РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2017Справа №910/4614/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОБУД"
про стягнення 40 232, 00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Упир П.І. - представник за довіреністю;
від відповідача:Духницький А.М. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ :

Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОБУД" (надалі - відповідач) про стягнення неустойки в загальному розмірі 40 232, 00 грн., що включає в себе 24 809, 64 пені та 15 422, 37 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з виконання робіт та постачання обладнання для їх виконання за договором № про закупівлю робіт від 13.11.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.05.2017 року.

Судове засідання 19.05.2017 року не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 року розгляд справи призначено на 02.06.2017 року.

02.06.2017 року відповідачем в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки в сумі 3 308, 09 грн. за прострочення поставки обладнання та в іншій частині позову відмовити повністю.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.06.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" (надалі за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОБУД" (надалі за договором - підрядник), було укладено Договір № про закупівлю робіт (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, підрядник взяв на себе зобов'язання виконати роботи по об'єкту: «Будівництво котельні на компресорній станції «Машівка» газопроводу «Союз» (ДСТУ Б Д.11-1-2013) (далі - роботи), відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язався прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Пунктом 3.1 Договору визначено, ціна договору складає: 9 800 041, 26 грн. з урахуванням ПДВ, що визначена Договірною ціною (Додаток 1), що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2. Договору, строк виконання робіт: з дати підписання Договору і до 30.06.2016 року. Етапи виконання робіт визначаються Календарним планом робіт (Додаток № 2), який є невід'ємною частиною договору.

Додатком № 2 до Договору закупівлі «Календарний графік виконання робіт» передбачено обов'язок підрядника:

- Здійснити постачання обладнання до 29.02.2016 року на суму 8 032 915, 56 грн.;

- Здійснити комплектацію матеріалами та виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт на суму 1 767 125, 70 грн. з дати отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт протягом 45 календарних днів.

Згідно пункту 10.1 Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.09.2016 р. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє підрядника та замовника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами Договору, він за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

За вимогами 180 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. 837, 875 ЦК України та ст.ст. 180, 181, ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Згідно із ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 875 ЦК України визначено, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 883 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається ГК України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

22 березня 2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 15, що обумовлені сторонами згідно Договору.

Станом на 30.06.2016 р., тобто на дату, яку сторони обумовили як строк виконання робіт, Відповідачем було частково виконано роботи вартістю 1 066 171, 25 грн., що підтверджується підписаними та належним чином завіреними актами приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2, № 3 за червень 2016 р., які містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на виконання умов Договору виконані роботи, загальною вартістю 1 728 460,74 грн., що підтверджується актом готовності об'єкта до експлуатації від 24.10.2016 р. та сертифікатом від 08.11.2016 р. серія ІУ № 58 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта «Будівництво котельні на компресорній станції «Машівка» газопроводу «Союз» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації (копії містяться в матеріалах справи). Вартість недовиконаних робіт становить 38 664, 96 грн.

З урахуванням вищезазначеного, позивач вказує на те, що в порушення строку виконання зобов'язання, Відповідачем виконано роботи загальною вартістю 662 289, 49 грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 4 за липень 2016 року на суму 484 845, 52 грн., підписаного 29.07.2016 р. та актів приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року № 5 на суму 156 935, 32 грн. № 6 на 20 508, 65 грн., що підписані та належним чином завірені сторонами 31.08.2016 р. (копії актів містяться в матеріалах справи).

Окрім того, як було зазначено вище, відповідач, на виконання умов Договору, прийняв на себе зобов'язання щодо постачання обладнання до 29.02.2016 р. на суму 8 032 915, 56 грн. Так, станом на 29.02.2016 р. Відповідачем було частково поставлено обладнання на загальну суму 7 991 040, 00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 22 від 23.12.2015 р.

