ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року Справа № 904/1297/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № б/н від 22.02.2017 року, представник ОСОБА_2, довіреність № б/н від 22.05.2017 року

від відповідача-1: член комісії з ліквідації відділу Держгеокадастру у Царичанському районі ОСОБА_3, доручення № 9-422-99.5-950/2-17 від 01.03.2017 року

від відповідача-2: головний спеціаліст відділу правового забезпечення юридичного управління ОСОБА_4, довіреність № 9-4-0.61-6606/2-17 від 26.04.2017 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі № 904/1297/17

за позовом Державного підприємства "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

до

відповідача-1: Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області, смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області

відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором № 295 від 17.09.2013 року у розмірі 1 229 655, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області та відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про стягнення з відповідача-1 на свою користь заборгованості за договором № 295 від 17.09.2013 року у сумі 1 229 655, 00 грн. (позовні вимоги наведені з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, яка надійшла до господарського суду 17.03.2017 року).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі № 904/1297/17 (суддя Фещенко Ю.В.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області на користь Державного підприємства "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" 1 229 655, 00 грн. основного боргу, 18 444, 83 грн. витрат по сплаті судового збору; в порядку, передбаченому частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" надмірно сплачений судовий збір у сумі 57, 01 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання Відділом Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області, правонаступником прав та обовязків якого є відповідач-1, зобовязань за договором № 295 від 17.09.2013 року в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем інженерних послуг з проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, фактичне надання яких підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт до договору від 17.10.2013 року, від 27.11.2013 року та від 16.12.2013 року, у встановлений договором строк, наявності боргу за надані послуги у сумі 1 229 655, 00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, відповідач-2 просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-2 зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" прийнято рішення утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, установлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Проте, як стверджує відповідач-2, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що позивач в період реорганізації Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області у Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області жодних вимог не заявляв. Також, за доводами відповідача-2, в подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року № 581 "Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" прийнято рішення про ліквідацію територіальних органів Держгеокадастру та Держземагенства в районах та містах обласного значення без правонаступництва; постановлено ліквідувати як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру - Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області. Відповідач-2 посилається на обставини створення Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області ліквідаційної комісії, прийняття головою комісії наказу про затвердження складу комісії з ліквідації у кожному територіальному органі, подання державному реєстратору документів для проведення реєстраційної дії щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, внесення 16.11.2016 року державним реєстратором відповідних записів, за результатами чого отримано описи документів, що були надані юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації", проведення інвентаризації фінансових зобовязань територіальних органів, їх основних засобів, матеріальних цінностей, бланків суворої звітності, коштів на рахунках в органах Казначейства та інше. Відповідач-2 зазначає, що кредитори предявляють свої вимоги до юридичної особи, що ліквідується, впродовж строку, встановленого ліквідаційною комісією, який не може бути менше двох місяців з моменту публікації повідомлення про ліквідацію. Проте, ліквідаційна комісія Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області заяв про майнові вимоги від позивача не отримувала. Відхилення вимог кредитора ліквідаційною комісією, якщо після цього кредитор не звертався до суду з позовом до затвердження ліквідаційного балансу, має наслідком припинення відповідних зобовязань та інших правовідносин. Такі ж наслідки наступають і при предявленні кредитором вимог після затвердження ліквідаційного балансу. Однак, це не виключає задоволення вимог таких кредиторів за рішенням ліквідаційної комісії. Окрім цього, вважаються погашеними, тобто припиняються, також вимоги, що не задоволені за відсутності у юридичної особи, що ліквідується, майна. Відповідач-2 звертає увагу на те, що до 16.01.2017 року позивачем не було заявлено жодних кредиторських вимог до відповідача-1.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що на виконання умов договору № 295 від 17.09.2013 року позивач виконав в повному обсязі, а Відділ Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області прийняв послуги від виконавця на суму 1 756 650, 50 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, які підписані обома сторонами; виконані послуги оплачені лише частково. Позивач вважає, що відповідач-1 є правонаступником Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення. Відповідно до вказаної постанови центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Щодо ліквідації Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області позивач зазначає, що відповідно до наказу Держгеокадастру України від 03.02.2017 року № 32 на Головне управління Держгеокадастру України у Дніпропетровській області покладаються повноваження і функції управлінь/відділів, що ліквідуються. За доводами позивача, станом на день подання позову, що розглядається у даній справі, відповідач-1 (ліквідаційна комісія відповідача-1) не повідомив кредитора (позивача) про його ліквідацію, а в межах розгляду справи послався на ту обставину, що заборгованість за спірним договором до ліквідаційного балансу відповідача-1 не включена. Позивач зазначає, що законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури, у тому числі направити вимоги кредитору про включення до реєстру у строки, надані для ліквідації та заявлення вимог, однак ліквідаційна комісія Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області таких дій не вчинила, чим порушила права позивача та вимоги ст. 111 ЦК України.

19.05.2017 року до апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення. Позивач посилається на ті обставини, що під час розгляду справи йому стало відомо, що відповідач-1 не заперечує суму боргу, але не включив цю суму боргу до проміжного ліквідаційного балансу; проте, вказаний проміжний ліквідаційний баланс до суду не було надано. Позивач з метою включення його кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу звернувся до відповідача-1 з листом від 15.03.2017 року про включення вимог кредитора. 18.04.2017 року позивач отримав відповідь на своє звернення. Відповідно до наданої заступником ліквідаційної комісії відділу Держгеокадастру у Царичанському районі відповіді кредиторські вимоги позивача ліквідаційна комісія не визнає. За доводами позивача, несвоєчасне заявлення кредитором своїх грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог. Усі спірні вимоги кредитора підлягають розгляду судом по суті, при цьому підставою для відмови у визнанні цих вимог може бути лише їх необґрунтованість або пропущення кредитором встановленого ч. 5 ст. 112 ЦК України місячного строку на звернення до суду з позовом. У звязку з наведеним позивач просить зобовязати відповідача-1 в особі ліквідаційної комісії включити подані позивачем кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

23.05.2017 року до апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення. Відповідач-2 зазначає, що у звязку з ліквідацією відповідача-1 16.11.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були подані документи на проведення реєстраційної дії: "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації" та встановлений строк заявлення вимог кредиторів два місяці, тобто до 16.01.2017 року. Позивач не заявляв свої кредиторські вимоги ліквідаційній комісії, а одразу звернувся до суду, чим, на думку відповідача-2, порушив вимоги ч. 3 ст. 112 ЦК України, якою передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися з позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилось після ліквідації юридичної особи. Окрім цього, відповідач-2 посилається на строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України та зазначає, що трирічний строк позовної давності закінчився ще 31.12.2016 року. Також, за доводами відповідача-2, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та відповідач-1 є окремими юридичними особами публічного права, які мають різні ідентифікаційні коди юридичних осіб. Згідно наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 32 від 03.02.2017 року "Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області були передані тільки функції і повноваження територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Дніпропетровській області, відтак, управління не є правонаступником майнових прав та обовязків відповідача-1. Додатково, відповідач-2 зазначає, що позовні вимоги позивача про зобовязання включити його кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу за договором від 17.09.2013 року № 295 у сумі 1 229 655, 00 грн. розглядаються господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/4751/17.

Відповідач-1 письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні представник відповідача-1 пояснив, що повністю підтримує вимоги апеляційної скарги відповідача-2.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 25.04.2017 року.

У судовому засіданні 25.04.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 16.05.2017 року.

У судовому засіданні 16.05.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 23.05.2017 року.

У судовому засіданні 23.05.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначає Закон України "Про центральні органи виконавчої влади".

Частиною сьомою статті 5 цього Закону встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Пунктом 6 Порядку визначено, що права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до утвореного органу виконавчої влади у разі перетворення органу виконавчої влади.

При цьому, згідно з пунктом 7 Порядку майнові права та обов'язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Згідно з пунктом 12 Порядку орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" здійснено реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України шляхом перетворення його в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Пунктами 5, 6 цієї постанови встановлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері. Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються.

25.09.2014 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (Додаток № 1 до постанови), в свою чергу, Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, як територіальний орган Державного агентства земельних ресурсів, реорганізовано шляхом його приєднання до відповідного територіального органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, а саме утвореного Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (Додаток № 2 до постанови).

12.06.2015 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 80-81, т. 1)

Також, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області (Додаток № 1 до постанови), в свою чергу, Відділ Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області, як територіальний орган Державного агентства земельних ресурсів, реорганізовано шляхом його приєднання до відповідного територіального органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, а саме утвореного Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області (Додаток № 2 до постанови).

26.08.2015 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області (а.с. 78-79, т. 1).

Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області діє відповідно до Положення про Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 22 (а.с. 74-77, т. 2).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області станом на 13.02.2017 року, 19.02.2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області (а.с. 82-83, т. 1).

Відповідно до частини другої ст. 108 Цивільного кодексу України у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Статтею 107 ЦК України визначено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення.

Відповідно до наведеної правової норми кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом (ч. 1).

Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами (ч. 2).

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 3).

Наказом Держземагентства України від 31.12.2015 року № 247 затверджено передавальний акт Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області, в якому зазначено, що правонаступником по всіх майнових правах та обовязках Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області у звязку з реорганізацією шляхом приєднання є Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області.

Також, відповідно до вказаного передавального акту під час реорганізації Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області шляхом приєднання його правонаступнику - Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області передано кредиторську заборгованість у загальній сумі 1 286 663, 77 грн. згідно акту приймання-передачі кредиторської заборгованості (а.с. 39-52, 60, т. 2), до вказаної загальної суми кредиторської заборгованості включено і спірну заборгованість перед позивачем у справі за проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності у сумі 1 229 655, 00 грн.

Отже, Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області є належним відповідачем у даній справі, оскільки, як правонаступник, відповідає за всіма зобов'язаннями Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області.

17.09.2013 року Відділ Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області (замовник) та Державне підприємство "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (виконавець) уклали договір № 295 (далі - Договір, а.с.17-22, т. 1; а.с. 177-183, т. 1), відповідно до умов якого (пункт 1) виконавець зобов'язується у 2013 році надати наступні послуги: послуги інженерні (проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності), а замовник - прийняти та оплатити надані послуги.

Найменування послуг, технічні, економічні та інші вимоги до послуг виконавця викладені у завданні на надання послуг, що є невід'ємною частиною Договору (Додаток 1 до Договору). Кількість послуг, етапи та строки надання послуг визначаються за взаємною згодою сторін та вказуються у календарному плані (Додаток 2), що додається до цього Договору і є його невід'ємною частиною (пункт 1.2. Договору).

Невід'ємними частинами цього Договору є: технічне завдання на надання послуг; календарний план надання послуг; протокол погодження договірної ціни на надання послуг; кошторис на надання послуг (пункт 14.1. Договору).

Пунктом 12.1. Договору сторони визначили, що Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 30.12.2013 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Додатковою угодою № 1 від 17.09.2013 року до Договору (а.с. 31, т. 1) сторони дійшли згоди:

внести зміни до пункту 3.1. розділу ІІІ Договору "Ціна Договору", виклавши його в наступній редакції: "Ціна цього Договору становить 1 756 650, 00 грн., у тому числі ПДВ- 292 775, 00 грн. у відповідності з протоколом узгодження договірної ціни (Додаток № 3) та кошторисом (Додаток № 4), що є невід'ємними частинами цього Договору" (пункт 1 додаткової угоди);

у зв'язку із внесенням змін до вартості послуг, внести відповідні зміни до протоколу узгодження договірної ціни (Додаток № 3), кошторису (Додаток № 4), календарного плану (Додаток № 2) (пункт 2 додаткової угоди).

Розділами 5 та 6 Договору сторони погодили умови щодо надання послуг та порядку приймання-передачі послуг (робіт) за Договором.

Надання послуг, передбачених пунктом 1.1. Договору, здійснюється поетапно відповідно до календарного плану надання послуг (пункт 5.1. Договору).

Строк надання послуг, передбачених пунктом 1.1. Договору, становить вересень-грудень 2013 року (4 місяці) з дати початку послуг (пункт 5.2. Договору).

Місце надання послуг - Царичанський район, Дніпропетровська область, відділ Держземагенства у Царичанському районі Дніпропетровської області (пункт 5.3. Договору).

Строк виконання послуг не може перевищувати 4 місяців з дати початку виконання послуг за Договором. Датою закінчення виконаних послуг виконавцем вважається дата їх пред'явлення замовнику для прийняття (пункт 5.5. Договору).

Згідно з пунктом 6.1. Договору приймання послуг, наданих виконавцем, оформлюється актами приймання-передачі наданих послуг, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 6.2. Договору по завершенню виконання кожного етапу послуг, протягом 3-х робочих днів виконавець готує акт приймання-передачі наданих послуг і надає його замовнику. Замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично наданих послуг, підписує його в межах цього ж строку.

На виконання умов Договору позивачем було надано послуги з проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Царичанського району Дніпропетровської області на загальну суму 1 756 650, 00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт за Договором, а саме:

актом № 1 від 17.10.2013 року на суму 526 995, 00 грн. (а.с. 80, т. 2);

актом № 2 від 27.11.2013 року на суму 1 212 088, 50 грн. (а.с. 81, т. 2);

актом № 3 від 16.12.2013 року на суму 17 566, 50 грн. (а.с. 82, т. 2).

В актах вказано, що послуги надані в повному обсязі згідно з календарним планом, задовольняють умовам укладеного Договору та у належному порядку оформлені.

