ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.05.2017 Справа № 905/820/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Заступника керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м. Покровськ в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області

до відповідача 1: Улаклицька загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Великоновосілівської районної ради Донецької області, с. Улакли, Донецької області

відповідача 2: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с.Костянтинопіль, Донецька область

про: визнання недійсним договору суборенди від 24.01.2017р. та зобов'язання звільнити земельну ділянку.

За участю представників сторін:

Прокурор: Комісар О.О. - за посвідченням №043187 від 06.05.2016р.;

від відповідача: не з'явились.

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 31.05.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Заступник керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м.Покровськ в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Улаклицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Великоновосілівської районної ради Донецької області, с. Улакли, Донецької області, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с.Костянтинопіль, Донецької області про визнання недійсним договору суборенди від 24.01.2017р. та зобов'язання звільнити земельну ділянку.

Відповідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на незаконне надання відповідачем 1 у платне користування земельної ділянки державної форми власності.

Нормативно прокурор обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 1, 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. ст. 203, 207 Господарського кодексу України, ст. ст. 93, 95, 122, 134 Земельного кодексу, ст. 8 Закону України «Про оренду землі»ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин прокурор надав наступні документи (у копіях): договір суборенди землі від 14.01.2017р. договір суборенди землі від 23.01.2012р. з додатковою угодою від 15.04.2015р., договір оренди землі №04-10-149-00001 від 04.02.2010р. з додатковою угодою від 15.04.2015р., статут Улаклицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, листи Держгеокадастру №10-28-0.1-24/2-17 від 12.01.2017р., №10-5-0-181-8/112-17 від 23.02.2017р., лист Донецької обласної державної адміністрації №вх01-07025-142/01 від 14.11.2016р., лист Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області №1-24/160 від 21.02.2017р., лист Великоновосілківського відділення Мар'їнської об'єднаної ДПІ №21/10/05-32 від 12.01.2017р., лист Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області №874/01-41 від 13.04.20216р., листи Держгеокадастру №10-28-0.3-706/2-17 від 14.02.2017р., №8-28-0.2-1494/2-16 від 13.04.2016р., лист Великоновосілківського відділення Мар'їнської об'єднаної ДПІ №146/10/05-32-17 від 16.02.2017р., повідомлення прокуратури про представництво інтересів держави (05-89)3732 від 31.03.2017р.

24.04.2017р. на електрону адресу суду від відповідача 2 надійшли заперечення, в яких ОСОБА_2 заперечила проти позову, посилаючись на належне виконання нею умов договору суборенди. Крім того, просила розглянути справу без її участі.

24.04.2017р. на електрону адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання, в якому останній позовні вимоги визнав, просив розглянути без його участі.

15.05.2017р. (17.05.2017р. на поштову адресу) на електрону адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив, в якому ОСОБА_2 заперечила проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на належне виконання нею умов договору суборенди. Також просила розглянути справу без її участі.

Прокурор в судове засідання 31.05.2017р. з'явився, позовні вимоги підтримав.

Представники позивача та відповідачів у судове засідання 31.05.2017р. не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

У 2010р. між Великоновосілківською райдержадміністацією (орендодавець) та Улаклицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів (орендар) укладений договір землі, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для дослідних та навчальних цілей із земель запасу Костянтинопільської сільської ради.

Згідно п.п. 2-4 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка площею 19,5780га, у тому числі 19,5780га ріллі; на земельній ділянці не знаходяться об'єкти нерухомого майна; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 205678,25грн.

Відповідно до п.п. 13, 14 договору оренди землі земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільського господарства; цільове призначення земельної ділянки - для дослідних та навчальних цілей.

За умовами п. 24 договору оренди землі право на оренду земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п. 7 договору).

Зазначений договір оренди було зареєстровано у Великоновосілківського районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04.02.2010р. №04-10-149-00001.

23.01.2012р. між Улаклицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (суборендар) укладений договір суборенди землі, згідно п. 1 якого орендодавець надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 19,5780га, у тому числі 19,5782га ріллі.

За умовами п. 7., договір укладено на 5 років.

24.01.2017р. між Улаклицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (суборендар) укладений договір суборенди землі, згідно п. 1 якого орендодавець надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 19,5780га, у тому числі 19,5782га ріллі.

Відповідно до п.п. 3, 4 договору суборенди землі на земельній ділянці не знаходяться об'єкти нерухомого майна; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 557333,27грн. згідно довідки Великоновосілківського відділу земельних ресурсів.

Орендна плата вноситься суборендарем у розмірі 4% від грошової оцінки, що у гривневому вигляді становить 22293,33грн. (п. 8 договору суборенди).

Земельна ділянка передається в суборенду для ведення товарного сільського господарства (п. 14 договору суборенди).

Договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендодавець має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендодавець повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію (п. 7 договору).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Частиною 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Оспорюваний договір суборенди від 24.01.2017р. за своїм змістом є договором піднайму.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 774 Цивільного кодексу України, передання наймачем (орендарем) речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов'язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Умовами договору оренди землі (п.24) передбачена заборона на відчуження права на оренду земельної ділянки іншим особам.

Орендар (відповідач 1) не звертався до орендодавця (на теперішній час, враховуючи розмежування повноважень, до Держгеокадастру) із заявою про надання згоди на передання земельної ділянки в суборенду.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 8 Закону України «Про оренду землі», у відповідача 1 були відсутні повноваження на передання земельної ділянки в суборенду.

Статтею 95 Земельного кодексу передбачені права землекористувачів: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно ч.2 ст. 18 Закону України «Про освіту» навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності мають статус державного навчального закладу.

В п. 5 Статуту Улаклицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Великоновосілківської районної ради Донецької області, який затверджений рішенням Великоновосілківської районної ради від 17.02.2006р. №4/23-368, школа є об'єктом загальної вартості територіальних громад сіл, селищ, які знаходяться в управлінні районної ради, є юридичною особою, має печатку, штамп, може мати рахунки в установах банку, самостійний баланс.

Таким чином, за договором оренди землі саме відповідач 1, як землекористувач, наділений передбаченими статтею 95 Земельного кодексу України правами щодо земельної ділянки, належної йому на праві оренди.

Крім того, статтею 96 Земельного кодексу України передбачений обов'язок землекористувача забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

На підставі договору оренди, зареєстрованого у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04.02.2010р. за №04-10-149-00001, відповідачу 1 надана земельна ділянка для дослідних та навчальних цілей.

При укладенні договору суборенди землі від 24.01.2017р. відповідачем 1 фактично було передано земельну ділянку суб'єкту господарювання (відповідачу 2) для здійснення підприємницької діяльності (ведення товарного сільського господарства).

Зі змісту оспорюваного договору суборенди від 24.01.2017р. слідує, що відповідач 1 фактично передав в суборенду земельну ділянку, якою не мав права розпоряджатися, за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із вимогами п. п. 1, 4, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до пункту 33 договору суборенди від 24.01.2017р. чинність цього договору припиняється, у тому числі за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його укладення.

Згідно із частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на визнання недійсним договору суборенду від 24.01.2017р. позовна вимога про застосування наслідків його недійсності шляхом зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 звільнити займану нею земельну ділянку державної форми власності площею 19,5780га також підлягає задоволенню.

Крім того, Улаклицька загальноосвітня школа І-ІІ ступенів (відповідач 1) позовні вимоги прокурора визнала в повному обсязі (а.с. 69).

З огляду на дані норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позову. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м. Покровськ в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області до Улаклицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Великоновосілівської районної ради Донецької області, с. Улакли, Донецької області, Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с.Костянтинопіль, Донецька область про визнання недійсним договору суборенди від 24.01.2017р. та зобов'язання звільнити земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір суборенди від 24.01.2017р., укладений між Улаклицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Великоновосілівської районної ради Донецької області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, с.Костянтинопіль, Донецька область.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити займану нею земельну ділянку державної форми власності площею 19,5780га, яку вона займає на підставі договору суборенди від 24.01.2017р., укладеного між Улаклицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Великоновосілівської районної ради Донецької області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, с.Костянтинопіль, Донецька область.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь прокуратури Донецької області (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, б.6; ; МФО 820172, р/р 6251, банк - Державна казначейська служба, м. Київ) 2400,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Улаклицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Великоновосілівської районної ради Донецької області (85543, Донецька область, Великоновосілківський район, с. Улакли, вул. Жовтнева, ) на користь прокуратури Донецької області (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, б.6; ; МФО 820172, р/р 6251, банк - Державна казначейська служба, м. Київ) 800,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 31.05.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2017р.

Суддя Я.О. Левшина