ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа № 926/4689/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос", м. Чернівці, вх. №01-05/1586/17 від 03.04.2017 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 року

у справі № 926/4689/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос", м. Чернівці

до відповідача: ОСОБА_2 сільської ради, с. Магала, Чернівецька область

про: визнання незаконним та скасування рішення №18 12 сесії VII скликання ОСОБА_2 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 30.11.16р.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник на підставі договору про надання юридичної допомоги б/н від 20.12.2016 року;

від відповідача: не зявився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 року у справі №926/4689/16 (суддя Проскурняк О.Г.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос", до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, про визнання незаконним та скасування рішення №18 12 сесії VII скликання ОСОБА_2 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 30.11.16р. задоволено частково. Відмовлено у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову. Визнано недійсним рішення 12 сесії VII скликання ОСОБА_2 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №18 від 30 листопада 2016 року. Відмовлено у задоволенні позову в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області, цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 року у справі №926/4689/16, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос", подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що у момент реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі) у 2011 році у ОСОБА_4.В. виникло право на викуп земельної ділянки, яка сформована як окремий обєкт права власності з присвоєним кадастровим номером та визначеними межами. У момент передачі обєктів будівництва як внеску у статутний фонд юридичної особи право на викуп земельної ділянки не втрачається, а відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 120, абз. 1 ч. ст. 134 ЗК України переходить до нового власника нерухомого майна (будівель і споруд). Невизнання права проявляється в тому, що ОСОБА_2 сільська рада намагається поділити земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно, визначивши площу земельної ділянки, що вочевидь не забезпечує потреб власника будівель і споруд, унеможливлює подальше будівництво відповідно до цільового призначення земельної ділянки та наданих містобудівних обмежень та умов, безпідставно не надає дозволу на складання проекту землеустрою на викуп ділянки, хоч рішення сільської ради про незаконні відмови скасовувалися судом раніше. Судом першої інстанції також не взято до уваги, що здано в експлуатацію і набуто у власність лише першу чергу будівництва об'єктів, під будівництво і надано земельну ділянку в орендне користування ОСОБА_4.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 р. у справі № 926/4689/16 та задовольнити позов в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2017р. справу №926/4689/16 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 16.05.2017 р..

16.05.2017 року було складено повідомлення у якому зазначено, що у звязку із перебуванням у відрядженні судді члена колегії Желіка М.Б., розгляд вищевказаної справи не відбувся з урахуванням положень абз. 2 пп.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 21 від 03.03.2016 року.

Ухвалою суду від 18.05.2017 року розгляд справи відкладався на 30.05.2017 року.

30.05.2017 року, ухвалою суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" про продовження строку розгляду справи № 926/4689/16 задоволено, строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 06.06.2017 року.

Представнику сторони розяснено його права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 06.06.2017 року зявився представник апелянта, подану ним апеляційну скаргу підтримав повністю, з мотивів наведених у ній, надав усні пояснення по суті спору. Окрім того, останнім подано письмове клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме: копію супровідного листа ОСОБА_2 сільської ради від 07.04.2017 року № 339, проект договору оренди земельної ділянки від 07.04.2017 року.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів порадившись на місці дійшла висновку про задоволення вищезазначеного клопотання та долучення поданих документів до матеріалів справи.

Також представником апелянта подано Акт виконання робіт згідно договору про надання правової допомоги від 22.03.2017 року, а також копію квитанції №62 від 10.05.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, проти поданої апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у поданому письмовому відзиві на неї. (вих. № 387 від 04.05.2017 року)

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 06.08.2010 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 06.08.2010 р., ОСОБА_4 прийняв в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку, площею 2,699 га., для будівництва і обслуговування складських приміщень по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицький р-н.

11.08.2010 р. рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №241 надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проектної документації на будівництво складських приміщень, готелю та офісних приміщень по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицький район.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради №98 від 06.06.2011 р. оформлено право приватної власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю складу з приміщенням охорони з допоміжними спорудами трансформатором.

14.02.2015 р. на виконання рішення загальних зборів засновників ТзОВ Буковина Геліос від 27.11.2014 р. та відповідно до акту прийому-передачі майна до статутного капіталу ТзОВ Буковина Геліос, ОСОБА_4, як засновник ТзОВ передав належне йому на праві власності нерухоме майно як внесок в статутний капітал позивача. Як вбачається з акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТзОВ Буковина Геліос та плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер :03:003:0215), нерухоме майно складається з наступних будівель і споруд: нежитлова будівля - складу з приміщенням охорони (літера А), загальною площею 52,90 м кв.; фундамент (літера Б), площею забудови 89,90 м кв.; вигріб, (№ 1, № 2, № 3, № 4); огорожа, (№ 5, № 6, № 7); трансформатор, (Тр-р); замощення, (І, II, III, IV) та розташоване на частині земельної ділянки, загальною площею 0,7144 га. 28.02.2015 р. на нерухоме майно ТзОВ Буковина Геліос Державною реєстраційною службою Новоселицького РУЮ було видане свідоцтво про право власності.