Вказані акти підписані замовником і виконавцем та скріплені їх печатками без будь-яких зауважень.

Заперечення щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи також відсутні.

Розділом 4 Договору визначено порядок здійснення оплати за Договором.

Замовник за наявності належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів може здійснити попередню оплату на строк не більше одного місяця в розмірі 30% від вартості послуг, яка здійснюється на підставі письмового клопотання виконавця. Виконавець протягом 30 календарних днів з дня надходження коштів, як попередньої оплати, підтверджує їх використання згідно з актом приймання-передачі наданих послуг (пункт 4.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.3. Договору, у разі відсутності належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів щодо дозволу на здійснення попередньої оплати, розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі статей 47, 48, 51 Бюджетного Кодексу України, за наявності реального фінансування та грошових підкріплень в органах Державної казначейської служби України та відсутності обмежень видатків по незахищеним статтям з боку Державної казначейської служби України.

Згідно з пунктом 4.5. Договору замовник здійснює розрахунки за цим Договором в залежності від затвердженого кошторису на відповідний рік; наявності реального фінансування (наявності грошових підкріплень в органах Державної казначейської служби України та відсутності обмежень видатків по незахищеним статтям з боку Державної казначейської служби України).

Сторони дійшли згоди, що в разі невиконання замовником зобов'язання щодо проведення розрахунків за цим Договором внаслідок відсутності кошторису на відповідний рік, реального фінансування (відсутності грошових підкріплень в органах Державної казначейської служби України та наявності обмежень видатків по незахищеним статтям з боку Державної казначейської служби) тощо, замовник не несе відповідальності, а виконавець не має права на стягнення неустойки, штрафів, а також відшкодування будь-яких інших витрат, пов'язаних з невиконанням замовником зобов'язання щодо проведення розрахунків за цим Договором. При цьому, замовник зобов'язується у найкоротший час з моменту затвердження кошторису на відповідний рік, відновлення фінансування тощо здійснити розрахунки за надані виконавцем та прийняті замовником послуги (пункт 4.6. Договору).

Прийняті за актами приймання-передачі виконаних робіт від 17.10.2013 року, від 27.11.2013 року та від 16.12.2013 року послуги були оплачені замовником лише частково - в сумі 526 995, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 26.09.2013 року (а.с. 83, т. 2).

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач звертався до відповідача-1 з претензією № 12 від 03.10.2016 року, вих. № 01-07/1552, з вимогою погасити заборгованість у сумі 1 229 655, 00 грн. у 20-ти денний строк (а.с. 63, т. 1).

В матеріалах справи наявні також акти звірки взаємних розрахунків, якими учасники спірних правовідносин підтверджували наявність заборгованості за Договором № 295 від 17.09.2013 року у розмірі 1 229 655, 00 грн.: акт звірки станом на 31.12.2013 року, підписаний виконавцем та замовником за Договором (а.с. 176, т. 1); акт звірки станом на 01.10.2015 року, підписаний позивачем та головою комісії з реорганізації начальником відділу Держгеокадастру (а.с. 35, т. 1).

Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання своїх грошових зобов'язань за Договором відповідно до приписів частини другої статті 617 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 218 Господарського кодексу України.

Ані приписи Господарського кодексу України, ані норми Цивільного кодексу України не допускають привілейованого становища суб'єктів господарювання, що пов'язані із бюджетним фінансуванням.

Обов'язок замовника сплатити суму боргу, додатково обґрунтовується тим, що він, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Враховуючи встановлені обставини справи, строк оплати наданих позивачем інженерних послуг з проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за актами приймання-передачі виконаних робіт від 17.10.2013 року, від 27.11.2013 року та від 16.12.2013 року за спірним договором у сумі 1 229 655, 00 грн. на дату звернення позивача з позовом до місцевого господарського суду є таким, що настав.

Доказів повної оплати вартості наданих послуг за спірний період та у спірній сумі відповідач-1 не надав, доводи позивача щодо наявності боргу у сумі 1 229 655, 00 грн. шляхом надання належних доказів не спростував.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з доводами відповідача-2 щодо незаявлення позивачем своїх кредиторських вимог під час реорганізації Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області.

Апеляційним господарським судом встановлено, що Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області є правонаступником Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області. Відповідно до передавального акту під час реорганізації Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області шляхом приєднання правонаступнику - Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області передано, у тому числі, і спірну кредиторську заборгованість за проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності у сумі 1 229 655, 00 грн.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання відповідача-2 на сплив трирічного строку позовної давності, оскільки згідно з частиною третьою ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, проте, з відповідною заявою відповідач-2 не звертався до суду першої інстанції.

Разом з тим, 07.11.2016 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ № 280 "Про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Дніпропетровській області" (а.с. 15-23, т. 2). Вказаним наказом вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Дніпропетровській області, у тому числі і Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі, призначено головою комісії з ліквідації територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_5, яка за посадою є начальником відділу державної землевпорядної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Наказом голови комісії з ліквідації територіальних органів Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.11.2016 року № 20-л затверджено персональний склад комісії з ліквідації Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області (а.с. 10-11, т. 2) та в подальшому внесено зміни до нього (а.с. 12-14, т. 2).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області (а.с. 78-79, т. 1) 16.11.2016 року державним реєстратором проведено реєстраційну дію внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації (а.с. 61-62, т. 1).

Також, матеріали справи містять інформацію про оприлюднення відомостей з Єдиного державного реєстру, відповідно до якої 16.11.2016 року оприлюднено повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи - Відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області, встановлено строк заявлення вимог кредиторами до 16.01.2017 року (а.с. 8-9, т. 2).

Загальні підстави, порядок ліквідації юридичної особи та порядок задоволення вимог кредиторів визначений нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту першого частини першої ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 105 ЦК України визначено порядок виконання рішення про припинення юридичної особи.

Так, відповідно до наведеної правової норми учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з частинами 8, 9 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Статтею 112 ЦК України визначено черговість задоволення вимог кредиторів; визначено, що вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (ч. 3 ст. 112 ЦК України).

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно (ч. 4 ст. 112 ЦК України).

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними (ч. 5 ст. 112 ЦК України).

Отже, з часу початку процедури ліквідації юридичної особи порядок задоволення кредиторами своїх вимог (погашення заборгованості) має певні особливості, встановлені вищенаведеними нормами законодавства, які є спеціальними для регулювання цих правовідносин.

Враховуючи, що відповідач-1 з 16.11.2016 року перебуває у процедурі припинення, кредиторські вимоги позивачем мають заявлятися до ліквідаційної комісії для включення їх до проміжного ліквідаційного балансу, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії (юридичної особи в особі ліквідаційної комісії), як зазначено у частині третій ст. 112 ЦК України, про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу.

Примусове стягнення спірної заборгованості з відповідача-1, як бюджетної установи, органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", призведе до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої ст. 112 ЦК України, та порушення законодавчо встановленої процедури заявлення та задоволення таких кредиторських вимог у процедурі ліквідації.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи характер спірних правовідносин, позивач звернувся до господарського суду за захистом порушеного права, обравши неналежний спосіб захисту.

Обраний в даному випадку позивачем спосіб захисту прав та законних інтересів призводе до порушення, встановленої ст. 112 ЦК України процедури заявлення та задоволення кредиторських вимог у процедурі ліквідації.

Невірно обраний позивачем спосіб захисту є підставою для відмови у позові.

За наведеного, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача-1 на користь позивача основного боргу у сумі 1 229 655, 00 грн.

Окрім того, за приписами статті 84 ГПК України резолютивна частина рішення господарського суду має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог.

Якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Суд повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

У даній справі позивач визначив відповідачами за позовом Відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області та Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.02.2017 № 32 на відповідача-2 покладено виконання функцій і повноважень управлінь/відділів, що ліквідуються, у тому числі і відповідача-2 (а.с. 25-26, т. 2).

Проте, як встановлено вище, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не є стороною, зобовязаною за договором № 295 від 17.09.2013 року, не є правонаступником майнових прав та обовязків Відділу Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області, отже, є неналежним відповідачем у даній справі за визначеними позовними вимогами; щодо вказаної особи суд мав прийняти рішення про відмову у позові.

Однак, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду не містять висновку про те, як вирішено спір щодо відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З урахуванням викладеного, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (щодо відповідача-1 з підстав обрання неналежного способу захисту порушеного права; щодо відповідача-2 з тих підстав, що відповідач-2 не є належним відповідачем за заявленими вимогами).

Також, з огляду на зазначене вище, апеляційний господарський суд відхиляє решту доводів позивача, наведених в обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивач не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі № 904/1297/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі № 904/1297/17 скасувати.

Прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Державного підприємства "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, будинок 42; ідентифікаційний код 00689177) на користь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 2; ідентифікаційний код 39835428) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 20 289 (двадцять тисяч двісті вісімдесят дев'ять) грн. 31 коп.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена 29.05.2017 року.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко