КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа№ 910/16452/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2016

у справі №910/16452/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про визнання недійсними та скасування рішень

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: представник Савчук Л.А. (довіреність №91/2017/02/09-3 від 09.02.2017);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (надалі - ТОВ «Дніпровська плодоовочева база») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») про визнання недійсними та скасування рішень комісії відповідача від 07.07.2016, оформлених протоколами №1466 та №1467 по розгляду актів про порушення №32745 та №32744 від 24.04.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 у справі №910/16452/16 в задоволенні позову відмовлено повністю

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням господарського суду першої інстанції, ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 прийнято зазначену апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 12.04.2017.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 96 Господарського процесуального кодексу України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва без змін.

У судове засідання 12.04.2017 відповідач свого уповноваженого представника не направив, у зв'язку з чим розгляд скарги на підставі ст. 77 ГПК України було відкладено на 24.05.2017.

У судовому засіданні 24.05.2017 представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає її безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просив суд апеляційної інстанції відмовити в її задоволенні, а судове рішення залишити без змін.

Позивач у судове засідання свого уповноваженого представника не направив, про день, місце та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Вислухавши думку представника відповідача, враховуючи, що останній не повідомив про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції та не заявив клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

24.05.2017 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення має бути залишеним без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 12.02.2003 між ПАТ «Київенерго» (в тексті договору - постачальник) та ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» (в тексті договору - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №2086084 (далі - договір), згідно умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача (п. 1 договору).

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - Методика), у разі таких дій позивача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених методикою.

Згідно з п. 9.4. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладення на строк до 31.12.2012. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2015 за наслідками рейдової перевірки уповноваженими особами територіального підрозділу РЕМ «Східний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» було складено Акти про порушення правил користування електричною енергією ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» №32744 та №32745 (далі - акти про порушення №32744 та №32745) (а.с.18-21).

У вказаних актах зазначено, що споживач порушив статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», пункти 6.40 та 10.2 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), а саме, перевіркою виявлено явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників - вплив на лічильники №0242784 та №0242785 електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується. Виявити вказаний радіоелектронний засіб при проведенні контрольного огляду або технічної перевірки засобів обліку неможливо через його портативність та простоту знімання. Виявлені під час перевірки радіоелектронні пристрої (генератори радіочастотного випромінювання) були запаковані в сейф-пакети №В00042142 та №В00042143.

07.07.2016 комісія відповідача, розглянувши акти про порушення №32744 та №32745, прийняла рішення, оформлені протоколами №1466 та №1467, про проведення донарахування позивачу обсягу та вартості електричної енергії згідно з п. 2.5 та за формулою п. 2.4. Методики (а.с.22-25).

Не погодившись із вищевказаними рішеннями відповідача, посилаючись на недоведеність факту втручання ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» в роботу засобів обліку електричної енергії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і у відзиві на апеляційну скаргу наголошував на тому, що факт втручання ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» в роботу засобів обліку електричної енергії підтверджується висновком проведеної судової електротехнічної експертизи, а тому доводи позивача вважає безпідставними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наданими відповідачем доказами спростовуються твердження позивача про недоведеність впливу генераторів радіочастотного випромінювання на лічильники. При цьому, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем ПКЕЕ повідомлення споживача про засідання комісії, на якому були прийняті оскаржувані рішення, однак, позивач явку свого представника на засідання комісії не забезпечив.

Колегія суддів апеляційної інстанції з такими висновками місцевого господарського суду погоджується, а доводи скаржника вважає безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, з огляду на наступне.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюють Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національною комісією з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ).

Пунктом 3.33 ПКЕЕ передбачено, що електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку. Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки.

За загальним правилом роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детального опису результатів обстеження.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, який зазначає, що відповідач безпідставно склав Акти про порушення під час рейдової перевірки, оскільки ПКЕЕ передбачають лише контрольний огляд або технічну перевірку.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з п. 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Пунктом 3.1.5 укладеного між сторонами договору визначено, що постачальник має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електричної енергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

Відповідно до п. 4.4 договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Крім того, пунктом 6.40 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії, зокрема, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.

