ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" травня 2017 р.справа № 916/221/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз

до відповідача: товариства з додатковою відповідальністю Затишанське хлібоприймальне підприємство

про стягнення 236 769 грн. 07 коп.

субєкт оскарження: Великомихайлівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Головуючий суддя Н.Д. Петренко

Суддя О.В. Цісельський

Суддя Ю.М. Щавинська

Представники:

від позивача (заявника): ОСОБА_1 за довіреністю №16 від 28.04.2017р.;

від відповідача: не зявився, про місце та дату судових засідань був повідомлений за юридичною адресою;

від субєкта оскарження: не зявився, про місце та дату судових засідань був повідомлений за юридичною адресою.

Суть спору: рішенням господарського суду Одеської області від 16.03.2015р. (суддя Панченко О.Л.) позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз було задоволено в повному обсязі, стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю Затишанське хлібоприймальне підприємство заборгованість у сумі 227857,67грн., інфляційні витрати у сумі 1443,10 грн., 3% річних у сумі 736,63 грн., пеню у сумі 6731,67 грн., судовий збір у сумі 4735,38 грн.

03.04.2015р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 16.03.2015р. було видано відповідний наказ.

15.02.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз за вх. №2-894/17 звернулось до господарського суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

З врахуванням відрахування судді господарського суду Одеської області Панченко О.Л. зі складу суддів, розпорядженням керівника апарату суду №173 від 15.02.2017р. скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз по справі №916/221/15-г було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.02.2017р., скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз по справі №916/221/15-г було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петренко Н.Д., яка своєю ухвалою від 01.03.2017р. прийняла її до свого провадження із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2017р. скаргу у справі № 916/221/15-г призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.05.2017р. визначено склад колегії суддів для колегіального розгляду справи № 916/221/15-г у складі: суддя Н.Д. Петренко (головуючий суддя), суддя О.В. Цісельський, суддя Ю.М. Щавинська., які своєю ухвалою від 11.05.2017р. прийняли скаргу до свого провадження із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи свою скаргу, товариство з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз посилається на те, що в порушення вимог Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем не було вжито всіх заходів, направлених на розшук майна боржника, а тому постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена незаконно і безпідставно.

Субєкт оскарження надав заперечення на скаргу відповідно яких, доводи скаржника не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними в звязку з чим в задоволені скарги просить суд відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та скарги, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Згідно ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як вбачається з матеріалів скарги, заступником начальника відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції 05.05.2015р. було відкрито виконавче провадження ВП №47588056 з виконання наказу №916/221/15-г від 03.04.2015р.

21.12.2016р. старшим державним виконавцем Великомихайлівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Підставною для прийняття оскаржуваної постанови вказано п.2 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження - у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення та грошові кошти, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього закону заходів щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Скаржник вважає, що державним виконавцем не були в повному обсязі здійснені дії щодо розшуку майна та грошових коштів боржника, як то вимагають положення Закону України „Про виконавче провадження

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 3 ст. 18 зазначеного закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Положеннями ст. 10 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

В силу положень ч. 1 ст. 55 Закону України Про виконавче провадження виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 9 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

При цьому, згідно з ч. 2, 3 ст. 36 Закону України Про виконавче провадження розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

З огляду на вищенаведені положення Закону, при здійсненні виконавчого провадження про стягнення із боржника грошових коштів, державний виконавець зобовязаний здійснити всіх можливих заходів, направлених на виявлення майна, в т.ч. грошових коштів, боржника, за рахунок якого можливе погашення вимог стягувача за виконавчим документом. З метою виконання вказаного обовязку, державний виконавець: здійснює запити до компетентних органів, які відповідно до своїх повноважень здійснюють реєстрацію та/або облік майна фізичних і юридичних осіб (органи ДАІ, реєстраційна служба відповідного територіального управління юстиції щодо транспортних засобів та нерухомого майна); арештовує кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках боржника в банківських установах відповідно до інформації про відкриті рахунки, отриманої від податкової інспекції за місцем обліку боржника; здійснює вихід за місцезнаходженням боржника з метою виявлення за вказаною адресою його майна, на яке можливо звернути стягнення; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням тощо.

