ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" травня 2017 р. Справа № 911/1252/17

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квайссер Фарма Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ КО»

про стягнення 2965155,12 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 18.04.2017 року);

Відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 21.03.2017 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квайссер Фарма Україна» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ КО» (відповідач) про стягнення 2965155,12 грн.

Провадження у справі № 911/1252/17 порушено ухвалою від 26.04.2017 року та призначено справу до розгляду на 22.05.2017 року.

В судовому засіданні 22.05.2017 року відповідач проти позову заперечував та заявив клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. У звязку з необхідністю дослідження наданих сторонами доказів та пояснень та витребування додаткових доказів, в судовому засіданні 22.05.2017 року оголошувалась перерва до 29.05.2017 року.

В судовому засіданні 29.05.2017 року суд розглянув подане відповідачем клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Як вбачається з обставин спору, позовні вимоги заявлені на підставі укладеного між сторонами 01.01.2015 року Договору купівлі-продажу № 8, за яким позивач (Продавець) постачав відповідачу (Покупцю) товар, однак відповідач отриманий від позивача товар своєчасно та в повному обсязі не оплатив.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за поставлену продукцію у розмірі 2 893 249,79 грн., на підтвердження існування якої останнім надано видаткові накладні за період з 14.12.2016 року по 08.02.2017 року. Таким чином, позов заявлено про стягнення заборгованості за товар, поставлений за Договором купівлі-продажу № 8 від 01.01.2015 року на підставі видаткових накладних: № 473 від 14.12.2016 року, № 475 від 14.12.2016 року, № 476 від 14.12.2016 року, № 488 від 21.12.2016 року, № 489 від 21.12.2016 року, № 490 від 21.12.2016 року, № 491 від 21.12.2016 року, № 5 від 11.01.2017 року, № 6 від 11.01.2017 року, № 7 від 11.01.2017 року, № 17 від 23.01.2017 року, № 18 від 23.01.2017 року, № 19 від 23.01.2017 року, № 20 від 23.01.2017 року, № 29 від 08.02.2017 року, № 30 від 08.02.2017року, № 31 від 08.02.2017 року.

Також, позивачем надано накладні на повернення товару № 62741 від 01.02.2017 року, № 62928 від 13.02.2017 року та № 63790 від 14.02.2017 року.

Відповідно до п. 3.6 Договору доказом передачі товару у власність Покупця є підписані уповноваженими представниками Сторін видаткові накладні, оформлені належним чином.

Згідно з п. 2.1. Договору визначено, що кількість та асортимент Товару зазначаються у видаткових накладних на кожну партію Товару, які формуються відповідно до узгодженої Сторонами заявки.

Відповідно до п. 4.1 Договору загальна ціна договору складає суму всіх поставок, що здійснені на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору оплата кожної товарної партії проводиться на умовах відстрочення платежу 60 (шестидесяти) календарних днів з дати отримання товару, що відображається у видаткових накладних.

Відповідно до п. 6.1. Договору товар вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем по кількості з моменту підписання Сторонами видаткової накладної.

Відповідач у клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи зазначає, що наявні в матеріалах справи видаткові накладні як первинні документи, які надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, не містять визначених законом обов'язкових реквізитів, зокрема, вказані видаткові накладні містять підписи різних невстановлених осіб без зазначення посади останніх, що унеможливлює ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій (отриманні Товару від позивача саме уповноваженими представниками відповідача).

Крім того, наявні в матеріалах справи видаткові накладні не містять відтиску мокрої печатки відповідача.

Також, п.6.2. Договору передбачено, що отримання Товару представником Покупця здійснюється на підставі довіреностей, проте, у матеріалах справи відсутні довіреності видані відповідачем на отримання Товарно-матеріальних цінностей від позивача.

Відповідач стверджує, що наведені обставини ставлять під сумнів обґрунтованість та правомірність позовних вимог щодо стягнення суми боргу за поставлену продукції у розмірі 2965155,73 грн., оскільки наведені недоліки первинних документів не спроможні довести фактичне виконання господарських зобовязань сторонами за Договором.

Вимоги до оформлення та обов'язкові реквізити видаткових накладних, як первинних документів, визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно зі ст. 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 (надалі - Положення № 88) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4. Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.5. Положення № 88 повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно- матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства.

Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Проте, як зазначає відповідач, наявні в матеріалах справи видаткові накладні, як первинні документи, які надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, не містять визначених законом обов'язкових реквізитів, а саме: посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції - приймання товару від позивача, що унеможливлює ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (отриманні товару від позивача), що є порушення вимог законодавства та позбавляє можливості встановити таких осіб.

Крім того, відповідач наголошує, що жодна із наявних в матеріалах справи видаткових накладних не містить відтиску мокрої печатки відповідача, що також ставить під сумнів факт отримання товару саме представниками відповідача.

У звязку з чим, відповідач стверджує, що з метою встановлення фактів отримання товару за Договором саме уповноваженими представниками відповідача, у справі необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу, так як існує потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи заперечував, зазначив, що наявних у нього доказів (які надані в ході розгляду справи) достатньо для встановлення факту замовлення товару відповідачем та його поставки позивачем.

В судовому засіданні 29.05.2017 року позивачем на виконання вимог суду надано до матеріалів справи оригінали видаткових накладних, на підставі яких заявлено позов, та оригінали довіреностей, якими уповноважувались наведені в накладних представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на отримання від позивача товару.

Позивач зазначив, що відсутня необхідність у призначення у справі судової експертизи, тому її призначення призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи.

З врахуванням наданих позивачем в судовому засіданні 29.05.2017 року доказів, відповідач підтримав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки підписи на накладних візуально відрізняються від зразків підписів на довіреностях, в накладних не зазначено посади уповноважених осіб та їх належності до підприємства відповідача, і за відсутності інших ознак (печаток) не можливо достовірно стверджувати, що товар отриманий саме уповноваженими представниками відповідача.

У звязку з чим, суд зазначає, що порядок та строки проведення судових експертиз чітко встановлені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, і підлягають дотриманню. В разі, якщо наявні у справі докази (належність підписів на накладних саме уповноваженим представникам відповідача) заперечуються стороною і для спростування відповідних заперечень необхідні спеціальні знання (в разі заперечення підписів чи неможливості встановити кому належать підписи, відповідні обставини можуть бути встановлені виключно почеркознавчою експертизою), призначення судової експертизи необхідне для повного і всебічного вирішення спору, тому відсутні підстави стверджувати про затягування судового розгляду. Крім того, період розгляду справи в суді включається до періоду прострочення і за такий період також може застосовуватись відповідальність, яка компенсує позивачу період затримки стягнення заборгованості.

Щодо посилань позивача на відсутність необхідності зазначення посад уповноважених осіб, суд зазначає, що в разі уповноваження осіб за паспортними даними, відповідні відмітки також мають містити накладні в засвідчення факту того, що постачальником перевірено уповноважених осіб і товар видано саме наведеним в довіреностях особам за паспортними даними.

Хоча відтиск мокрої печатки не є обовязковим, однак, за відсутності всіх обовязкових реквізитів (посади, паспортних даних чи інших обовязкових для ідентифікації відомостей), відтиск печатки може забезпечити ідентифікацію отримувача товару.

Дійсно, не всі недоліки в оформленні первинних документів впливають на чинність господарських операцій, однак при визначенні факту поставки вирішальне значення має саме відмітка про отримання товару уповноваженою особою, яка засвідчується її підписом з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки відповідач в ході розгляду справи в своїх запереченнях ставить під сумнів факт отримання товару за такими накладними саме уповноваженими представниками відповідача, накладні не містять інших ознак про отримання товару саме відповідачем (печаток, штампів, посад чи паспортних даних осіб, що їх підписали), для встановлення факту отримання товару відповідачем в особі уповноважених представників, необхідно встановити, що підписи належать особам, зазначеній в довіреностях.

Враховуючи, що наведені недоліки складення первинних документів допущені позивачем, призвели до непорозуміння і дали відповідачу підстави для заперечень, з метою встановлення осіб, чиї підписи стоять на видаткових накладних і факту їх належності уповноваженим особам відповідача, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача та доцільність призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Пунктом пятим Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012 року передбачено, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; визначити об'єкти, що підлягають експертному дослідженню; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності; за необхідності визначити вид (підвид) судової експертизи, до компетенції якої відноситься роз'яснення відповідних питань. Якщо визначення такого виду (підвиду) саме по собі потребує спеціальних знань, його слід віднести на розсуд експертної установи (експерта); визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів; здійснити перевірку (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, в тому числі з урахуванням належного відображення ознак об'єктів і зразків, а за невідповідності матеріалів цим критеріям - вжити заходів до усунення недоліків матеріалів шляхом витребування додаткових документів і матеріалів у сторін та інших осіб; у разі потреби забезпечити відібрання зразків, у тому числі за необхідності - з участю спеціаліста; у необхідних випадках розглянути можливість виклику судового експерта для уточнення питань, які ним мають бути роз'яснені, а також для перевірки матеріалів з точки зору їх повноти, достатності та придатності для проведення експертизи; з'ясувати усі інші обставини, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Згідно з Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. №53/5 998 основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи, тощо).

В п.1.2. розділу 1 Інструкції наведений орієнтовний перелік вирішуваних питань при проведенні почеркознавчої експертизи, зокрема, чи виконано рукописний текст (рукописні записи) у документі певною особою; чи виконані рукописні тексти (рукописні записи) у документі (документах) однією особою; чи виконано підпис від імені особи у документі тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою.

Як визначено п. 1.3. розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв'язку з призначенням даної експертизи.

Згідно з п. 1.4. розділу1 Інструкції у разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма N 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Пунктом 1.8. розділу1 Інструкції визначено, що як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

З врахуванням наведених вимог Інструкції додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи будуть надані до експертної установи за обґрунтованим клопотанням експерта в залежності від фактичної можливості.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява N 61679/00) від 1 червня 2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України з метою розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідним для цього знаннями.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

В звязку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, обставини, які мають значення для правильного вирішення спору ставляться під сумнів відповідачем, для оцінки судом зазначених документів як доказів, виникла необхідність розяснення питань, які потребують спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити почеркознавчу експертизу.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Як визначено в п. 2 Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють, зокрема, державні спеціалізовані установи. До державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1.5. Наказу Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.98 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.98 р. за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно із переліком зон, наведеним у додатку до даної Інструкції.

У звязку з чим, суд дійшов висновку про можливість доручення проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, до зони регіонального обслуговування якого територіально належить діяльність сторін.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» судовий експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи, і подавати клопотання про надання додаткових матеріалів; вказувати у висновку експерта на виявлені в ході проведення судової експертизи факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.43, 33, 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 911/1252/17 судову почеркознавчу експертизу підписів представника відповідача на спірних накладних. Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення почеркознавчої експертизи поставити наступні запитання:

2.1. Чи виконано рукописний підпис у видаткових накладних №473, №475, №476 від 14.12.2016 року в графі «Отримав» особою ОСОБА_3 чи іншою особою?

2.2. Чи виконано рукописний підпис у видаткових накладних №488, №489, №490, №491 від 21.12.2016 року, видаткових накладних №5, №6, №7, від 11.01.2017 року та видаткових накладних №29, №30, №31 від 08.02.2017 року в графі «Отримав» особою ОСОБА_4 чи іншою особою?

2.3. Чи виконано рукописний підпис у видаткових накладних №17, №18, №19, №20 від 23.01.2017 року в графі «Отримав» особою ОСОБА_5 чи іншою особою?

3. Витрати по проведенню експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням на даній стадії судового розгляду покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 114; ідентифікаційний код 39443405).

4. Скерувати матеріали № 911/1252/17 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для проведення експертних досліджень.

5. В разі необхідності в додаткових матеріалах для проведення експертизи, вони будуть надані сторонами за відповідною вимогою експерта безпосередньо до експертної установи або відповідне питання буде вирішено судом за клопотання експерта.

6. Зобовязати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити належні умови для проведення експертизи. Попередити сторони про майнову відповідальність в порядку ст. 83 ГПК України у вигляді штрафу за ухилення від вчинення дій, обовязок вчинення яких покладено господарським судом на сторони. Попередити учасників провадження у справі про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

7. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

8. По закінченню експертизи висновки та матеріали справи № 911/1252/17, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, експертній установі подати господарському суду.

Суддя Т.П. Карпечкін