ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.05.2017 Справа № 5021/1875/2011

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання (помічник судді) - Сидорук А.І.,

розглянувши скаргу № 2017/03/24-1 від 24.03.2017 Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (надалі - ДВС) при виконанні рішення по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» (м. Київ)

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Суми)

про стягнення 958078 грн. 28 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - Павленко А.А.,

від відповідача - не з'явився,

від ВДВС - Бондаренко В.М.,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2011 рішенням господарського суду позовні вимоги були задоволені повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2011 року вищезазначене рішення було залишено без змін.

27.12.2011 на виконання рішення та постанови видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2012 року вищезазначені рішення і постанову скасовано в частині стягнення пені та в цій частині справу направлено на новий розгляд до господарського суду Сумської області. В іншій частині рішення та постанову залишено без змін.

Рішенням господарського суду Сумської області від 07.05.2012 по справі № 5021/1875/2011 було стягнуто з відповідача на користь позивача 39671 грн. 37 коп. пені.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2012 вищезазначене рішення першої інстанції було залишено без змін.

На примусове виконання вищезазначеного рішення 25.07.2012 господарським судом було видано відповідний наказ.

31.03.2017 до суду звернувся позивач із скаргою на бездіяльність ДВС при виконанні вищезазначеного рішення, а саме просить суд визнати неправомірною бездіяльність ДВС щодо невчинення дій, які спрямовані на примусову реалізацію нерухомого майна боржника, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Островського, 96, с. Стеьківка, Сумський район та зобов'язати ДВС звернути стягнення на вищезазначене нерухоме майно боржника.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що він звернувся до ДВС, однак останнім не було проведено виконавчих дій.

У запереченнях від 12.04.2017 ДВС зазначає, що 06.04.2017 державним виконавцем, керуючись ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про проведення виконавчих дій на території іншого відділу ДВС. Копія вищезазначеної постанови надіслана до Сумського районного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області, а саме з метою перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1. ДВС було доручено здійснити опис й арешт усього майна, на яке можливо звернути стягнення.

Представник скаржника в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні скарги.

Представник ДВС усно зазначив, що проти скарги заперечує, оскільки ДВС вчинялись дії по виконанню рішення.

ДВС надав заяву про залучення до матеріалів справи копії постанови проведення виконавчих дій від 06.04.2017, копії акту державного виконавця від 04.05.2017. Суд долучив вищезазначені документи до матеріалів справи.

Суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки:

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скаржник просить суд визнати неправомірною та протиправною саме бездіяльність державного виконавця.

Бездіяльність - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, тобто не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, в даному випадку на виконання Закону України «Про виконавче провадження».

ДВС надав документи, що підтверджують дії по виконанню рішення по даній справі, а саме виконання рішення підтверджується: копією постанови проведення виконавчих дій на території іншого відділу державної виконавчої служби від 06.04.2017 ВП № 50828293, копією акту державного виконавця від 04.05.2017.

Матеріали справи містять докази, що державним виконавцем вчинялись дії по виконанню рішення по даній справі, а тому позиція скаржника саме про бездіяльність ДВС не відповідає фактичним обставинам справи і є необґрунтованою, а тому суд відмовляє у задоволенні скарги в цій частині.

Стосовно вимоги про зобов'язання ДВС здійснити виконавчі дії для звернення стягнення на нерухоме майно боржника, то така вимога не підлягає задовленню, оскільки вищезазначене питання відноситься до безпосередніх повноважень державного виконавця і не відноситься до повноважень суду.

Відповідно суд не може вказувати державному виконавцю, зобов'язавши вчинити вищезазначену дію, а лише може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії у тому випадку, коли виконавець безпідставно відмовився від їх вчинення.

Однак, у даному випадку, вбачається, що державним виконавцем вчиняються дії щодо перевірки майнового стану боржника, вчиняються дії по розшуку нерухомого майна боржника для його реалізації.

Відповідні правові позиції також містяться у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», а саме зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад відкривати чи закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно відмовився.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні скарги № 2017/03/24-1 від 24.03.2017 Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області при виконанні рішення по справі № 5021/1875/2011 - відмовити.

Суддя О.Ю. Резніченко