Як встановлено судом встановлено судом, державним виконавцем 28.04.2015р. в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів, що містяться на наступних рахунках: АТ „ОСОБА_3 АВАЛЬ у м. Києві, МФО 380805, р/р 5, 9, 4, 3, НОМЕР_1, НОМЕР_2 ; ПАТ КБ „ПРИВАТ БАНК м. Одеса, МФО 328704, р/р 0366, 1065, 0367, 0367, 507, 2314, 366, 9766, 2267; філії ЗАТ „ОТП БАНК м. Одеса, МФО 328986, р/р 2335; ПАТ „Діамантбанк МФО 320854, р/р 1203.

30.04.2015р. постановою державного виконавця накладений арешт на майно боржника та оголошення про заборону його відчуження тобто накладений арешт на все рухоме майно яке належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю „Затишанське хлібоприймальне підприємство

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав і власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 12.05.2016р. за боржником товариству з обмеженою відповідальністю „Затишанське хлібоприймальне підприємство зареєстроване наступне нерухоме майно: нежитлові підвальні приміщення №601 та нежитлові офісні приміщення за адресою: м.Одеса, вулиця Преображенська,72; комплекс, будівель та споруд за адресою: Одеська область, Фрунзівський район, смт. Затишшя, вулиця Елеваторна,24; цільний комплекс споруд за адресою: Одеська область, Фрунзівський район, с. Перехрестове, вулиця Кооперативна, б/н.

Крім того, 10.05.2016р. постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення про заборону його відчуження, накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Все нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю „Затишанське хлібоприймальне підприємство знаходиться в іпотеці Фрунзівської філії АППБ „Аваль.

Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволенні вимог стягувача-заставодержателя.

11.04.2016р. вих. № 03-38/3058 державним виконавцем до Банку був направлений лист щодо надання згоди щодо здійснення реалізації майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю „Затишанське хлібоприймальне підприємство для погашення заборгованості яке знаходиться в заставі ООФ АППБ „Аваль.

Згідно відповіді від 09.08.2016р. №140/8/2428 ОСОБА_3 Аваль згоди на реалізацію майна для погашення заборгованості не надав.

Жодних інших дій, що вбачається з матерів справи та пояснень сторін, державним виконавцем щодо розшуку майна та/або грошових коштів вчинено не було.

Зокрема, в порушення вищенаведених положень Закону України „Про виконавче провадження державним виконавцем огляд майна боржника не здійснював, а при арешті майна його опис не проводив.

Крім того, держаний виконавець в порушення наведених норм не здійснив заходів передбачених законом щодо виявлення готівкових кошів. Так, наданих державним виконавцем пояснень та документів вбачається що останнім не здійснювались дії щодо перевірки наявність готівкових коштів у касах підприємства.

Більш того в матеріалах справи відсутні докази звернення державного виконавця із запитами до відповідних органів, установ, зокрема запитів до органі ДАІ щодо наявності зареєстрованих за підприємством транспортних засобів, не було винесено постанови про розшук такий транспортних засобів та інш.

На думку суду лише у випадку, якщо за результатами проведення передбачених чинним законодавством заходів державним виконавцем буде встановлено факт відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, на які можливо звернути стягнення з метою задоволення вимог стягувача за виконавчим документом, в результаті чого виконання за виконавчим документом не здійснено або здійснено частково, державний виконавець відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виносить постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Крім того, за правилами ч. 2 вказаної статті, про наявність обставин, які є підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві, державним виконавцем складається відповідний акт.

При цьому, факт вчинення вищезазначених дій, які надають можливість дійти до беззаперечного висновку про відсутність у боржника майна, за рахунок якого можливо здійснити примусове виконання рішення, повинен підтверджуватись відповідними документами, складеними державним виконавцем та відомостями, отриманими від компетентних органів, які обовязково долучаються до матеріалів виконавчого провадження відповідно до п. 3.3 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. № 2274/5.

В той же час, жодних актів, в яких би вказувались обставини, які є підставами для повернення виконавчого документа, державним виконавцем не складалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні, виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, господарський суд доходить висновку про необхідність визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо винесення 21.12.2016р. постанови про повернення стягувану виконавчого документу №916/221/15-г та скасування вказаної постанови. З огляду на викладене, вимоги скарги товариства з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агротехсоюз в порядку ст. 121-2 ГПК України задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 21.12.2016р. про повернення стягувачу виконавчого документу №916/221/15-г від 03.04.2015р.

3. Скасувати постанову Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.12.2016р. про повернення стягувачу виконавчого документу №916/221/15-г від 03.04.2015р.

Головуючий Н.Д. Петренко

Суддя О.В. Цісельський

Суддя Ю.М. Щавинська