ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа № 31/282

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л. Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №31/282 від 31.03.17

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.03.2017 року

за скаргою Публічного акціонерного товариства Львівська вугільна компанія на рішення, дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу від 11.07.2011 р.

у справі № 31/282

за позовом: Закритого акціонерного товариства Альфа-Банк, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Львівська вугільна компанія, с. Сілець Сокальського району Львівської області

про cтягнення заборгованості в сумі 14 979 367, 30 грн.

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 представник;

від ДВС не зявився;

Автоматизованою системою документообігу суду справу №31/282 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Марко Р.І. та Давид Л.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.17 скаржнику поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 01.06.17.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.03.17 у справі №31/282 (суддя Артимович В.М.) скаргу Публічного акціонерного товариства „Львівська вугільна компанія задоволено частково. Визнано недійсною постанову, винесену 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791), а дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо поновлення виконавчого провадження незаконними. Визнано недійсною постанову, винесену 02.02.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про арешт грошових коштів, що містяться на рахунках боржника, а дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, незаконними. Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ПАТ Львівська вугільна компанія, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.02.2017 р. (ВП № 27774791).

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали справи свідчать про те, що юридична особа - ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебуває у процесі провадження у справі про банкрутство, розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_3

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вищезгадане виконавче провадження № 27774791 щодо примусового виконання наказу 31/282, виданого господарським судом Львівської області 11.07.2011р. про стягнення із ПАТ "Львівська вугільна компанія" на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості по кредиту в сумі 14000000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 382161,20 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 277770,50 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 7012,42 грн., державного мита в сумі 25500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. повинно залишатись зупиненим.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області у справі №31/282 від 20.03.17.

При цьому, скаржник посилається на те, що оскільки відсутнє рішення суду про порушення провадження у справі про банкрутство, а лише поновлено провадження у справі про банкрутство відносно боржника ПАТ «Львівська вугільна компанія» та призначено підготовче засідання, підстав для зупинення виконавчого провадження немає.

Таким чином, апелянт вважає, що вимоги щодо зняття арешту накладеного постановою державного виконавця ВП №27774791 від 02.02.17, викладені у скарзі боржника ПАТ «Львівська вугільна компанія» не є законними з причин невідповідності вимогам ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».

1 червня 2017 року до суду апеляційної інстанції від ПАТ «Львівська вугільна компанія» надійшло заперечння на апеляційну скаргу в якому зазначено про законність та обгрунтованість висновків місцевого господарського суду, викладених в оскарженій ухвалі у звязку з чим просить залишити її без змін та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача також заперечив проти поданої апеляційної скарги та зазначив про обгрунтованість ухвалди суду першої інстанції.

Скаржник та позивач участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Щодо цього судова колегія зазначає, що стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалою суду участь представників сторін обов'язковою не визнавалась, беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду ухвали в апеляційному порядку та зважаючи на скорочений термін розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого суду, встановлений ст.102 ГПК України, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду №250 від 31.05.17 у справі призначено проведення повторної автоматизованої зміни складу колегії суддів, у звязку з відпусткою судді члена колегії Марка Р.І.

Згідно з протоколом автоматизованої заміни складу колегії суддів до складу судової колегії замість судді Марка Р.І. введено суддю Якімець Г.Г.

До відома присутнього представника позивача доведено інформації щодо зміни складу колегії суддів. Відводу такому складу судової колегії не заявлено.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Львівської області від 30.01.2009 р. у справі № 31/282 позов ЗАТ „Альфа-банк задоволено повністю, вирішено стягнути з ПАТ «Львівська вугільна компанія» на користь ЗАТ «Альфа - Банк» заборгованість по кредиту в сумі 14000000,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 382161,20 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 277770,50 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 7012,42 грн., державне мито в сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 22.07.2011 р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу, виданого 11.07.2011 р. Господарським судом Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника

З огляду на наведене, виконавче провадження № 27774791 зупинено постановою від 19.01.2016 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 р. у справі № 914/2441/15 касаційну скаргу уповноваженої особи акціонерів боржника ПАТ "Львівська вугільна компанія" ТзОВ Вантажно-транспортне управління задоволено частково, ухвалу господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 914/2441/15 скасовано, справу № 914/2441/15 передано на розгляд до господарського суду Львівської області в стадію підготовчого засідання в іншому складі суду, до прийняття в установленому порядку рішення. За результатами підготовчого засідання, виконання обов'язків розпорядника майна та виконання обов'язків керівника ПАТ "Львівська вугільна компанія" покладено на арбітражного керуючого ОСОБА_3

Старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства України ОСОБА_2 постановою від 24.01.2017 р. (ВП № 27774791) поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу у справі № 31/282, виданого 11.07.2011 р. господарським судом Львівської області з посиланням на ч. 5 ст. 35 Закону України Про виконавче провадження.

Також, 02.02.2017 р. постановою про арешт коштів боржника (ВП № 27774791) старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ "Львівська вугільна компанія".

Не погоджуючись з вказаними постановами державного виконавця ПАТ «Львівська вугілна компанія» подала скаргу на дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо арешту коштів боржника та просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо поновлення вчинення виконавчих дій постановою від 24.01.2017 р. (ВП № 27774791) та скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 24.01.2017 р., зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження № 27774791 з примусового виконання наказу № 31/282, виданого 11.07.2011 р. господарським судом Львівської області, визнати протиправними дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо арешту коштів боржника постановою від 02.02.2017 р. та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2017 р., зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України скасувати арешт коштів ПАТ Львівська вугільна компанія, накладений постановою від 02.02.2017 р.

Оцінивши матеріали справи, докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне:

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 30.01.2009 р. у справі № 31/282 стягнуто з ПАТ «Львівська вугільна компанія» на користь ЗАТ «Альфа - Банк» заборгованість по кредиту в сумі 14000000,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 382161,20 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 277770,50 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 7012,42 грн., державне мито в сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. Державним виконавцем розпочату виконання вказаного рішення та прийнято постанову від 22.07.2011 р. про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія".

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.03.2016 р. у справі № 914/2441/15 затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Львівська вугільна компанія", до якого включено вимоги ПАТ "Альфа-Банк", примусове виконання яких було зупинено в межах виконавчого провадження № 27774791 постановою ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 19.01.2016 р.

В подальшому, постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 р. скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 914/2441/15, справу № 914/2441/15 передано на розгляд до господарського суду Львівської області на стадію підготовчого засідання в іншому складі суду.

Вищий господарський суд вказує, що на час перегляду в касаційному порядку ухвали господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 914/2441/15, провадження у справі перебуває на стадії розпорядження майном, кредитори заявили свої грошові вимоги до боржника, сформовано та затверджено реєстр вимог кредиторів та, зважаючи на те, що подальший хід провадження у справі про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" залежить від результату розгляду заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" у підготовчому засіданні, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, боржника, працівників боржника, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне виконання обов'язків розпорядника майна та виконання обов'язків керівника ПАТ Львівська вугільна компанія до прийняття в установленому порядку рішення за результатами підготовчого засідання у справі № 914/2441/15 залишити за арбітражним керуючим ОСОБА_3

Таким чином, як правильно зазначено місцевим господарським судом, ухвала господарського суду Львівської області від 18.03.2016 р. у справі № 914/2441/15, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, зокрема, вимоги ПАТ "Альфа-Банк", набрала законної сили та не скасована судом.

ОСОБА_1 того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Львівської області від 16.12.16 поновлено провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія".

Також, в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.03.2017 р. за № 22723928 ( Т.8, а.с.135), з якого вбачається, що юридична особа - ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебуває у процесі провадження у справі про банкрутство, розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_3

Відтак, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Львівська вугільна компанія не припинено.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті (ч. 1 ст. 35 Закону України Про виконавче провадження).

Зважаючи на те, що провадження у справі про банкрутство ПАТ «Львівська вугільна компанія» поновлено, боржник перебуває у процесі провадження у справі про банкрутство, у державного виконавця відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження, а тому, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про визнання недійсною постанови, винесеної 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791), при цьому дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо поновлення виконавчого провадження є незаконними.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з огляду на те, що винесена 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 постанова про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791) судом визнається недійсною, а відтак, постанова від 19.01.2016 р. старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про зупинення виконавчого провадження № 27774791 залишається чинною.

Відтак, місцевим господарським судом правильно зроблено висновок про те, що відсутні підстави для задоволення вимоги скаржника щодо зобовязання ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження № 27774791 з примусового виконання наказу № 31/282, виданого 11.07.2011 р.

Відповідно до ч. 15 ст. 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи вищенаведені обставини, щодо наявності підстав для визнання недійсною постанови державного виконавця від 24.01.2017 р. про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791), а дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо поновлення виконавчого провадження незаконними, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обгрунтованість викладеної судом першої інстанції позиції, стосовно визнання недійсною постанову, винесеної 02.02.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про арешт коштів боржника, а дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, незаконними.

Таким чином, з огляду на наявність підстав для визнання незаконною постанови державного виконавця про арешт коштів боржника необхідним є зобов'язання ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України скасувати арешт коштів ПАТ Львівська вугільна компанія, накладений постановою від 02.02.2017 р. (ВП № 27774791), про що правильно зазначено місцевим господарським судом.

Покликання апелянта на незаконність таких вимог боржника викладених у скарзі, оскільки такі не відповідають вимогам ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», спростовуються судовом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. ОСОБА_1 того, ч.5 ст.59 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За встановлених обставин висновок місцевого господарського суду стосовно відсутності підстав для поновлення виконавчого провадження та щодо наявності підстав для задоволення скарги боржника на дії державного виконавця є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Відтак, ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.03.17 у справі № 31/282 слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.03.17 у справі №31/282 залишити без змін, апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Якімець Г.Г.