РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017Справа №910/3438/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/3438/17

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву;

до публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ"

про розірвання договору та зобов'язання повернути майно

Представники сторін:

від позивача: Кубік Я.С., довіреність № 45 від 19.12.2016р.;

від відповідача: Назаренко С.М., довіреність № 06/03-17-1 від 06.03.2017р.;

обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" (далі - відповідач) про розірвання договору та зобов'язання повернути майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у визначений Договором № 504 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 27.08.1997р. строк не виконав взяті на себе зобов'язання щодо завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для його розірвання та повернення об'єкту незавершеного будівництва у державну власність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2017р. порушено провадження у справі № 910/3438/17, розгляд справи призначений на 30.03.2017р. та задоволено клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про відстрочку щодо сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі.

22.03.2017р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла довідка про відсутність аналогічної справи в провадженні господарського суду.

До початку розгляду справи 30.03.2017р. через загальний відділ господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду, у зв'язку з необхідністю подати нові докази по справі.

Присутній у судовому засіданні 30.03.2017р. представник позивача просив задовольнити клопотання та відкласти розгляд справи.

Представник відповідача не заперечував щодо відкладення розгляду справи та подав клопотання про витребування доказів - матеріалів справи № 2-4409/2009, яка розглядалась Дарницьким районним судом міста Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, за клопотанням представника позивача в засіданні суду була оголошена перерва до 20.04.2017р.

19.04.2017р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, згідно з якою позивач просить: залучити в якості відповідача-2 - ОСОБА_3; розірвати договір купівлі-продажу від 27.08.1997р. №504, укладеного між Регіональним відділенням ФДМ України по м. Києву та ПАТ "Компанія "РАЙЗ"; витребувати з чужого незаконного володіння - ОСОБА_3, об'єкт незавершеного будівництва - лікарня на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

20.04.2017р. через загальний відділ господарського суду надійшли заяви (клопотання) від ТОВ «Український дистрибуцій ний центр» та компанії Укрлендфлемінг ПЛС про залучення останніх в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача. Дані заяви обґрунтовані тим, що вказаним юридичним особам належить значна кількість акцій ПАТ Компанія "РАЙЗ", тож, у випадку розірвання договір купівлі-продажу від 27.08.1997р. № 504 та повернення майна позивачу, вартість активів ПАТ Компанія "РАЙЗ" буде зменшено. Зменшення активів ПАТ Компанія "РАЙЗ" призведе до погіршення фінансового результату товариства та як наслідок зменшення дивідендів акціонерів.

Присутній у судовому засіданні 20.04.2017р. представник позивача просив прийняти до розгляду заяву про зміну позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву позивача про зміну позовних вимог, дійшов висновку про відмову в її прийнятті з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 22 ГПК України, до початку розгляду справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Як вбачається з позовної заяви, поданої на розгляд господарського суду 02.03.2017р., підставами звернення позивача до суду є порушення відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу від 27.08.1997р. №504, укладеного між Регіональним відділенням ФДМ України по м. Києву та ПАТ "Компанія "РАЙЗ", у зв'язку з чим позивач просить розірвати вказаний договір та зобов'язати позивача повернути отриманий за договором об'єкт незавершеного будівництва - лікарня на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, у своїй заяві про зміну позовних вимог позивач вже посилається як на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу від 27.08.1997р. №504 та наявність підстав для його розірвання, так і зазначає про незаконне набуття та реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва - лікарня на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, громадянином ОСОБА_3 При цьому, вимоги до вказаного громадина не ґрунтується на договорі купівлі-продажу від 27.08.1997р. №504 та з нього ніяким чином не випливають, а фактично є вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння, що регулюється положеннями ст. 388 ЦК України і не пов'язано з порушенням зобов'язань за договором купівлі-продажу. При цьому, у позовній заяві вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння взагалі не заявлялась.

Крім того, відповідно до п.3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

З огляду на зазначені вище обставини, заява позивача про зміну позовних вимог судом до розгляду не прийнята.

Крім того, присутній у судовому засіданні 20.04.2017р. представник відповідача просив задовольнити заяви ТОВ «Український дистрибуцій ний центр» та компанії Укрлендфлемінг ПЛС про залучення останніх в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011 р.).

Суд, дослідивши матеріали та обставини справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаних заяв, оскільки рішення у даній справі не може вплинути на права або обов'язки акціонерів відповідача, оскільки юридична особа самостійно відповідає перед своїми кредиторами за укладеними договорами.

Також, суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, яке було подано в судовому засіданні 30.03.2017р., оскільки клопотання про витребування доказів не відповідає приписам ст. 38 ГПК України.