Позивач вказує на той факт, що в порушення строку виконання зобов'язання, Відповідачем було поставлено обладнання після визначеної Договором дати, згідно з видатковою накладною № 7 від 31.03.2016 р. на суму 41 875, 56 грн. із простроченням на 30 днів (копія зазначеної накладної міститься в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень ст. ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, у разі порушення учасником господарських правовідносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Як вбачається з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 64- р «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств державного сектору економіки» ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», правонаступником якої є ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», віднесено до переліку підприємств державного сектору економіки (додаток 1), на які розповсюджуються положення ст. 231 ГК України.

Положенням ч. 2 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції застосовуються за порушення строків виконання зобов'язання, а саме: стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. При цьому штрафні санкції за порушення строків виконання зобов'язання, згідно ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України застосовуються незалежно від передбачення їх в договорі та договором може бути встановлений інший їх розмір.

Як вбачається в ст. 218 ГК України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до п. 7.3 Договору, за порушення строків виконання зобов'язань підрядник сплачує на користь замовника пеню в розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Порушення Відповідачем строків поставки устаткування та виконання робіт згідно 193, 218, 230 ГК України, 611-612 ЦК України тягне за собою відповідальність у вигляді нарахування йому штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язань в порядку та розмірах, встановлених ст.230-231 ГК України.

У зв'язку з вищезазначеним, позивачем нараховано неустойки за період прострочення:

- строку поставки обладнання з 01.03.2016 р. по 30.03.2016 р.: пеня - 376, 88 грн. та штраф - 2 931, 29грн.;

- строку здійснення комплектації матеріалами, виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з 01.07.2016 р. по 30.08.2016 р.: пеня - 24 432, 76 грн. та штраф - 12 491, 08 грн.

У зв'язку із невиконанням взятих на себе зобов'язань, Позивачем було пред'явлено Відповідачу претензію від 07.10.2016 р. за вих. № 8202/02 про нарахування неустойки за порушення договірних зобов'язань в частині порушення строку поставки обладнання за період прострочення з 01.03.2016 р. по 30.03.2016 р. та в частині порушення строку виконання робіт за період прострочення з 01.07.2016 р. по 07.10.2016 р. на загальну суму 47 542, 77 грн. з них, пеня - 29 483, 85 грн., штраф 7% - 18 058, 91 грн. (копія претензії та поштового повідомлення про вручення містяться в матеріалах справи).

Доказів погашення вищезазначеної заборгованості Відповідачем суду не надано.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення пені та штрафу, суд доходить висновку, що зазначені вимоги підлягають задоволенню частково, за розрахунком суду, а саме: за період прострочення строку поставки обладнання з 01.03.2016 року по 30.03.2016 року, пені - 376, 88 грн., штрафу - 2 931, 29 грн. та за період прострочення строку здійснення комплектації матеріалами, виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з 01.07.2016 року по 30.08.2016 року, пені - 24 399, 76 грн., штрафу - 12 421, 08 грн.

Судом дана належна оцінка відзиву відповідача на позовну заяву, водночас відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування того, що невиконання відповідачем умов договору спричинено позивачем, зокрема не надано доказів того, що дозвіл на виконання будівельних робіт був отриманий відповідачем 26.04.2016 року, а також доказів невчасного надання згоди на інші необхідні роботи, на що посилається відповідач. Доказів перегляду або зміни строків виконання робіт у зв'язку із обставинами які перешкоджають їх виконання суду не надано.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З приводу вимоги відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки в сумі 3 308, 09 грн. за прострочення поставки обладнання, що викладена у відзиві на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до суду 22.03.2017 р., водночас перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки в сумі 3 308,09 грн. розпочався 22.03.2016 р., отже позивачем не було пропущено строк позовної давності у зазначеній частині вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 525, 526, 610, 625, 837, 875, 883 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175, 180, 181, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 32-35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОБУД" (03187, м. Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 150 А, офіс 40; ідентифікаційний код: 37034538) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (18023, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 3; ) 15 352, 37 грн. штрафу, 24 776, 64 грн. пені та 1 595 грн. 90 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 07.06.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко