ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 червня 2017 року Справа № 7/17-2087-2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Удовиченка О.С.

розглянувши касаційну скаргу кредитора ОСОБА_2

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 7/17-2087-2011 за заявою ОСОБА_3 до Кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство" про визнання банкрутом, -

В С Т А Н О В И В:

Кредитором ОСОБА_2 23.03.2017 подано до ВГСУ касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство", разом клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційна скарга кредитора ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 7/17-2087-2011 не відповідає ст. 111 ГПК України, якою передбачено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, зокрема, відповідно до ч.4 даної статті до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Сторонами у справі про банкрутство згідно ст.1 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут), іншими учасниками провадження є: арбітражний керуючий, власник майна боржника (орган уповноважений управляти майном боржника), державний орган з питань банкрутства та інші особи у випадках, передбачених Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, провадження по справі № 7/17-2087-2011 про визнання банкрутом Кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство" здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідно до п.9 ст.7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України", належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів є розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, а саме оригінал касового чека, розрахункової квитанції, тощо.

Як вбачається із додатків, до поданої касаційної скарги кредитора ОСОБА_2, яка надійшла до ВГСУ, додано копії фіскальних чеків від 24.03.2017 щодо направлення копії касаційної скарги лише керуючому санацією боржника - арбітражному керуючому Дворніченку О.О. та кредитній спілці "Перше Кредитне товариство", що не є належним доказом направлення копії касаційної скарги та є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2013 по справі № 7/17-2087-2011 затверджено реєстр вимог кредиторів Кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство" та 25.03.2013 відбулися збори кредиторів кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство", був обраний комітет кредиторів, до складу якого увійшли: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Таким чином, кредитором ОСОБА_2 не дотримано вимог ст. 1111 ГПК України щодо надіслання копії касаційної скарги ініціюючому кредитору та комітету кредиторів боржника, що є підставою для повернення касаційної скарги без рогляду, відповідно до п 3 ч. 1 ст.1113 ГПК України.

Відтак, касаційна скарга кредитора ОСОБА_2 підлягає безумовному поверненню.

Крім того, згідно п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, яка набрала чинності 01.09.2015) ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду - становить 1 розмір прожиткового мінімуму, який станом на 01.01.2017 року був встановлений у розмірі 1 600, 00 грн.

Відтак, звертаючись у березні 2017 року до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 7/17-2087-2011 кредитором ОСОБА_2 належало сплатити судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп.

Разом із касаційною скаргою, кредитором ОСОБА_2 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на те що, кредитор ОСОБА_2 є пенсіонером, має скрутне матеріальне становище та у неї відсутні кошти для сплати судового збору у належному розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, то подається засвідчений витяг з нього, Як вбачається із доданого до касаційної скарги клопотання, кредитором ОСОБА_2 ксерокопія довідки УПФУ у Дніпровському районі м. Запоріжжя; ксерокопія медичної виписки (епікриз за 2015-2016); ксерокопія квитанції та ксерокопія акту виконаних робіт з ортопедичного лікування (стоматологічого), які в порушення ст. 36 ГПК України належним чином не завірені.

Враховуючи положення статті 8 Закону України "Про судовий збір", питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").

Таким чином, відстрочення розстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які встановлені судом у кожному конкретному випадку.

Відтак, клопотання кредитора ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, з урахуванням вимог ст. 8 Закону України "Про судовий збір" задоволенню не підлягає.

Зазначені вище обставини є також підставою для повернення касаційної скарги кредитора ОСОБА_2 без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст.1113 ГПК Українию.

Таким чином, касаційна скарга кредитора ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню, на підставі п. п. 3, 4 ч.1 ст.1113 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, п. п. 3, 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити кредитору ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 7/17-2087-2011.

Касаційну скаргу кредитора ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 по справі № 7/17-2087-2011 повернути без розгляду.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Удовиченко О.С.