21.05.2015 р. ОСОБА_6, відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки, повернув ОСОБА_2 сільській раді земельну ділянку, площею 2,6990 га. 05.07.2015 р. рішенням ОСОБА_2 сільської ради №15 від 05.07.2015 р. розірвано договір оренди земельної ділянки, площею 2,6990 га.

02.05.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про придбання земельної ділянки, площею 2,6990 га, розташованої по вул. Театральній, 15 в с. Остриця у власність.

Рішенням №05 08 сесії VII скликання ОСОБА_2 сільської ради від 07.07.2016 р. відповідач відмовив у викупі земельної ділянки та надав дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Театральній, 15 в с. Остриця.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради № 18 12 сесії VII скликання від 30.11.2016 р. скасовано рішення №05 08 сесії VII скликання від 07.07.2016 р.; надано дозвіл ОСОБА_2 сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6990 га. на земельні ділянки площею 0,0687 га та 2,6303 га; вирішено затвердити технічну документацію на наступній сесії сільської ради. Окрім того, вирішено після затвердження технічної документації, оформлення права власності на земельні ділянки розглянути по суті заяву директора ТзОВ Буковина Геліос, щодо відведення земельної ділянки (шляхом викупу) та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, площею 0,0687 га. по вул. Тваринників, 15 в с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області та згоду на укладення договору про оплату послуг авансового внеску в рахунок оплати ціни за земельної ділянки.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин 1, 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, у пункті 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

За таких обставин, рішення №05 08 сесії VII скликання ОСОБА_2 сільської ради від 07 липня 2016 року, відповідно до якого відповідач відмовив у викупі земельної ділянки та надав дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Театральній, 15 в с. Остриця є ненормативним правовим актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його використання, тому не може бути в подальшому скасоване сільською радою. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку визнати недійсним рішення 12 сесії VII скликання ОСОБА_2 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №18 від 30.11.2016 р.. Висновок суду у цій частині сторонами не оскаржувався.

Апелянт оскаржив судове рішення в частині вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

При вирішенні даного питання суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 134 ЗК України унормовано, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

При цьому, мета, з якою надавалась попередньому орендареві земельна ділянка, правового значення у даному випадку немає враховуючи, що ч. 2 ст. 134 ЗК України передбачає продаж шляхом викупу лише тих земельних ділянок, на яких вже розташоване нерухоме майно, а не те, що у майбутньому відповідно до цільового призначення земельної ділянки може будуватись.

Водночас, зазначені норми права були помилково застосовані судом першої інстанції до неправильно встановлених ним фактичних обставин справи.

Як вбачається з вищезазначеного плану поділу земельної ділянки та свідоцтва на право власності, нерухоме майно ТзОВ Буковина Геліос хоча і знаходиться на частині земельної ділянки, площею 0,7144 га., однак, решта частини земельної ділянки, площею 1,9846 га., вільна від забудови, не оформлена в якості окремої земельної ділянки, а залишається частиною єдиної земельної ділянки з відповідним кадастровим номером.

Частина 2 ст. 134 ЗК України, не обумовлює можливості викупу земельної ділянки лише випадками повної її забудови, а вимагає лише розташування на земельній ділянці обєктів нерухомого майна.

Таким чином, у даному випадку позивач має право претендувати на набуття даної земельної ділянки шляхом викупу. При цьому, у даній справі суд не вирішує питань ціни, процедури, тощо, визначаючи лише право сторони на застосування певного способу набуття права, щодо якого заперечує відповідач.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 8000,00 грн. - понесених позивачем витрат на правову допомогу (послуги адвоката).

Згідно ст.44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи, що вказані витрати на правову допомогу не підтверджені належним чином, а саме, відсутній договір про надання правової допомоги від 22.03.2017р., тому колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь представника апелянта витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення були доведені суду належними доказами.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а відтак, рішення господарського Чернівецької області від 09.03.2017 р. у справі № 926/4689/16 у відповідності до ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню. Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос", м. Чернівці, вх. №01-05/1586/17 від 03.04.2017 року- задоволити.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 року у справі № 926/4689/16 скасувати в частині вимог у задоволенні яких було відмовлено. В цій частині прийняти нове рішення, яким визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" (вул. Комарова,13-А, м.Чернівці, 58018, ) в дохід Держбюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул.Липська,18/5, м.Киів,01601, , реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, , Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку 820019, рахунок 0001, код класифікації 22030106) -1378,00 грн. судового збору за розгляд позовних вимог в суді першої інстанції.

4. В іншій частині рішення господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 р. у справі № 926/4689/16 залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" (вул. Комарова,13-А, м.Чернівці, 58018, ) в дохід Держбюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул.Липська,18/5, м.Киів,01601, , реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, , Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку 820019, рахунок 0001, код класифікації 22030106) -1515,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

6.Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради (вул.Грігорія Нандріша,61, с.Магала, Новоселецький район, Чернівецька область,60313, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" (вул. Комарова,13-А, м.Чернівці, 58018, )- 2756,00 грн судового збору у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

7.Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради (вул.Грігорія Нандріша,61, с.Магала, Новоселецький район, Чернівецька область,60313, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" (вул. Комарова,13-А, м.Чернівці, 58018, )- 3031,60 грн судового збору у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

8.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

9.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Чернівецької області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 12.06.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.