ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2017 р.справа № 916/819/17

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря Воровіної Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 916/819/17

за позовом: комунальної установи „Лиманська центральна районна лікарня Лиманської районної ради Одеської області, смт. Доброслав Лиманського району Одеської області

до відповідача: комунального закладу „Балтської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 1 І-ІІІ ступенів, м. Балта Балтського району Одеської області

про стягнення 11683,15 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 450 від 30.12.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 255 від 21.03.2017.

СУТЬ СПОРУ: позивачем комунальною установою „Лиманська центральна районна лікарня Лиманської районної ради Одеської області (далі - лікарня) заявлені вимоги до відповідача - комунального закладу „Балтської спеціальної загальноосвітної школи-інтернату № 1 І-ІІІ ступенів (далі школа-інтернат) про стягнення 11683,15 грн. помилково перерахованих коштів.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

- згідно судового наказу Балтського районного суду Одеської області по справі № 2-н-33/2012 з ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Балтської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату № 1 І-ІІІ ступенів для дітей з затримкою психічного розвитку стягнуто щомісячно починаючи з 01.03.2012 року аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30% від мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, т.т. до 04.07.2015.

10.05.2012 постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 шляхом щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_3, після відрахування податків, в розмірі 50% всіх видів доходів боржника щомісячно, до погашення боргу по аліментам, що станом на 06.2012 становить 1014 грн., після погашення боргу утримання проводити у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4 і працівником молодшою сестрою медичного терапевтичного відділення Комінтернівської (в подальшому - Лиманської) центральної районної лікарні.

Щомісячне стягнення аліментів із всіх доходів ОСОБА_3 було покладено на бухгалтерію лікарні, в якій вона працює.

У звязку з недбалістю працівників бухгалтерії лікарні відрахування аліментів з доходів ОСОБА_3 продовжувалося після 04.07.2015 і станом на 31.12.2016 становили 11683,15 грн. Бухгалтерська помилка була помічена у січні 2017 року, заступнику бухгалтера притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись на положення ст.ст. 11, 59, 60, 62, 66, 69, 75, 77-78, 509, 525-526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 58, 175, 193, 218, 222 Господарського кодексу України, ст.ст. 180, 182, 243-251 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13 Конституції України, ст.ст. 1, 15, 26-27, 31, 35, 38, 40, 42, 44, 57-60, 64, 79-81, 83 Цивільно-процесуального кодексу України комунальна установа „Лиманська центральна районна лікарня Лиманської районної ради Одеської області звернулась до суду з позовом до комунального закладу „Балтської спеціальної загальноосвітної школи-інтернату № 1 І-ІІІ ступенів про стягнення зайво отриманих з 04.07.2015 по 31.12.2016 помилково перерахованих як аліменти на утримання неповнолітнього громадянина ОСОБА_4 у сумі 11683,15 грн., який у цей період продовжував навчання на повному державному забезпеченні в державному вищому навчальному закладі „Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу.

В наданих суду запереченнях і доповненнях до них комунальна установа Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів з посиланням на положення ст.ст. 1-2 Господарського процесуального кодексу України, ст. 369 Цивільно-процесуального кодексу України просила у позові відмовити як поданого установою, процесуальні права та законні інтереси якої ніяким чином не зачіпаються.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та вислухавши пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, враховуючи наступне:

- згідно судового наказу Балтського районного суду Одеської області по справі № 2-н-33/2012 з ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Балтської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату № 1 І-ІІІ ступенів для дітей з затримкою психічного розвитку стягнуто щомісячно починаючи з 01.03.2012 року аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30% від мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, т.т. до 04.07.2015.

10.05.2012 постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 шляхом щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_3, після відрахування податків, в розмірі 50% всіх видів доходів боржника щомісячно, до погашення боргу по аліментам, що станом на 06.2012 становить 1014 грн., після погашення боргу утримання проводити у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4 і працівником молодшою сестрою медичного терапевтичного відділення Комінтернівської (в подальшому - Лиманської) центральної районної лікарні.

Щомісячне стягнення аліментів із всіх доходів ОСОБА_3 було покладено на бухгалтерію лікарні, в якій вона працює.

Працівники бухгалтерії лікарні відрахування аліментів з доходів ОСОБА_3 продовжували після 04.07.2015 і станом на 31.12.2016 комунальному закладу „Балтська спеціальна загальноосвітна школа-інтернату № 1 І-ІІІ ступенів було відраховано 11683,15 грн.

Рішенням Комінтернівської районної ради № 123-VІІ від 12.08.2016 "Про заміну найменування та місцезнаходження комунальної установи "Комінтернівська центральна районна лікарня" Комінтернівської районної ради Одеської облатсті змінено найменування на "Комунальна установа "Лиманська ценральна районна лікарня" Лиманської районної ради Одеської області.

Згідно ст. 1 ГПК України, що закріплює право на звернення до господарського суду, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Судом встановлено, що на виконання постанови заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області від 10.05.2012, прийнятої при примусовому виконанні наказу Балтського районного суду Одеської області № 2-н-33/2012 від 02.03.2012 з доходів ОСОБА_3 бухгалтерією лікарні, де вона працює молодшою медичною сестрою (санітаркою-прибиральницею) з 03.05.2010 по теперішній час, здійснювалося відрахування аліментів.

Всупереч положенням п. 3, 4, 7 постанови держвиконавця від 10.05.2012 порядок здійснення відрахувань проводився безпосередньо стягувачу комунальній установі „Балтська спеціальна загальноосвітня школа інтернат № 1 І-ІІІ ступенів, а не перераховувався на рахунок ВДВС Комінтернівського РУЮ, зазначений в п. 3 постанови.

Після досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто з 04.07.2015 лікарня продовжувала відрухування аліментів школі-інтернату і станом на 31.12.2016 було перераховано 11683,15 грн.

Положеннями ст. 1215 Цивільного кодексу України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази рахункової помилки або недобросовісності з боку набувача на отримані грошові кошти, що позбавляє суд можливості задовольнити заявлені вимоги. Навпаки, матеріали справи містять докази добровільних дії позивача всупереч положенням постанови державного виконавця.

Також суд зазначає, що задоволення позову лікарні не слугуватиме меті захисту її прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки безпідставне утримання аліментів є прямим порушенням прав та охоронюваних законом інтересів працівника лікарні ОСОБА_3, а ніяк не самої лікарні. З урахуванням вказаного вище Рішення Конституційного Суду України зазначене є підставою для відмови у задоволенні позову.

У звязку із відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 44 - 49; 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 06 червня 2017 р.

Суддя Н.Д. Петренко