ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.2017 Справа № 904/3714/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", м. Дніпро

Відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Житомир

про стягнення заборгованості

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача:Подолінний Р.Г., дов. № 5396-К-О від 20.03.2017;

від відповідача-1:не з'явився;

від відповідача-2:не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (далі - Відповідач-1), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 7 288,63 доларів США, що еквівалентно 200 000,00 грн. по курсу НБУ на дату складання позову.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем - 2 умов кредитного договору №МК 313-07 від 09.11.2007 щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, та неналежним виконанням Відповідачем-1 умов договору поруки №7B9ZHLES06BB0 від 11.08.2015 в частині виконання зобов'язання забезпеченого порукою.

Відповідачі-1,2 відзив на позов не надали, явку представників в судові засідання не забезпечили.

Поштовий конверт з ухвалою суду, яка направлялася на адресу Відповідача-2, повернувся з поштовою відміткою "за закінченням строку зберігання". Враховуючи те, що згідно даних сайту Міністерства юстиції України Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) адреса Відповідача відповідає тій адресі, на яку направлялися процесуальні документи, суд дійшов висновку про належне повідомлення Відповідача про розгляд справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

09.11.07 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -Позичальник) укладений кредитний договір №МК 313-07.

Відповідно до п. 1.1 договору, у рамках програми мікрокредитування, при наявності вільних коштів, Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит у межах суми, зазначеної в п. 1.2 даного договору, на термін і на умовах, передбачених у даному договорі, а Позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому даним договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно із цим договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2 договору, сума кредиту складає 67 000,00 грн. дол. США.

Термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток №1 до даного договору), але не пізніше 09.11.2012. Зазначений строк може бути змінено відповідно до п.п. 2.3.3, 2.4.1 даного договору (п. 1.3 договору)

Кредит надається на споживчі цілі (п. 1.4 договору).

Згідно умов п. 2.1.2 договору банк взяв на себе зобов'язання надати кредит шляхом видачі готівки через касу в межах суми, передбаченої п. 1.2. даного договору, за умов виконання замовником зобов'язань, передбачених п. 2.2.10 даного договору.

Відповідно до п. 2.2 договору, позичальник зобов'язується: використовувати кредитні кошти на цілі, зазначені в п. 1.4 даного договору (п. 2.2.1), сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4., 4.11, 4.12 цього договору, а також відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені Додатком №1 до цього договору (п.2.2.2).

Договір набирає чинність з моменту його підписання обома сторонами, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за даним договором (п. 7.1 договору).

Додатком № 1 до Договору сторони узгодили графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, відповідно до якого, повернення кредиту та сплата мала відбуватися в період з 09.02.2008 року по 09.11.2012 року (а.с. 15-16).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач посилається на те, що Відповідачем порушені зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що є підставою для виникнення заборгованості, яка станом на 20.01.2017 складає 105 823,50 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 40 339,78 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом 19 825,54 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 45 658,18 доларів США.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Нормами частини 2 ст. 640 Цивільного кодексу України, визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ч. 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України, визначають, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи вищевикладене, законодавець пов'язує момент укладення кредитного договору з моментом передачі грошових коштів.

Ухвалами господарського суду від 28.03.2017, 19.04.2017, 11.05.2017 Позивача зобов'язано представити докази надання Відповідачу кредиту в порядку передбаченому п. 2.1.2 договору, зокрема, шляхом видачі готівки через касу банку.

Позивач витребуваних судом доказів не представив, в наданих до суду письмових поясненнях зазначив, що на час розгляду справи, банк не має можливості надати докази надання кредиту в порядку передбаченому умовами договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем в порушення наведених вимог процесуального закону, не доведено належними та допустимими доказами факт існування обставин, які покладені в основу заявленого ним позову, у зв'язку із чим, позов підлягає відхиленню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.2017

Суддя О.В. Ліпинський