ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"01" червня 2017 р.Справа № 924/147/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:
головуючий суддя Олійник Ю.П., судді Гладій С.В., Смаровоз М.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, м. Старокостянтинів в інтересах держави
до 1. Старокостянтинівської районної державної адміністрації м.Старокостянтинів
2. Фермерського господарства "Юрій" с.Вербівочка Старокостянтинівський район Хмельницька область
про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди земельної ділянки загальною площею 77,50 га, укладений 12.06.2007р. між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та фермерським господарством "Юрій", який зареєстрований Старокостянтинівським районним центром Державного земельного кадастру, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 07.11.2007р. за №93
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача- Головне управління Держеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

Представники сторін:
Прокуратури Олійник І.О. за посвідченням від 12.01.15,

Відповідача 1 - не приймав участі,

Відповідача 2 - не приймав участі,

Третьої особи - Кравчук В.І. за дов. від 5.05.17.

У судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення прйимається 01.06.2017р., оскільки у судовому засіданні 31.05.2017р. оголошувалась перерва.

Прокурор в інтересах держави у позовній заяві та представник прокуратури у судовому засіданні просять визнати недійсним та припинити на майбутнє договір оренди земельної ділянки загальною площею 77,50 га, укладений 12.06.2007р. між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та фермерським господарством "Юрій", який зареєстрований Старокостянтинівським районним центром Державного земельного кадастру, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 07.11.2007р. за №93. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що оспорюваний договір оренди суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 13 Закону України "Про оцінку земель», оскільки розмір зазначеної у ньому орендної плати визначений без проведення нормативно-грошової оцінки землі. При цьому посилаються на ст.15 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 289 Податкового кодексу України, ст.ст. 203, 228 ЦК України. Крім того, вказують на те, що орендна плата є істотною умовою договору оренди землі, тому її визначення не згідно з вимогами чинного законодавства свідчить про відстуність істотної умови договору, що, у свою чергу, є підставою для визнання договору недійсним. Звертається увага на постанову Верховного суду України від 18.09.2013р., рішення Євросуду у справі «Трегубенко проти України» від 2.11.2004р., на те, що звернення прокурора до суду спрямовані на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, на необхідність дотримання обгрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Представник прокуратури у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі. У письмових поясненнях прокурором звертається увага на те, що прокурор обгрунтував у позові порушення інтересів держави, самостійне звернення прокурора до суду як позивача не вимагає повідомлення будь-якого іншого органу, який має відношення до спірних відносин про підстави представництва. Про факт відсутності проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки при укладенні договору оренди прокурор взнав із листа управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі, тому строк звернення до суду не порушено, а відповідач не надає доказів про те, що прокурор знав раніше про це. Звертається увага на лист Старокостянтинівської райради про те, що станом на 4.04.17 радою не затверджувалась техдокументація по нормативно-грошовій оцінці земельної ділянки для відповідача. При цьому згідно з ст.20 Закону України «Про оцінку земель» оцінка проводиться щодо окремої земельної ділянки.

Крім того, представником прокуратури надано 4.05.2017р. клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якому враховуючи подання відповідачем заяви про застосування строків позовної давності просить поновити прокурору строк звернення до суду та визнати його пропуск з поважних причин з наступних підстав. При цьому посилається на ст..ст.19-21 Закону України «Про прокуратуру», на те, що прокуратура не підміняє органи відомчого контролю і не втручається в господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству, на те, що проведенян перевірок є правом , а не обов`язком прокурора, чинним законодавством не передбачено строків та періодичності порведення перевірок. Тому підстави для проведення перевірки спірного договору у 2007 року за відсутності заяв та приводів у прокурора не було. Звертається увага, що сторонами не надано доказів , що спірний договір надсилався прокурору, відповідно твердженян відповідачів про те, що прокурор мав можливість дізнатися про порушення порядку передачі землі у 2007 році є припущенням, яке не підтверджено належними і допустимими доказами. Зазначається, що про факт відсутності проведення нормативно-грошової оцінки саме спірної земельної ділянки при укладенні спірного договору прокурор взнав згідно листа управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 13.01.2017р.

Відповідач 1 у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні 31.05.2017р. заперечують щодо задоволення позовних вимог, зазначають, що відповідно до п. 2.2 договору оренди нормативна грошова оцінка земельних ділянок наведена окремою довідкою, що додається та є невід`ємною частиною договору. На виконання п. 2.2 оспорюваного договору оренди земельної ділянки ФГ «Юрій» було надано до Старокостянтинівської райдержадміністрації витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 га сільськогосподарських угідь Березненської сільської ради Старокостянтинівського району від 28.01.2008р. Орендна плата сплачувалась відповідно до вказаних відомостей, щорічно, враховуючи коефіцієнт індексації. Тому твердження позивача про відсутність відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок вважає безпідставними. Нормами Закону України "Про оренду землі" не передбачено заборони приймати рішення про передачу земельної ділянки в оренду та здійснювати таку передачу лише з підстав відсутності нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Прокурором не наведено доказів щодо порушення істотних умов оспорюваного договору та не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на це. Відсутність у договорі оренди земельної ділянки істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним, та при вирішенні спору суд повинен встановити чи дійсно порушуються права держави у зв`язку з відсутністю в договорі оренди таких умов, визначити істотність цих умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача або держави. Крім цього посилається на те, що керівником прокуратури пропущено строк звернення до суду, а поважних причин такого пропуску в позовній заяві не наведено. Тому, в позові необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні 31.05.2017р. проти позову заперечують, посилаючись на ст.2, 45, 203, 215, 256, 638 ЦК України та ст.116, 124 ЗК України. Звертають увагу, що згідно довідки №98 від 26.01.2006р. за № 98 згідно розрахунків грошової оцінки земель Березненської сільської ради вартість 1 га сільськогосподарських угідь по Березненській сільській раді становить: орних земель - 4005,30 гривень, багаторічних насаджень - 3493,80 гривень, сіножаті - 965,20 гривень, пасовища - 750,7 гривень. На виконання п.2.2. оспорюваного договору оренди земельних ділянок відповідачем 2 було надано до Старокостянтинівської райдержадміністрації витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 гектара сільськогосподарських угідь Березненської сільської ради за №205 від 28.01.2008р. та орендна плата сплачувалась відповідно вказаних відомостей, щорічно враховуючи коефіцієнт індексації. Тому твердження позивача щодо відсутності відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є безпідставним. Відповідач 2 зазначає, що відсутність у договорі оренди земельної ділянки істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним, та при вирішенні спору суд повинен встановити чи дійсно порушуються права держави у зв`язку з відсутністю в договорі оренди таких умов, визначити істотність цих умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача або держави. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного суду України від 25.12.2013р. у справах № 6-78цс13 та 6-94цс13.

Відповідач 2 зазначає про безпідставність позовних вимог, оскільки після 15.07.2015 року прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст.23 Закону України ""Про прокуратуру". При цьому прокурор має право подавати позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не в будь-якому випадку, а лише, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Відповідно до абз. 2 та 3 ч. 4 ст. 23 Закону прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. У справі, яка розглядається керівник Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області позов подав 17.02.2017р., тобто, після набрання чинності Законом N 169 7-VII. Зазначає, що у позовній заяві та доданих до неї матеріалів відсутнє обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва керівником Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області інтересів держави у порядку, передбаченому законом. В матеріалах доданих до позовної відсутні будь-які матеріали, що захист інтересів держави, про які заявлено прокурором не здійснювались або неналежним чином здійснювались органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, зокрема, не долучено доказів, на підтвердження того, що Головне управління Держеокадастру у Хмельницькій області здійснювало неналежно чи взагалі не здійснювало захисту своїх інтересів. Керівником Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області в позовній заяві не обгрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави та в особі якого органу, чи спричинена шкода та інтереси якого органу державної влади підлягають захисту. З огляду на вищевикладене прокурор формально звертається до суду, лише для припинення договірних відносин між відповідачами по справі.

Відповідачем 2 звертається увага, що на виконання п.2.2. оспорюваного договору оренди земельних ділянок ним було надано до відповідача 1 витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 гектара сільськогосподарських угідь Верезненської сільської ради за №205 від 28.01.2008р. Тому твердження позивача, щодо відсутності відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є безпідставним. Нормами Закону України "Про оренду землі" та Земельного кодексу України не передбачено заборони приймати рішення про передачу земельної ділянки в оренду та здійснювати таку передачу лише з підстав відсутності нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки. Окрім цього, нормативно грошова оцінки земельних ділянок ФГ «Юрій» була проведена та надана Старокостянтинівській районній державній адміністрації. Посилається на те, що прокурором не наведено доказів, щодо порушення істоних умов оспорюваного договору та не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на це.

Відповідачем 2 подані дві заяви про застосування позовної давності, у якій, як і у відзиві на позов, зазначається, що керівником Старокостянтинівської місцевої прокуратури пропущено строк звернення до суду, а поважних причин такого пропуску в позовній заяві не наведено, тому в позові необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду. Звертається увага, що відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 27.05.2014р. № 3-23гс1420, від 02.09.2014р. № 3-82гс 1421, від 23.12.2014р. № 3-194гс1422, від 25.03.2015р. № 3-21гс15230, від 22.04.2015р. № 3-54гс1524, від 13.05.2015р. № 3-126гс1525, від 13.05.2015р. № 3-54гс1526, від 01.07.2015р. № 6-178цс1527. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20.09.2011р. за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення було отримати раніше. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.11.2016р. справі 6-2469цс16. Оскільки позивачем не надано жодного допустимого та належного доказу, про те, що він не міг з 12.06.2007р. (час укладення спірного договору оренди) дізнатися про порушення права особи, яка наділена відповідними повноваженнями у регулюванні спірних правовідносин, а тому мав можливість дізнатись про таке в межах строку звернення до суду. З цього слідує, що позивачем пропущено строк позовної давності, який закінчився 12.06.2010р.

Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у письмових поясненнях та представник у судовому засіданні по суті позову зазначає, що позов прокурора підтримує. При цьому посилається на те, що згідно з ст. 23 «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Тому належним та допустимим доказом проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення відповідної районної ради. Посилається на те, що ч. 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового Кодексу України і ч.1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст.1 Закону України «Про оцінку земель»). За змістом ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Отже, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Факт непроведення нормативної грошової оцінки у порядку, встановленому законодавством, є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Розглядом матеріалів справи встановлено:
Розпорядженням відповідача 1 - Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 15.03.2007р. №93/2007-р відповідачу 2 - ФГ "Юрій" надано у тимчасове користування на умовах оренди землі державної власності, що знаходяться за межами населених пунктів району, на території Березненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 102га.

На підставі розпорядження від 15.03.2007р. між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією ( відповідач 1) та ФГ "Юрій" ( відповідач 2) укладено спірний договір оренди земельних ділянок від 12.09.2007р., за умовами якого відповідач 1 як орендодавець передає, а відповідач 2 як орендар приймає у строкове платне користування на умовах оренди три земельні ділянки в межах Березненської сільської ради, а саме, в оренду надаються 3 земельні ділянки площею 77,50га, у т.ч. пасовищ 77,50га із земель запасу Березненської сільської ради.

Згідно з п.2.2 договору нормативно-грошова оцінка земельних ділянок наведена окремою довідкою, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.3.1 земельні ділянки надаються у тимчасове користування на умовах оренди строком до 15.03.2032р. Згідно з п. 4.1 договору орендна плата за землю встановлюється у розмірі 10,00грн. за 1га. за кожний рік оренди, виплачується щомісячно рівними частинами.

12.06.2007р. між Березненською сільською радою та ФГ "Юрій" складено акт визначення меж та прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення в натурі про прийом-передачі земельних ділянок площею 77,50га.

Згідно з довідкою Старокостянтинівського райвідділу земельних ресурсів від 26.01.2006р. №18 зазначена вартість 1га сільськогосподарських угідь по Березенській сільській раді.

Згідно Витягу Управління земельних ресурсів у Старокостянтинівському районі з техдокументації про нормативну грошову оцінку 1 га сільськогосподарських угідь Березенської сільської ради ( № 205 від 28.01.2008р.) надана вартість ріллі , багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ станом на 28.01.2008р.

17.01.2012р. стронами підписано додаткову угоду до договору оренди змельної ділянки від 17.01.2012р., згідно з якою сторони домовились про те, що із земель державної форми власності (землі запису) на території Березненської сільської ради надається земельна ділянка площею 77,50га., у т.ч. пасовища 77,50га, орендна плата становить 100,00за 1га. орендованолї земельної ділянки щорічно; річна сума орендної плати становить 7750,00грн.

На запит прокуратури управлінням Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі надано інформацію про те, інформація щодо проведення нормативно-грошової оцінки. у т.ч. і земельної ділянки, наданої в оренду ФГ "Юрій" відсутня, надано середню вартість 1 га сільськогосподарських угідь по сільських радах (лист від 13.01.2017р.).

На запит прокуратури Старокостянтинівською районною радою повідомлено про те, що технічна документація щодо відведення земельної ділянки ФГ "Юрій» не затверджувалась (лист від 18.01.2017р. №30).

Згідно з інформаційною довідкою від 24.04.2017р. Відділу у Старокостянтинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області станом на 15.04.2017р. технічна документація про нормативну грошову оцінку земельних ділянок , розташованих за межами населених пунктів Березненської сільської ради не надходила, надати відомості про вартість земельних ділянок згідно кадастрових номерів :08:045:0001, :08:042:0001, :08:043:0065 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва немає можливості.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:
Статтею 13 (п.7 ч. 1) Закону України "Про місцеві державні адміністрації" в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, передбачено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України в редакції чинній, на час прийняття спірного розпорядження районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 15.03.2007р. №93/2007-р ФГ "Юрій" надано у тимчасове користування на умовах оренди землі державної власності, що знаходяться за межами населених пунктів району, на території Березненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 102га.

Між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією ( відповідач 1) та ФГ "Юрій" ( відповідач 2) укладено договір оренди земельних ділянок від 12.09.2007р., за умовами якого відповідач 1 як орендодавець передає, а відповідач 2 як орендар приймає у строкове платне користування на умовах оренди три земельні ділянки в межах Березненської сільської ради, а саме, в оренду надаються 3 земельні ділянки площею 77,50га, у т.ч. пасовищ 77,50га із земель запасу Березненської сільської ради.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст.203 цього кодексу.

Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

Згідно з ст.13 Закону України "Про оренду землі" від 6.10.1998р. із змінами і доповненнями (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Приписами ст.15 вищевказаного Закону у редакції, чинній на момент укладення спірного договору, визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відповідно орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю".

При цьому судом враховується, що ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Крім того, згідно з ч.3 ст. 18 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою, а згідно з ч. 2 ст. 20 Закону дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно ст.23 цього Закону технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою, за межами населених пунктів - районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Така ж правова позиція у постановах Верховного суду України від 20.05.2015р. по справі №916/2294/14, від 8.04.2015р. по справі № 916/2439/14, , від 1.07.2015р. по справі № 916/1736/14, від 1.07.2015р. по справі № 916/2772/14, від 11.05.2016р. по справі № 6-824цс16, обов`язковість яких визначена ст. 111-28 ГПК України. Це спростовує обгрунтованість посилання відповідача 2 на висновки, викладені у постановах Верховного суду України від 25.12.2013р. у справах № 6-78цс13 та 6-94цс13, оскільки останні стосуються виключно висновків щодо застосування ст. 15 Закону України «Про оренду землі», щодо того, що відсутність у договорі оренди земельної ділянки істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним.

Враховуючи вищезазначене, обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися сторонами договору за власним волевиявленням. Відповідно не було дотримано встановленого законом порядку визначення орендної плати за спірну земельну ділянку відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки; орендна плата за оспорюваним договором розрахована в порушення порядку її визначення без проведення обов`язкової нормативної грошової оцінки.

В укладеному між відповідачами договорі оренди землі передбачено, що нормативно-грошова оцінка має бути визначена в окремій довідці, що є невід`ємною частиною договору (п.2.2. договору). Тому відповідач 2 на підтвердження надав довідку Старокостянтинівського райвідділу земельних ресурсів від 26.01.2006р. №18 із зазначенням вартості 1га сільськогосподарських угідь по Березенській сільській раді, а також Витяг Управління земельних ресурсів у Старокостянтинівському районі з техдокументації про нормативну грошову оцінку 1 га сільськогосподарських угідь Березенської сільської ради (№ 205 від 28.01.2008р.) щодо вартості ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ станом на 28.01.2008р.

Однак, судом враховується, що у відповідачів відсутня нормативна грошова оцінка земельних ділянок, зазначених у спірному договорі, яка б була проведена юридичною особою, яка отримала ліцензію на проведення робіт із землеустрою (всупереч ч.3 ст. 18 Закону України „Про оцінку земель) , дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не оформлені як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель ( всупереч ч.2 ст. 20 Закону України „Про оцінку земель), технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок не затверджена відповідною районною радою ( всупереч ст. 23 Закону України „Про оцінку земель). Натомість надані відповідачами докази не передбачені чинним законодавством як можливість заміни вищезазначеним доказам. Тому фактично нормативно-грошова оцінка в порядку, передбаченому чинним законодавством не проводилась і не затверджувалась відповідною районною радою. Зазначеним спростовуються аргументи відповідачів про наявність нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

З огляду на викладене, зазначення у договорі орендної плати без нормативно-грошової оцінки, відсутність нормативно-грошової оцінки та її затвердження є таким, що не відповідають чинному законодавству. Тому спірний договір не відповідає ст.ст. 13, 18, 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", ст. 15 Закону України "Про оренду землі". Відповідно це є підставою для визнання спірного договору недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Судом враховується також, що в процесі вирішення спору сторони могли самі усунути у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочинів недійсними. Така ж правова позиція у Постанові Верховного суду України від 13.03.2017р., на яку посилається відповідач 2. Однак, доказів щодо усунення у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, відповідачами не надано.

При цьому відповідач 2 надає копії договорів від 11.05.2017р. з ЗАЦ „Карат про зобов`язання про проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, однак, в силу ч.2 ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться - не рідше ніж один раз на 5-7 років, натомість доказів щодо її проведення не надано. На момент вирішення спору технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок для відповідачем 2 не проведена ( згідно наданих ним договорів послуги надаються протягом 60 днів при умові надання необхідних документів), тільки після наявності такої документації можливе її затвердження відповідною радою. Відповідно раніше не можуть бути внесені зміни в спірний договір відповідачем 2 з третьою особою по справі, а не з відповідачем 1, натомість представник третьої особи підримує позовні вимоги прокурора і просить задоволити позов.

За таких обставин, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи і відповідають чинному законодавству.

Судом враховується, що, зважаючи на норми статті 236 ЦК України і ч. 3 ст. 207 ГК України, зобов`язання за визнаним недійсним договором оренди припиняються на майбутнє. Тому спірний договір оренди підлягає визнанню недійсним з припиненням його дії на майбутнє. Аналогічна правова позиція у п.2.29 постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011р. « Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Щодо доводів відповідачів про відсутність обгрунтувань наявності підстав для здійснення представництва прокуратурою інтересів держави у порядку, визначеному законом, то судом на спростування аргументів відповідача 2 враховується, що згідно з ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У позовній заяві прокурором обґрунтовано вищезазначене, доведено, що у державного органу, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, відсутні повноваження на звернення до суду з посиланням на ст.5 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель, постанову Кабінету Міністрів України № 482 від 22.07.2016р. „Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, зазначено, що звернення прокурора до суду спрямовані на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, на необхідність дотримання обгрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності з посиланням на постанову Верховного суду України від 18.09.2013р. та рішення Євросуду у справі «Трегубенко проти України» від 2.11.2004р.

При цьому ч. 1 та ч. 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. За приписами ст.29 ГПК України визначено повноваження прокурора як учасника судового процесу у позовному провадженні, та передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Щодо заяв відповідача 2 про застосування позовної давності, то судом враховуються доводи відповідача про необхідність застосування при вирішенні спорів практики Європейського суду з прав людини згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, у т.ч. рішення від 22.10.1996р. у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 20.09.2011р. у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії». Однак, це може стосуватися правовідносин, у яких має місце перебіг позовної давності. Натомість, за позовом прокурора по даній справі, судом враховується, що за змістом ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлено в три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 названого Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Натомість прокурор не є стороною спірного договору та був позбавлений можливості під час укладання цього правочину перевірити його відповідність чинному законодавству. Подібна правова позиція Верховного суду України у постановах від 20.08.2013р. у справі №3-18гс13, від 23.09.2015р. у справі № 3-379гс15.

Норми, установлені ч.1 ст.261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист інтересів держави, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли прокурор довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави . Така ж правова позиція у постанові Верховного суду України від 25.04.2012р. № 6-15350вов1018.

За змістом норми ч. 1 ст. 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Така ж правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 10.06.2015р. по справі № у справі №6-267цс15.

Судом враховується, що згідно з ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, натомість посилання відповідача 2 не підтверджують доведення моменту, з якого прокурору як позивачу могло стати відомо про порушення інтересів держави. При цьому судом приймається до уваги, що про обставини, які стали підставою звернення до суду, прокурор дізнався лише в 2017 році після отримання листа управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 13.01.2017р.

За таких обставин позовна давність за позовом по даній справі не спливла, оскільки позов прокурором до відповідачів пред`явлено в межах встановленої чинним законодавством позовної давності.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, а спірний договір оренди від 12.06.2007р. між відповідачами підлягає визнанню недійсним з припиненням його дії на майбутнє.

Згідно з ст.ст.44, 49 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на відповідачів у рівних частинах. Оскільки судовий збір сплачено прокуратурою Хмельницької області, до структури якої входить Старокостянтинівська місцева прокуратура згідно з ст.ст. 14, 17 Закону України „ Про прокуратуру, наказу Генерального прокурора України № 94-ш від 28.09.2015р., то судовий збір стягується з відповідачів на її користь.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, м.Старокостянтинів в інтересах держави до Старокостянтинівської районної державної адміністрації м.Старокостянтинів, Фермерського господарства "Юрій" с.Вербівочка Старокостянтинівський район Хмельницька область про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди земельної ділянки загальною площею 77,50 га, укладений 12.06.2007р. між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та фермерським господарством "Юрій", який зареєстрований Старокостянтинівським районним центром Державного земельного кадастру, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 07.11.2007р. за №93, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Головне управління Держеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельних ділянок від 12.06.2007р. між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та Фермерським господарством "Юрій", зареєстрований Старокостянтинівським районним центром Державного земельного кадастру у книзі державної реєстрації договорів 07.11.2007р. за №93, з припиненням його дії на майбутнє.

Стягнути з Старокостянтинівської районної державної адміністрації м.Старокостянтинів (вул. К.Острозького, 70, код 21315239) на користь прокуратури Хмельницької області м. Хмельницький (провул. Військоматський, 3, код 02911102) 800,00 грн. (вісімсот гривень 00 коп.) відшкодування сплаченого судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фермерського господарства "Юрій" с. Вербівочка Старокостянтинівський район Хмельницька область (код 23845970) на користь прокуратури Хмельницької області (провул. Військоматський, 3, код 02911102) 800,00грн. (вісімсот гривень 00 коп.) відшкодування сплаченого судового збору). Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.06.2017р.

Головуючий суддя Ю.П. Олійник

Суддя С.В. Гладій

Суддя М.В.Смаровоз

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи,2,3 - відповідачам ( 31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 70) та ( 31112, Хмельницька обл., Старокостянтинівський район, с. Вербівочка.) рек