуального закону розгляд справи здійснюється у межах заялених позовних вимог.

Отже, враховуючи відсутність обставин, з якими позивач пов'язує недійсність договорів відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. за іпотечними договорами від 19.05.2006 р. та 08.09.2008 р., суд вважає позовні вимоги ДП "Торжок" необгрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у тому числі і за подану ним заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій судом було відмовлено ухвалою від 09.03.2017 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Дочірнього підприємства "Торжок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк" про визнання договорів недійсними.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні в присутності представників сторін 22 травня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 30 травня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.