При цьому, судом було встановлено, що відповідач не виконав вимоги суду та витребувані ухвалою про порушення провадження у справі від 02.03.2017р. докази не подав.

Також, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2017р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 11.05.2017р.

05.05.2017р. через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує.

10.05.2017р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, згідно з якою позивач просить: розірвати договір купівлі-продажу від 27.08.1997р. №504, укладеного між Регіональним відділенням ФДМ України по м. Києву та ПАТ "Компанія "РАЙЗ", та витребувати з чужого незаконного володіння - ОСОБА_3, об'єкт незавершеного будівництва - лікарня на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Присутній у судовому засіданні 11.05.2017р. представник позивача позов підтримав та просив винести рішення у справі з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, яка була подана через канцелярію суду 10.05.2017р.

Суд, розглянувши заяву позивача про зміну позовних вимог, відмовив у її прийнятті до розгляду, оскільки вказана заява фактично змінює підстави та предмет позовних вимог, що суперечить приписам ч. 4 ст. 22 ГПК України. Так, підставами звернення позивача до суду є порушення відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу від 27.08.1997р. №504, у зв'язку з чим позивач просить розірвати вказаний договір та зобов'язати позивача повернути отриманий за договором об'єкт незавершеного будівництва - лікарня на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тоді як вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння регулюється положеннями ст. 388 ЦК України і не пов'язано з порушенням зобов'язань за договором купівлі-продажу.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з посиланням на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву, та подав клопотання про витребування доказів - оригіналу Договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва № 504 від 27.08.1997р., укладеного між Регіональним відділення Фонду Державного майна України по м. Києву та публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз", оскільки останній у відповідача відсутній.

Представник позивача заперечив щодо задоволення клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки відповідач зловживає своїми правами та намагається затягнути вирішення спору по суті. Так, Договір № 504 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 27.08.1997р. був укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та спільним українсько-британським підприємством (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест», однак 24.06.2003р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Закритим акціонерним товариством Компанія "Райз" укладено Угоду про продовження строків завершення будівництва до Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р., тобто зазначена угода є невід'ємною частиною Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. У пункті 1.3. Угоди сторони погодили, що до Закритого акціонерного товариства Компанія "Райз" переходять визначені в Договорі № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. зобов'язання та права щодо предмету Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р.

Таким чином, підписавши та погодивши п. 1.3 Угоди, сторони фактично замінили сторону у Договорі № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. - покупця, спільне українсько-британське підприємство (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест» на публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз". Факт підписання та існування Угоди від 24.06.2003р. відповідачем не оспорюється.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів - оригіналу Договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва № 504 від 27.08.1997р., з огляду на його необґрунтованість.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.1997р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (за договором - продавець) та спільним українсько-британським підприємством (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест» (за договором - покупець) було укладено Договір № 504 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (далі - Договір № 504 купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 504 купівлі-продажу, продавець продав об'єкт незавершеного будівництва - лікарня на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а покупець купив об'єкт незавершеного будівництва і зобов'язується сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в Договорі.

Пунктом 1.2 Договору № 504 купівлі-продажу встановлено, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору № 504 купівлі-продажу, покупець зобов'язаний внести 340 000 гривень (триста сорок тисяч гривень) за придбаний об'єкт приватизації протягом 120 календарних днів з моменту підписання цього договору, при умові внесення покупцем 50 відсотків від вищезазначеної в цьому пункті суми, протягом 30 календарних днів. Інші 50 відсотків вартості об'єкта в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч гривень) покупець сплачує щомісячно рівними частинами на протязі 90 днів. При цьому, сума застави, 149 гривень (сто сорок дев'ять гривень), зараховується при остаточному розрахунку за придбаний об'єкт.

Відповідно до п. 3.2 Договору № 504 купівлі-продажу, передача об'єкта приватизації продавцем і прийняття об'єкта приватизації покупцем посвідчуються актом прийому-передачі, який підписується сторонами

17.03.1998р. між позивачем та спільним українсько-британським підприємством (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест» підписано Акт № 579 прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва лікарні на 400 ліжок.

Згідно з п. 5.5. Договору купівлі-продажу № 504, покупець зобов'язаний протягом 3 років закінчити будівництво основного корпусу, а будівництво всього об'єкта закінчити на протязі 5 років.

У разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору, відшкодування завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта незавершеного будівництва у власність продавця (п. 7.3 Договору купівлі-продажу № 504).

23.10.1998р. між спільним українсько-британським підприємством (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест» та приватним підприємством «Агропостачання» було укладено Договір купівлі-продажу (відчуження) нерухомості, за умовами якого продавець продав, а покупець купив незавершене будівництво офісу, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

05.11.1998р. між приватним підприємством «Агропостачання» та закритим акціонерним товариством Компанія «Райз» (назву якого було змінено на публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз") укладено Договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (надалі - Договір купівлі-продажу від 05.11.1998р.).

У відповідності до п. 1.1. Договору купівлі-продажу від 05.11.1998р., приватне підприємство «Агропостачання» продало, а відповідач купив об'єкт незавершеного будівництва - лікарню на 400 ліжок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас, п. 5.4. Договору купівлі-продажу № 504 передбачено, що при зміні власника об'єкта приватизації покупець повинен покласти всі зобов'язання за даним договором на нового власника.

24.06.2003р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Закритим акціонерним товариством Компанія «Райз» укладено Угоду про продовження строків завершення будівництва до Договору № 504 купівлі-продажу від 27 серпня 1997 року (далі - Угода).

Пунктом 1.3. Угоди сторони погодили, що до Закритого акціонерного товариства Компанія "Райз" переходять визначені в Договорі № 504 купівлі-продажу від 27 серпня 1997 року зобов'язання та права щодо предмету Договору № 504 купівлі-продажу від 27 серпня 1997 року.

Згідно з п. 2.1. Угоди, ЗАТ Компанія "Райз" зобов'язано закінчити будівництво об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до 31 грудня 2005 року.

27.01 2015р. між позивачем та відповідачем було підписано Договір про внесення змін до Угоди від 24.06.2003 року про продовження строків завершення будівництва у відповідності до договору купівлі-продажу № 504 від 27 серпня 1997 року, посвідченої Решетніковою С.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 червня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1061, в якому сторони визначили, що ПАТ «Компанія «Райз» зобов'язано закінчити будівництво об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до 27 серпня 2015 року.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що 18.12.2015р. складено Акт № 2 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок від 27.08.1997р. № 504, згідно з яким завершення будівництва об'єкта не виконано.

Враховуючи наведене, позивач зазначає, що відповідачем не виконано умови договору купівлі-продажу № 504 від 27 серпня 1997 року, Угоди про продовження строків завершення будівництва до Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. та Договору від 27.01.2015р. про внесення змін до Угоди від 24.06.2003 року про продовження строків завершення будівництва у відповідності до договору купівлі-продажу № 504 від 27 серпня 1997 року в частині забудови об'єкта незавершеного будівництва у встановленні строки.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. є договором купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, а тому спірні правовідносини регулюються в т.ч. законодавством про приватизацію державного майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизація державного майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є: встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва.

Абзацом 6 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" встановлено, що державний орган приватизації зобов'язаний вимагати від нового власника виконання зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу об'єкта приватизації, та в разі їх невиконання застосовувати до нього санкції згідно із законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, відповідно до 2.1 Договору про внесення змін до Угоди від 24.06.2003 року про продовження строків завершення будівництва у відповідності до договору купівлі-продажу № 504 від 27 серпня 1997 року, відповідач зобов'язаний був закінчити будівництво об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до 27 серпня 2015 року.

Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз" належними та допустимими доказами не підтверджено факт закінчення будівництва лікарні на 400 ліжок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до 27 серпня 2015 року.

Пунктом 3 статті 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що державні органи приватизації у межах своєї компетенції контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Відповідно ч. 2 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації.

19.11.2015р. позивач звернувся до відповідача з листом від 16.11.2015р. вих. № 30-03/11597, в якому повідомив, що перевірка виконання умов договору призначена на IV квартал 2015. Крім того, позивач повідомив, що для складання акта перевірки відповідачу необхідно до 24.11.2015р. надати до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по м. Києву належним чином завірені копії документів, що підтверджують виконання п. 5 договору № 505 купівлі-продажу від 27.08.1997р.

01.12.2015р. позивач звернувся до відповідача з нагадуванням від 27.11.2015р. вих. № 30-03/12024 щодо надання документів про стан виконання договору купівлі-продажу № 504 від 27.07.1997р.

08.12.2015р. позивач отримав лист-відповідь відповідача від 30.11.2016р. вих.. № 746-12, в якому останній повідомив про можливість надати лише частину витребуваних документів та зазначив, що ПАТ «Компанія «Райз» звернулась до РВ ФДМУ по місту Києву і постійної комісії Київської міської ради з питань власності з заявами щодо продовження строку завершення будівництва, проте відповіді на вказані заяви не отримало.

18.12.2015 позивач, в межах наданих йому Законом повноважень, здійснив перевірку виконання відповідачем умов договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997 року (зі змінами).

Як встановлено судом вище, за результатами перевірки складено Акт № 2 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок від 27.08.1997 № 504, згідно з яким завершення будівництва об'єкта не виконано.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В то же час, як вбачається з матеріалів справи, об'єкт приватизації станом на дату звернення з даним позовом до суду забудований не був.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо завершення будівництва об'єкта приватизації у встановлений строк.

