У Х В А Л А

24.05.2017Справа № 910/18883/15

За скаргою: товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОСЕРВІС"

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України вчинити дії у виконавчому провадженні № 53245911 шляхом застосування положень статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"

у справі № 910/18883/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОСЕРВІС";

до: публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ";

про: стягнення 58.151.975,83 грн.

Суддя: Балац С.В.

Представники:

позивача (скаржника): Кулініч А.П. - за довіреністю від 31.03.2017 № 3;

відповідача: Варданян А.А. - за довіреністю від 27.12.2016 № 28;

відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України: Бурлак Р.В. - за довіреністю від 29.12.2016 № 773/20.3-03.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОСЕРВІС" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ" про стягнення 58.151.975,83 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/18883/15 (суддя Селівон А.М.) позов задоволено повністю, на виконання якого 02.11.2015 видано наказ.

До господарського суду надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОСЕРВІС" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України вчинити дії у виконавчому провадженні № 53245911 шляхом застосування положень статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Скарга).

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 18.04.2017 № 05-23/1423 призначено повторний автоматичний розподіл Скарги у зв'язку із закінченням повноважень у судді Селівон А.М.

В результаті зазначеного вище повторного автоматичного розподілу Скаргу передано на розгляд судді Балац С.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2017 Скаргу прийнято до розгляду. Розгляд скарги призначено на 15.05.2017.

В судовому засіданні 15.05.2017 оголошено перерву до 24.05.2017.

Згідно поданої Скарги, скаржник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця протиправною та зобов'язати відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України вчинити дії у виконавчому провадженні № 53245911 шляхом застосування положень статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"

Подана до суду скарга мотивована порушенням державним виконавцем положень Закону України "Про виконавче провадження", Закону України, "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Закону України "Про трубопровідний транспорт".

Розглянувши Скаргу в судовому засіданні 24.05.2017 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2017 № 53245911, відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 02.11.2015 № 910/18883/15.

Відповідно до наявного в матеріалах Скарги витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в переліку засновників боржника є публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ" "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", яке володіє 100 % акцій боржника.

Постановою КМУ від 04.03.2015 № 83 "Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та держави" боржника віднесено до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Приписами частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Проте, положення частини 2 статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки встановлений у вказаній статті шестимісячний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (17.01.2017) станом на момент розгляду Скарги ще не сплив.

Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, а також підприємств, установ, організацій, утворених внаслідок їх реорганізації, передача їх з балансу на баланс, у концесію, оренду, лізинг, заставу, управління, до статутного фонду інших юридичних осіб, вчинення інших правочинів, що можуть призвести до відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі цих підприємств, а також основних фондів та акцій Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств, забороняється, крім випадків, коли результатом таких дій є: передача основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі таких підприємств виключно бюджетній установі, державному підприємству або акціонерному товариству, 100 відсотків акцій якого перебуває в державній власності України; створення державних підприємств або акціонерних товариств, 100 відсотків акцій та часток у статутному капіталі яких перебуває в державній власності України.

Проте, дія Закону України "Про трубопровідний транспорт" поширюється на відносини в галузі трубопровідного транспорту, призначеного для транспортування вуглеводнів, хімічних продуктів, води та інших продуктів і речовин з місць їх знаходження, видобутку (промислів), виготовлення або зберігання до місць їх переробки чи споживання, перевантаження та подальшого транспортування.

Відповідно до наявного в матеріалах Скарги витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в перелік видів діяльності боржника включає в себе: добування сирої нафти, добування природного газу (основний), надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, трубопровідний транспорт, вантажний морський транспорт.

Таким чином, діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах не є основною або єдиною у переліку видів діяльності боржника.

Пунктом 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Однак, в рамках відкритого виконавчого провадження № 53245911 державним виконавцем з метою виконання наказу суду накладені арешти на повітряні та морські судна боржника, а автотранспортні засоби, які належать останньому оголошені в розшук.

Враховуючи викладені вище обставини та матеріали суд дійшов висновку, що Скарга задоволенню не підлягає, оскільки у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження № 532459 на підставі пункту 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а також відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" тому, що встановлений у вказаній статті шестимісячний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (17.01.2017) станом на момент розгляду Скарги ще не сплив.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОСЕРВІС" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України вчинити дії у виконавчому провадженні № 53245911 шляхом застосування положень статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" - відмовити.

Суддя С.В. Балац