РІШЕННЯ

30 травня 2017 року Справа № 913/312/17

Провадження №913/312/17

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання договору недійсним

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Рябова Г.В., радник Голови Правління ПАТ "Луганськгаз" з юридичних питань, за довіреністю № 34 від 11.01.2017.

від відповідача: ОСОБА_3, представник за довіреністю №860 від 20.10.2016.

В судовому засіданні 30.05.2017 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.04.2017 публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.04.2017 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду та її розгляд призначено на 25.04.2017, ухвалою від 25.04.2017 відкладено на 15.05.2017, ухвалою від 15.05.2017 розгляд справи відкладено на 30.05.2017.

15.05.2017 позивач через канцелярію господарського суду Луганського області подав клопотання про витребування доказів, а саме:

1. Витребувати у Спільного підприємства "Радміртех" у формі ТОВ () інформацію та копії первинних бухгалтерських документів щодо придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вузлів обліку газу:

КВР-1.01.G250-80-1,6-1,0, заводський номер №00515;

КВР-1.01. G250-80-1,6-1,0, заводський номер №00516;

КВР-1.01-G250, заводський номер №00599;

КВР-1.01-G250, заводський номер №00457;

КВР-1.01-G250, заводський номер №00633;

КВР-1.01 G250-80-1,6-1.0, заводський номер № 00670;

КВР-1.01 G250-80-1,6-0,7, заводський номер № 00689;

КВР-1.01 G160-80-1,0-0,5, заводський номер № 00550.

2.Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо- комерційна фірма "КУРС" () інформацію та копії первинних бухгалтерських документів щодо придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вузлів обліку газу:

"Курс-01" G 400 Б 2 Р заводський № 9373;

"Курс-01" G 400 Б 2 Р заводський № 9374;

"Курс-01" G 400 Б 2 Р заводський № 9591.

3.Витребувати у Приватного підприємства "НВФ ТАНДЕМ" (), інформацію та копії первинних бухгалтерських документів щодо придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вузлів обліку газу:

Коректор об'єму газу "Тандем" заводський № 4616;

Коректор об'єму газу "Тандем"-ТР заводський № 4702.

4. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ПОРТАЛ" (), інформацію та копії первинних бухгалтерських документів щодо придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 лічильника газу Schlumberger delta G 250 із заводським № НОМЕР_1, виробником якого є завод фірми Itron GmbH (Німеччина), а також коректору об'єму газу "Тандем"-ТР із заводським № 4702 (виробник ПП "НВФ Тандем").

Згідно зі ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

З наведеного випливає, що у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів. При цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів заявник повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду (аналогічна правова позиція наведена в п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції ").

Суд встановив, що в клопотанні не зазначено обґрунтування щодо неможливості позивачем самостійно отримати докази та необґрунтованість необхідності цих доказів для обставин справи, які він просить суд витребувати, а тому у задоволенні клопотання позивача про витребування документів господарський суд відмовляє.

15.05.2017 відповідач через канцелярію господарського суду Луганського області подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує в повному обсязі, зазначаючи про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, з огляду на розірвання 16.08.2016 року Договору оренди обладнання № 142/01-27-14 від 07.04.2014 та встановленність і підтвердженість цих обставин в рамках судової справи № 913/1043/16 та відображені в судових рішеннях (постановах) по справі; окремо зазначає про визнання з боку ПАТ "Луганськгаз" права власності на орендоване обладнання, шляхом повернення одного орендованого вузла обліку; відповідач заперечує проти доводів позивача, що ним не здійснювалася перевірка права власності на орендоване обладнання за якими ПАТ "Луганськгаз" виступало платником коштів, в тому числі і оренди обладнання 2013-2014 років (по 12 вузлам обліку газу), зазначивши, що відповідач проходив обов'язкове погодження з відділами ПАТ "Луганськгаз", в тому числі обов'язково зі службою економічної безпеки.

Відповідне погодження здійснювалось, шляхом обов'язкової перевірки змісту і умов договорів, документів що додавались та законності набуття права власності на обладнання і відсутності прав на обладнання у інших осіб, а також відсутності обмежень у відношенні обладнання, що планувалося отримати в оренду.

Погодження договорів також передбачалося Положенням про ведення договірної робити в ПАТ "Луганськгаз" та оформлювалося відміткою про погодження з особистим підписом і датою в "листі погодженні", а тому відповідач наполягає, що при укладенні договорів було надано ПАТ "Луганськгаз" оригінали документів, що підтверджували законність набуття ним права власності на орендоване обладнання (по кожному обладнанню). Всі ці оригінали документів зберігалися у ПАТ "Луганськгаз" разом з оригіналами паспортно-технічної документації, на період дії відповідних договорів; щодо підтвердження права власності відповідач зазначає що відповідне обладнання є рухомим майном і право власності на нього не підлягає реєстрації. Відповідач наполягає, що оригінали документів, в тому числі на придбання ОСОБА_1 орендованого обладнання, були передані ПАТ "Луганськгаз" разом з обладнанням при укладенні договорів оренди. Також відповідач наполягає, що питання права власності ніяким чином не впливає на орендні відносини.

15.05.2017 позивач через канцелярію господарського суду Луганського області подав письмові пояснення № 01-02-43/939 від 13.05.2017 в яких зазначив, що після розірвання договору оренди, у сторін можуть залишитись певні права та обов'язки, тому наполягає на визнанні договору недійсним, що за загальним правилом вважається недійсним з моменту укладання і не створює будь-яких правових наслідків. В поданих пояснення позивач просить долучити до матеріалів справи повідомлення ФОП ОСОБА_1 про відмову від договору № 03-16 від 16.08.2016 та копію відповіді ПАТ "Луганськгаз" № 01-02-61/1484 від 29.08.3016.

30.05.2017 позивач через канцелярію господарського суду Луганського області повторно подав клопотання про витребування доказів.

Згідно зі ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

З наведеного випливає, що у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів. При цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів заявник повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду (аналогічна правова позиція наведена в п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції ").

Суд встановив, що в клопотанні не зазначено обґрунтування щодо неможливості позивачем самостійно отримати докази та необґрунтованість необхідності цих доказів для обставин справи, які він просить суд витребувати, а тому у задоволенні клопотання позивача про витребування документів господарський суд відмовляє.

30.05.2017 позивач через канцелярію господарського суду Луганського області подав письмові пояснення в яких наполягає, що зазначений договір був укладений під впливом обману, посилаючись на те, що відповідач ввів в оману позивача, щодо наявності у нього права власності на прилади обліку газу. В поясненнях також зазначає про недослідженість дійсності чи не дійсності укладеної угоди під час розгляду справи 913/1043/16 та це питання сторонами не піднімалось. Позивач просить визнати договір №142/01-27-14 від 07.04.2014 недійсним, з огляду на недоведеність з боку ФОП ОСОБА_1 правомірності володіння майном.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзиви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди обладнання №142/01-27-14 від 07.04.2014, відповідно до умов якого сторони погодили, що за цим договором орендодавець зобов'язується передати орендарю, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове користування обладнання згідно додатку №1 та зобов'язується сплачувати орендодавцю орендну плату (п.1.1.);

Умовами договору сторони погодили, що перелік обладнання, що орендується, визначається у Додатку № 1 до цього договору та може бути змінений за згодою сторін (п.1.2.); майно, що орендується, повинно бути передано орендодавцем та прийняте орендарем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання цього договору (п.3.1.); передача майна в оренду здійснюється відповідними спеціально уповноваженими на те фахівцями сторін за актами приймання-передачі (п.3.2.); термін оренди складає 5 (п'ять) календарних років з дати прийняття майна, що орендується, за актами приймання передачі(п.4.3.); у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушення визначених змістом зобов'язань (п.9.1.).

Предметом договору оренди було обладнання, що визначено в додатку №1 до договору, а саме-вузли обліку газу: комплекси вимірювальні роторні, лічильники газу, коректори об'єму газу та комплектуючи до них.

Відповідно до платіжних доручень №1069 від 19.11.2014 на суму 24000,00 грн., №1070 від 19.11.2014 на суму 24000,00 грн., №1067 від 19.11.2014 на суму 24000,00 грн., №1068 від 19.11.2014 на суму 24000,00 грн. позивач перерахував на виконання умов договору оренди, на рахунок відповідача 96000, 00 грн.

Відповідно до листа №01-16 від 10.07.2016 після настання загальновідомих обставин - проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей ФОП ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Луганськгаз" з вимогою погасити заборгованість по орендній платі за спірним договором оренди.

Відповідно листа №01-02-61/1233 від 19.07.2016 на претензію ФОП ОСОБА_1, ПАТ "Луганськгаз" вимагало надати наступні документи: Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП ОСОБА_1; оригінал договору оренди обладнання №142/01-27-14 від 07.04.2014 та відповідними додатками; оригінал акту приймання-передачі майна згідно договору оренди обладнання №142/01-27-14 від 07.04.2014; оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на орендоване товариством майно.

Відповідно до листа №03-16 від 16.08.2016 (копія якого наявна в матеріалах справи) відповідач направив позивачу "повідомлення про відмову від договору, його розірвання та повернення майна", яким відповідач заявив своє право передбачене ст. 782 Цивільного кодексу України, та відповідно до ч. 2 ст. 882 Цивільного кодексу України зазначений договір є розірваний з моменту одержання наймачем повідомлення про відмову від договору, з огляду на те що інше не передбачено договором оренди №142/01-27-14 від 07.04.2014.

Відповідно до листа №01-02-61/1663 від 27.09.2016 (копія якого наявна в матеріалах справи) позивач направив СП "РАДМИРТЕХ" прохання про надання інформації відносно вимірювальних комплексів КВР-1 та чи придбались дані вузли обліку газу ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №209 від 18.10.2016 СП "РАДМИРТЕХ" (копія якого наявна в матеріалах справи) надало відповідь на лист позивача №01-02-61/1663 від 27.09.2016 в якій зазначило, що ПАТ "Луганськгаз" буде повідомлено про за результатами перевірки та буде надана відповідь.

СП "Радміртех" відповідно до видаткових накладних (копії яких наявні в матеріалах справи) , а саме:

- видаткова накладна № РН-002222 від 20.06.2013р. на отримання від постачальника СП "Радміртех" у формі ТОВ () комплексу вимірювального роторного КВР-1.01. G250 ДУ 80 У2 1:250, пристрою переносу інформації УПИ-1-16 USB та іншого обладнання вартістю 42484,90 грн.

- видаткова накладна № РН-002223 від 20.06.2013р. на отримання від постачальника СП "Радміртех" у формі ТОВ () рукава РНВД 331.12.00 D2/D2 та адаптера з фланцу DN 50 2' вартістю 4413,19грн.;

- видаткова накладна № РН-02464 від 23.10.2013р. на отримання від постачальника СП "Радміртех" у формі ТОВ () комплексу вимірювального роторного КВР-1.01/1,0 G-250 ДУ 80 У2 1:250, пристрою переносу інформації УПИ-1 USB та іншого обладнання вартістю 41736,10 грн.;

- видаткова накладна № РН-02738 від 27.11.2013р. на отримання від постачальника СП "Радміртех" у формі ТОВ () комплексу вимірювального роторного КВР-1.01/1,0 G250 ДУ 80 У2 1:250, пристрою переносу інформації УПИ-1 USB та іншого обладнання вартістю 41736,10 грн., поставило ФОП ОСОБА_1 зазначене обладнання.

Відповідно до листа №01-02-61/1484 від 29.08.2016 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" повторно запропонувало ФОП ОСОБА_1 надати первинні документи на право власності на орендоване ПАТ "Луганськгаз" майно.

Відповідно до листа №01-02-45/847 від 25.04.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до СП "РАДМИРТЕХ" з проханням надати копії первинних документів із зазначеними заводськими номерами комплексів вимірювальних роторних, за якими ці прилади обліку були передані ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/846 від 25.04.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ПП "НВФ Тандем" з проханням надати копії первинних документів із зазначеними заводськими номерами коректорів об'єму газу за якими ці прилади обліку були передані ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/845 від 25.04.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Курс" з проханням надати копії первинних документів із зазначеними заводськими номерами лічильників газу ультразвукових "Курс-01" за якими ці прилади обліку були передані ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/848 від 25.04.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ТОВ "Енергетичний портал" з проханням надати копії первинних документів із зазначеними заводськими номерами лічильників газу Schlumberger Delta G250 та коректора об'єму газу "Тандем" за якими ці прилади обліку були передані ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/966 від 17.05.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ТОВ "Метали і полімери" з проханням повідомити, чи уповноважувало ТОВ "Метали і полімери" ФОП ОСОБА_1 на укладання договорів оренди стосовно комплексу вимірювального роторного КВР-1.01.G-160-80-1,6-1,0 заводський №00516, чи передавало право власності або будь-які інші майнові права на цей комплекс ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/967 від 17.05.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ТОВ "Схід Авто-Газ" з проханням повідомити, чи уповноважувало ТОВ "Схід Авто-Газ" ФОП ОСОБА_1 на укладання договорів оренди стосовно комплексу вимірювального роторного КВР-1.01.G-160-80-1,0-0,5 заводський №00550, чи передавало право власності або будь-які інші майнові права на цей комплекс ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/965 від 17.05.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ТОВ "Гонорій" з проханням повідомити, чи уповноважувало ТОВ "Гонорій" ФОП ОСОБА_1 на укладання договорів оренди стосовно комплексу вимірювального роторного КВР-1.01.G-250 заводський №00457, чи передавало право власності або будь-які інші майнові права на цей комплекс ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №01-02-45/968 від 17.05.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ПАТ "Луганськгаз" звернулось до ТОВ "Компанія "Екотон" з проханням повідомити, чи уповноважувало ТОВ "Компанія "Екотон" ФОП ОСОБА_1 на укладання договорів оренди стосовно комплексу вимірювального роторного КВР-1.01.G-250-80-1,6-0,7 заводський №00689, чи передавало право власності або будь-які інші майнові права на цей комплекс ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №52 від 05.05.2017 (копія якого наявна в матеріалах справи) ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Курс" відповіли ПАТ "Луганськгаз", що не продавали лічильники газу ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа №164 від 15.05.2017 СП "РАДМІРТЕХ" відповіло ПАТ "Луганськгаз" на лист №01-02-45/847 від 25.04.2014: ФО-П ОСОБА_1 СП "Радміртех" у формі TOB за договорами поставки було надано такі комплекси вимірювальні роторні :

1) КВР-1.01 .G-250-80-1,6-1,0. заводський номер 00515, номер та дата видаткової накладної №РН-002222 від 20.06.2013р., дата первісної повірки: 01.06.2013р.;

2) КВР-1.01.G-250, заводський номер 00633. номер та дата видаткової накладної №РН-02464 від 23.10.2013р., дата первісної повірки: 04.10.2013 р.;

3) КВР-1.01.G-250-80-1.6-1,0. заводський номер 00670. номер та дата видаткової накладної №РН-02738 від 27.11.2013р.. дата первісної повірки: 18.11.2013р.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 16.12.2016 до договору оренди №142/01-27-14 від 07.04.2014 орендар здійснив повернення представнику орендодавця майна, що знаходилось в оренді за договором оренди обладнання № 142/01-27-14 від 07.04.2014 року, а саме: комплекс вимірювальний роторний КВР-1.01-G250-80-1,0-0,5 зав. №00550 та пристрій переносу інформації. Представник Орендодавця здійснив приймання майна, повернутого Орендарем майна, що знаходилось в оренді за договором оренди обладнання № 142/01-27-14 від 07.04.2014 року, а саме: комплекс вимірювальний роторний КВР-1.01-G250-80-1,0-0,5 зав. №00550; пристрій переносу інформації.

22.09.2016 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ПАТ "Луганськгаз" про стягнення 683546 грн. 23 коп.

06.12.2016 рішенням господарського суду Луганської області від 06.12.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 89935,48 грн. боргу, 2799,33 грн. 3% річних, 14481,60 грн. інфляційних нарахувань, 3940,57 грн. пені та 1667,35 грн. судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Луганської області від 06.12.2016 (повне рішення складено 12.12.2016) у справі №913/1043/16 задоволено частково. Рішення Господарського суду Луганської області від 06.12.2016 (повне рішення складено та підписано 12.12.2016) у справі №913/1043/16 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості за договором оренди обладнання №142/01-27-14 від 07.04.2014 в розмірі 449677,42 грн, інфляційних втрат в розмірі 71976,06 грн., 3% річних в розмірі 14015,95 грн. та в частині задоволення пені в розмірі 3940,57 грн, у зв'язку з чим викладено п.2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" (93400, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Гагаріна, 87, ідент. код 05451150) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_2) основної заборгованості за договором оренди обладнання №142/01-27-14 від 07.04.2014 р. в розмірі 539612,90 грн., інфляційних втрат в розмірі 86457,66 грн., 3% річних в розмірі 16815,28 грн. та судовий збір в розмірі 9643,26 грн.

В іншій частині рішення Господарського суду Луганської області від 06.12.2016 (повне рішення складено та підписано 12.12.2016) у справі №913/1043/16 залишено без змін. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 10607,59 грн.

05.04.2017 року постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу відповідача залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.01.2017 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, міну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Згідно з частиною першої статті 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Згідно з частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною другої статті 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч. 3 ст. 207 ГК (яка кореспондується з ст. 236 ЦК) виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або частково, припиняється повністю або частково з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно з змістом ст. ст. 651, 653 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Договір для набрання юридичної сили має відповідати загальним вимогам, передбаченим ст. 203 ЦК України, дотримання яких є обов'язковою умовою чинності будь-якого правочину. Згідно зі ст. 215 ЦК України відсутність у момент учинення правочину вимог його чинності, передбачених частинами 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України, є підставою його недійсності.

Згідно ст. 1 першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, у ст. 1 Першого Протоколу підкреслюється: "мирне володіння", що означає порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності особи. Наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використовувати власність, ненадання відповідних дозволів або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади. Позбавлення володіння - найсерйозніше обмеження права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Звертаючись з позовом до суду у справі № № 913/312/17, позивач зазначав, що відповідач ввів в оману позивача, щодо наявності у нього права власності на прилади обліку газу, які є предметом договору оренди, а тому позивач неодноразово просив суд витребувати у підприємств які не є стороною договору, інформацію та копії первинних бухгалтерських документів щодо придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вузлів обліку газу. В задоволені зазначених клопотань суд відмовив, адже у разі відповіді зазначених підприємств про продаж вузлів обліку іншим особам (юридичним або фізичним), це в жодному разі не спростовує наявність права власності у відповідача, оскільки ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, та міг набути права власності як у підприємств зазначених позивачем, так і у інших осіб, які в свою чергу мали можливість придбати зазначені в договорі вузли обліку у підприємств зазначених позивачем, або через декілька контрагентів.

Як встановлено судом у справі № 913/1043/16 - майно за укладеним між сторонами договором оренди (№142/01-27-14 від 07.04.2014) є рухомим майном, а сам договір оренди не містить будь-яких обмежень відносно місця використання зазначеного майна (вузлів обліку).

Права на рухомі речі, а саме вузли обліку газу які є предметом договору оренди №142/01-27-14 від 07.04.2014, не підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч. 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином ч. 2 ст. 382 встановлює дві форми спростування презумпції правомірності набуття права власності: рішення суду яке набрало законної сили або це прямо випливає із закону.

Позивач звертаючись з позовом до суду, припустив відсутність права власності у відповідача, але на підтвердження своєї позиції з урахуванням вимог ч. 2 ст. 382 ЦК не надав суду рішення суду яке набрало законної сили щодо незаконності набуття права власності ОСОБА_1 та не довів незаконність набуття права власності що прямо випливає із закону.

За таких обставин вимога позивача про визнання недійсним договору оренди №142/01-27-14 від 07.04.2014 не є законною та обґрунтованою, не доведена належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача в сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз"(код ЄДРПО 05451150) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) - відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2017

Суддя С.В. Масловський