Відповідно до ч. 4 та ч. 10 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку.

Згідно ст. 27 вказаного закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією, інші правопорушення, передбачені законом.

Як було зазначено вище, 24.04.2015 інспекторами територіального підрозділу РЕМ «Східний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» під час здійснення перевірки було виявлено порушення ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 6.40, 10.2 ПКЕЕ, та в присутності представника позивача - юриста Мусійченка М.Г., складено акти порушень від 24.04.2015 №32745 та №32744.

Акт №32744 було підписано чотирма уповноваженими особами постачальника, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Акт №32745 містить підписи трьох осіб, а саме, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

З вказаних актів вбачається, що представник споживача від підпису відмовився, що засвідчено трьома підписами представників постачальника.

Отже, вказані акти відповідно до приписів законодавства та умов договору вважаються дійсними, є доказом факту порушення ПКЕЕ позивачем, а тому можуть бути підставою для застосування відповідачем приписів п. 6 ч. 42 вказаних правил та донарахування позивачеві суми не облікованої електричної енергії.

Крім того, варто зазначити, з метою дослідження складу осіб, які були присутні під час перевірки, судом першої інстанції було витребувано у відповідача матеріали фото- та відеофіксації, які, як зазначено в актах про порушення №32744 та №32745, здійснювались під час перевірки.

Поданий відповідачем відеозапис на CD-RW носії та фотокартки містять інформацію про осіб, які були присутні під час перевірки 24.04.2015 та які приймали участь у складанні даних актів.

Як встановлено місцевим господарським судом, під час перевірки були виявлені ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів - вплив на лічильник №0242784 та №0242785 радіочастотним випромінюванням.

На відеозаписі зафіксовано, що генератори радіочастотного випромінювання були підключені до джерела живлення та впливали на лічильники. Зокрема, коли генератори були підключені до джерела живлення, лічильники облік не здійснювали, в той же час, коли інспектор відключив генератори радіочастотного випромінювання від джерела живлення, лічильники починали облік.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявними у справі доказами спростовуються твердження позивача про недоведеність впливу генераторів радіочастотного випромінювання на лічильники.

При цьому, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта стосовного того, що в актах про порушення №32745 та №32744 міститься відмітка про те, що виявити вказаний радіоелектронний засіб при проведенні контрольного огляду або технічної перевірки засобів обліку неможливо через його портативність та простоту знімання.

Так, з огляду на надані у судовому засіданні пояснення представника відповідача, у даному випадку мова йде про неможливість виявлення таких пристроїв при проведенні саме контрольного огляду чи технічної перевірки, оскільки останні проводяться планово, а споживачі мають можливість підготуватися до перевірки та вилучити відповідні пристрої у зв'язку з простотою їх знімання та портативністю. А тому, для виявлення таких порушень ПКЕЕ як втручання в параметри розрахункових засобів обліку з метою зміни їх показів уповноважені особи ПАТ «Київенерго» проводять рейдові перевірки.

Крім того, за змістом п. 3.1 Методики, факт втручання споживача в роботу приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2015 Метрологічною лабораторією Центру енергообліку СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» із залученням Державного повірника та у присутності представника споживача було проведено експертизи електролічильників НІК2303АРКІ №0242784 та НІК2303АРКІ №0242785, про що було складено акти проведення експертизи №884 та №885, в яких вказано, що електролічильники відповідають класу точності, є придатними до подальшої експлуатації, а для встановлення факту впливу на лічильники радіочастотного випромінювання необхідне додаткове обстеження в спеціалізованій установі (а.с. 26-27).

У межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012617 від 20.08.2015, слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Мешковою К.О. було призначено судову електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На дослідження експертам були передані радіоелектронні пристрої, які запаковані в сейф-пакети №В00042142, №В00042143 та лічильники №0242784 типу НІК2303АРК1, №0242785 типу НІК2303АРК1, запаковані в сейф-пакети №В00020013 та №В00025605 відповідно.

Як вбачається з висновку судової електротехнічної експертизи №12933 від 18.04.2016 експертом Харківського науково-дослідного інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у своєму висновку зазначено, що надане на дослідження обладнання виготовлено з комплектуючих заводського виготовлення, але не є продукцією промислового виробництва і відноситься до засобів генерування та випромінювання радіохвиль високої частоти. Провести вимірювання характеристики радіочастотного випромінювання наданого на дослідження обладнання (рівень сигналу, ширину полоси сигналу, потужність сигналу та інше) неможливо за відсутності в ХНДІСЕ відповідного обладнання.

При розміщенні генеруючої антени біля лицьової панелі лічильника на відстані від 0 до 0,06 м вплив випромінювання на нормальну роботу приладів обліку найбільш вразливий, що дає можливість при цьому споживати електроенергію без обліку.

Блокування роботи приладу обліку електричної енергії 12301 АРК1 заводський №0242784 у вигляді припинення обліку електричної енергії, із зовнішніми проявами у вигляді мерехтіння індикатора функціонування «8000 imp/kwхh», при продовженні споживання електричної енергії через лічильник, відбувається при наближенні активованої антени випромінювачів до корпусу лічильника на відстань від 0 до 0,06 метрів.

Дослідити вплив випромінювачів на електролічильник НІК2301АРК1 заводський №0242785 неможливо через його несправний стан.

Електролічильники НІК2301АРК1 заводський №0242784 та НІК2303АРК1 заводський №0242785 можуть бути елементами автоматизованої системи обліку електричної енергії, а саме: первинними датчиками, які забезпечують вимірювання, збір, накопичення, оброблення та передавання результатів вимірювань за відповідними періодами часу.

Розміщення активованих антен випромінювачів радіохвиль, що передані на дослідження в сейф-пакетах №В00042142 та №В00042143, безпосередньо біля корпусу електронного лічильника НІК2303АРК1 №0242784 призводить до блокування роботи приладу обліку. Якщо такий прилад обліку є елементом автоматизованої системи обліку електричної енергії, то здійснюється несанкціонований вплив на результати вимірювань спожитої електроенергії, що приводить до хибних розрахунків при формуванні даних обліку в автоматизованій системі обліку електричної енергії.

З огляду на висновки зазначеної експертизи та враховуючи, що передані на експертизу пристрої радіочастотного випромінювання (генератори) були виявлені в ході перевірки поряд з електролічильниками ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» НІК2301АРК1 заводський №0242784 та НІК2303АРК1 заводський №0242785, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо відсутності у справі доказів, які підтверджують факт втручання позивача в роботу засобів обліку електроенергії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідач листом від 26.05.2016 повідомив позивача про те, що 07.07.2016 буде проводитися засідання комісії з розгляду актів про порушення №32744 та №32745 від 24.04.2015.

Вказаний лист позивач отримав 30.05.2016, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 111), однак, явку свого представника у засідання комісії не забезпечив.

Відповідно до протоколу №1466 від 07.07.2016 засідання комісії по розгляду акта про порушення №32745 від 24.04.2015 за наслідками його розгляду комісією прийнято рішення про проведення нарахування згідно з пунктом 2.5 та за формулою 2.7 Методики, що становить суму до сплати за недораховану електроенергію у розмірі 188 098,99 грн.

Згідно з протоколом №1467 від 07.07.2016 засідання комісії по розгляду акта про порушення №32744 від 24.04.2015 за наслідками його розгляду комісією прийнято рішення про проведення нарахування згідно з пунктом 2.5 та за формулою 2.7 Методики, що становить суму до сплати за недовраховану електроенергію у розмірі 205 092,14 грн.

Пунктом 6.42. ПКЕЕ встановлено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем було дотримано вимоги законодавства щодо повідомлення споживача про засідання комісії, рішення комісії СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго», оформлені протоколами засідання комісії №1466 та №1467 від 07.07.2016, прийнято повноважним складом комісії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги про визнання недійсними та скасування рішення комісії ПАТ «Київенерго», які оформлені протоколами №1466 та №1467 від 07.07.2016 засідання комісії по розгляду актів про порушення №32744 від 24.04.2015 та №32745 від 24.04.2015, необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд у відповідності до статті 43 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 у справі №910/16452/16 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 4-3, 32, 33, 43, 49, 96, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 у справі №910/16452/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 у справі №910/16452/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16452/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська