ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017р. cправа № 914/670/17

за позовом: Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону, в інтересах держави, в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах

позивача-1: Міністерства оборони України, м. Київ

позивача-2: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Правіс Інвест, м.Львів

про стягнення 23 309,94 грн. неустойки

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 прокурор прокуратури

від позивача-1: ОСОБА_2 представник

від позивача-2: не зявився

від відповідача: не зявився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону, в інтересах держави, в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах позивача-1 Міністерства оборони України та позивача-2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Правіс Інвест про стягнення 23 309,94 грн. неустойки.

Ухвалою господарського суду від 05.04.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 25.04.2017р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 25.04.2017р. та 23.05.2017р.

В судових засіданнях представники позивача 1 та прокуратури підтримували заявлені позовні вимоги, просили суд позов задоволити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв, вимог ухвал суду не виконував.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22 ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав відповідачем), а тому суд, в межах процесуального Закону ( ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури та позивача, судом зясовано:

Військовою прокуратурою Львівського гарнізону вивчено інформацію щодо фінансово-господарської діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, як територіального органу військового управління ЗСУ. В ході перевірки було встановлено наявність укладеного 19.06.2014р. між КЕВ м. Львова (позивачем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Правіс Інвест» договору оренди нежитлових приміщень загальною площею 820,7 кв.м. за адресою вул. Княгині Ольги, 1-5 строком до 17.06.2017р.

Так, рішенням Господарського суду Львівської області від 31.10.2016р. у справі №914/793/16, позов першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Львова до ТОВ «Компанія Правіс Інвест» - задоволено, розірвано договір оренди вказаних вище нежитлових приміщень та зобовязано відповідача по даній справі звільнити та передати КЕВ м. Львова нежитлові приміщення №1,3,4 в будівлі №104 військового містечка №1 загальною площею 820,7 кв.м. за адресою вул. Княгині Ольги, 1-5.

Як зазначають позивачі, з набранням даного рішення законної сили (14.11.2016р.), відповідач зобовязаний був звільнити орендоване приміщення та передати його орендодавцю по акту прийому-передачі.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач передав вказане нежитлове приміщення лише 27.12.2016р., про що свідчить долучений позивачем акт приймання-передачі.

З огляду на вищенаведене, позивач, за період позадоговірного користування майном (з 18.11.2016р. по 27.12.2016р., нарахував відповідачу неустойку в розмірі 23 309,94 грн., яку просить стягнути в судовому порядку.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 193 ГК України,, ст. 526 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватись належним чином. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння його зміна не допускається.

Так, як встановлено судом, відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 31.10.2016р. у справі №914/793/16, позов першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Львова до ТОВ «Компанія Правіс Інвест» - задоволено, розірвано договір оренди та зобовязано відповідача по даній справі звільнити та передати КЕВ м. Львова нежитлові приміщення №1,3,4 в будівлі №104 військового містечка №1 загальною площею 820,7 кв.м. за адресою вул. Княгині Ольги, 1-5.

Вказане рішення суду набрало законної сили 14.11.2016р.

З огляду на це, договірні орендні відносини між сторонами по справі припинилися 14.11.2016р.

Згідно з ч.1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найду наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як встановлено судом в ході судового розгляду, фактично відповідачем орендоване нежитлове приміщення було передане орендодавцю лише 27.12.2016р., що підтверджується актом приймання-передачі.

В силу приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України, у разі невиконання наймачем обовязку щодо повернення речі наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Так, на підставі вищенаведеної норми, позивач здійснив нарахування відповідачу за фактичне позадоговірне користування обєктом оренди (неустойку) з 18.11.2016р. по 27.12.2016р.(дату звільнення обєкта оренди) в розмірі 23 309,94 грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок, надані позивачем та прокурором, вихідні дані, які застосовані у ньому дійшов висновку що такий є правильним та обґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що позивачем доведено факт користування відповідачем нежитловим приміщенням поза договором оренди, а також того, що останній всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, не передавав обєкта орендодавцю після припинення спірного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 23 309,94 грн. неустойки є підставними та підлягають до задоволення.

В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідачем не подано суду жодних пояснень чи заперечень проти позовних вимог, не виконано вимог ухвал суду. Крім того, як вбачається із витягу ЄДР, зареєстроване місцезнаходження відповідача є м. Львів, пр. Чорновола, 59 на яку господарський суд відправляв кореспонденцію по даній справі. Однак, конверти від відповідача, за інформацією відділення поштового звязку, поверталися із відміткою про неотримання одержувачем, що в розумінні норм ГПК України, свідчить про належне повідомлення сторони процесу про розгляд справи.

Відтак, оскільки позивачем представлено достатньо переконливих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідачем не надано доказів їх спростування, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43 ,33,34,44,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова - задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Правіс Інвест (79058, м. Львів пр.. Чорновола, 59, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів вул. Батуринська, 2, ) 23 309,94 грн. неустойки.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Правіс Інвест (79058, м. Львів пр. Чорновола, 59, ) 1600, 00 грн. судового збору в дохід Державного бюджету України.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 06.06.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.06.2017р.

Суддя Юркевич М. В.