ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.2017 Справа № 904/5462/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГС ОСОБА_1", м.Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція-109", м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 100000,00грн.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_2 - довіреність № б/н від 04.01.17р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кінгс ОСОБА_1", м.Нікополь, Дніпропетровська область (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція-109", м.Нікополь, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) 100000,00грн.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

15.03.2017 між сторонами укладено договір №3 від 15.03.2017 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100000,00грн. на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №146 від 21.03.2017.

В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач грошові кошти на користь позивача не повернув.

Позивач направив на адресу відповідача претензію від 26.04.2017 за вих.№81.

Відповідач надав відповідь на претензію з якої стало відомо, що здійснити перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не має можливості, у зв'язку з відсутністю у відповідача достатніх коштів.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2017 справу №904/5462/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 03.05.2017 за вих.№92 ухвалою суду від 10.05.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання на 06.06.2017.

29.05.2017 отримано відзив на позов в якому відповідач вказав, що не взмозі виконати взяті на себе зобов'язання за вказаним договором своєчасно та у повному обсязі. Просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Господарським судом враховано положення пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 19.05.2017 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 17.05.2017 та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 19.05.2017 з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 07.05.2017.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.06.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлення про час та місце його проведення, розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач не забезпечив явку свого представника, вимоги суду виконав; у відзиві просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

На думку суду неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 06.06.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Кінгс ОСОБА_1" (далі по тексту - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція-109" (далі по тексту - відповідач) укладено договір №3 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1 умов якого за цим договором позикодавець зобов'язується надати позичальнику фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі у вигляді грошових коштів у розмірі, встановленому цим договором (далі по тексту - позика), а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю у визначений цим договором строк.

Пунктом 1.2 договору визначено, що під поворотною фінансовою допомогою в цьому договорі слід розуміти суму коштів, що надійшла позичальнику у користування даним договором.

Пунктом 2.1 договору визначено, що поворотна фінансова допомога надається позичальнику на загальну суму 100000,00грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає остаточному поверненню позикодавцю до 25.04.2017 (включно).

Позичальник зобов'язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в пункті 2.2 цього договору (пункт 3.6 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками учасників договірних відносин та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором (пункт 8.1 договору).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100000,00грн. на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №146 від 21.03.2017.

В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач грошові кошти на користь позивача не повернув.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від 26.04.2017 за вих.№81.

Відповідач надав відповідь за вих.№60/05/2017 від 03.05.2017 на претензію з якої стало відомо, що здійснити перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не має можливості, у зв'язку з відсутністю у відповідача достатніх коштів.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним договором.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов наступних висновків.

Щодо основної заборгованості.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов'язання.

Як було вказано вище, у пункті 2.2. договору сторони визначили, що поворотна фінансова допомога підлягає остаточному поверненню позикодавцю до 25.04.2017 (включно).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи визначені контрагентами порядок та строки повернення отриманої позики, господарський суд вважає наявність основної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 100000,00грн. обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.

Доказів повернення позики відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за спірний періоду сумі 100000,00грн., шляхом надання належних доказів, не спростував.

Крім того, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, з приводу чого суд зазначає таке.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання боргу у сумі 100000,00грн. не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги №3 від 15.03.2017 в сумі 100000,00грн. належним чином доведений, документально підтверджений, відповідачем не спростований, а отже позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 100000,00грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача. З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подачу позовної заяви покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 199 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція-109" (53222, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Херсонська, будинок 353; ідентифікаційний код 34766376) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгс ОСОБА_1" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Героїв Чорнобиля, будинок 102; ідентифікаційний код 39197984) 100000,00грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) основної заборгованості; 1600,00грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

07.06.2017

Суддя ОСОБА_3