Відповідачем вказане порушення умов Договору не спростоване, належних та допустимих доказів, які б підтверджували виконання ним зобов'язання за спірним договором щодо забудови об'єкта приватизації у встановлений строк суду не надано.

У судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначив, що не є стороною Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997, а тому вимога позивача про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по м. Києву та Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз", не може бути задоволена.

Також, відповідач посилається на те, що на станом на день розгляду справи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію права власності за громадянином ОСОБА_3 на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13.07.2009р. № 2-4409/2009, що позбавляє відповідача виконувати умови договору та повноцінно використовувати своє майно.

Однак, суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що твердження відповідача є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, 24.06.2003р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Закритим акціонерним товариством Компанія "Райз" укладено Угоду про продовження строків завершення будівництва до Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р., тобто зазначена угода є невід'ємною частиною Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р.

У пункті 1.3. Угоди сторони погодили, що до Закритого акціонерного товариства Компанія "Райз" переходять визначені в Договорі № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. зобов'язання та права щодо предмету Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р.

Таким чином, підписавши та погодивши п. 1.3 Угоди, сторони фактично замінили сторону у Договорі № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. - покупця, спільне українсько-британське підприємство (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест» на публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз".

Отже, з моменту підписання між позивачем та відповідачем Угоди про продовження строків завершення будівництва до Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р., публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" стало правонаступником спільного українсько-британського підприємства (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) «Райз-Інвест» по правам та зобов'язанням за Договором № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на ту обставину, що виконанню умов договору щодо завершення будівництва об'єкту приватизацію перешкоджає реєстрація права власності за громадянимо ОСОБА_3, оскільки запис про реєстрацію речового права було внесено приватним нотаріусом 11.05.2016р., тоді як факт порушення ПАТ «Компанія «Райз» умов Договору № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. було встановлено в грудні 2015 року.

Крім того, відповідачем жодним доказом не підтверджено, що гр. ОСОБА_3 вчинялись дії, які перешкоджали ПАТ «Компанія «Райз» виконати взяті на себе за Договором № 504 купівлі-продажу від 27.08.1997р. зобов'язання щодо завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у строк до 27 серпня 2015 року.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов Договору щодо закінчення будівництва об'єкта приватизації у строк, встановлений договором.

Пунктом 4.2 Угоди встановлено, що на вимогу РВ ФДМ України по м. Києву або за домовленістю сторін, договір купівлі-продажу № 504 від 27.08.1997р. та цю Угоду може бути розірвано або визнано недійсними у судовому порядку у разі невиконання або неналежного виконання ЗАТ компанією "Райз" своїх зобов'язань, викладених у п. 2.1 цієї угоди.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи встановлені обставини та факт невиконання відповідачем зобов'язань щодо закінчення будівництва об'єкту приватизації, суд дійшов висновку, що вимога Регіонального відділення Фонду Державного майна України по м. Києву про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 7.3 Договору купівлі-продажу № 504, у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору, відшкодування завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта незавершеного будівництва у власність продавця.

Пунктом 4.3 Угоди до Договору, встановлено, що у разі розірвання в судовому порядку або за згодою сторін договору купівлі-продажу у зв'язку невиконанням або неналежним виконанням ЗАТ компанією "Райз" своїх зобов'язань, приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, що здійснюється шляхом передачі об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка засвідчується актом прийому-передачі.

Враховуючи наведене вище, а також встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути об'єкт незавершеного будівництва за актом приймання-передачі, також підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву повністю.

З приводу розподілу судових витрат за розгляд даної справи, суд зазначає наступне.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2017р. судом було відстрочено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктами 3.3., 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 роз'яснено, що якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення. У разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Оскільки, судом було відстрочено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у даній справі, проте, станом на час прийняття рішення сплата судового збору позивачем не здійснена, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" визначено, що станом на 01.01.2017р. прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 гривень.

Згідно із пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240 000,00 грн.).

Оскільки позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, то з відповідача підлягають стягненню в доход Державного бюджету України судові витрати у розмірі 3200 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, уд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - лікарні на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, № 504 від 27.08.1997р., укладений між Регіональним відділення Фонду Державного майна України по м. Києву та публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз".

3. Зобов'язати публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (03115, м. Київ, пр. Перемоги, 121 В, ) повернути Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 50-Г, ) об'єкт незавершеного будівництва - лікарню на 400 ліжок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за актом приймання-передачі. Видати наказ.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз"(03115, м. Київ, пр. Перемоги, 121 В, ) в доход Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106 («Судовий збір») судовий збір у сумі 3200 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.05.2017р.

Суддя А.І. Привалов