ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.06.2017 Справа № 920/1064/16
Суддя господарського суду Сумської області Котельницька В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/1064/16 за позовом Заступника керівника Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави, м. Ромни Сумської області, до відповідачів: 1) Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації, смт. Недригайлів Сумської області, 2) Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Ромни Сумської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна фінансова інспекція в Сумській області, про визнання недійсними результатів державної закупівлі, визнання недійним договору про закупівлю,

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від 1-го відповідача: не прибув

від 2-го відповідача: не прибув

від ВДВС: не прибув

прокурор: Правдюк В.В. (посв. № 044588 від 19.10.2016)

При секретарі судового засідання: Пономаренко Т.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.12.2016 у справі № 920/1064/16 позов задоволено повністю, визнано недійсними результати державної закупівлі, проведеної відділом освіти Недригайлівської районної державної адміністрації (42100, Сумська область, смт. Недригайлів, вул. Комінтерна, 7; ), оформлені протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів №16 від 10.05.2016, щодо визнання пропозиції конкурсних торгів фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (42000, Сумська область, м. Ромни, 3-й пров. Червоної, 35/15; ІПН НОМЕР_1) найбільш економічно вигідними; визнано недійсним договір №98 від 23.05.2016 про закупівлю товару 02.20.1 «Деревини необробленої», укладений між відділом освіти Недригайлівської районної державної адміністрації (42100, Сумська область, смт. Недригайлів, вул. Комінтерна, 7; ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (42000, Сумська область, м. Ромни, 3-й пров. Червоної, 35/15; ІПН НОМЕР_1); стягнуто з Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації (42100, Сумська область, смт. Недригайлів, вул. Комінтерна, 7; ) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; отримувач Прокуратура Сумської області, код 03527891, р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.; стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (42000, Сумська область, м. Ромни, 3-й пров. Червоної, 35/15; ІПН НОМЕР_1) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; отримувач Прокуратура Сумської області, код 03527891, р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

На виконання вищезазначеного рішення 20.03.2017 господарським судом Сумської області видано відповідний наказ.

До господарського суду від Прокуратури Сумської області надійшла скарга № 05/1-421вих-17 від 12.05.2017 на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця Роменського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких документів на підтвердження своїх позицій стосовно скарги прокурора до суду не подали.

06.06.2017 до господарського суду від органу ДВС надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням державного виконавця у відпустці.

Розглянувши зазначену заяву, суд не вбачає правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка сторін та представника органу ДВС судом не визнавалась обовязковою, тим більш, учасники розгляду скарги не були позбавлені права подати письмові пояснення стосовно фактів, викладених у скарзі у разі неможливості участі їх представника у судовому засіданні, а тому суд вважає за можливе розглядати подану прокурором скаргу за наявними матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України. Відтак, клопотання державного виконавця про відкладення розгляду поданої прокурором скарги, викладене у заяві від 30.05.2017, задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, розглядаються господарським судом, що видав виконавчий документ.

Таким чином, господарський суд розглядає скаргу прокурора, яка стосується виконання рішення у справі №920/1064/16, а саме, вимогу про визнання незаконними дій старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2М, щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду Сумської області від 20.03.2017.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями ж ч. 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як встановлено судом, прокурор звернувся до Роменського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою № 05/1-32вих17 від 10.04.2017 про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом № 920/1064/16 від 20.03.2017.

13.04.2017 державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 винесено повідомлення № 12325 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки судовий наказ не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутня дата народження боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа містяться у статті 4 вказаного Закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Повідомлення державного виконавця ґрунтується на тому, що у судовому наказі від 20.03.2017 не вказано дату народження боржника фізичної особи.

Однак суд вважає таку позицію державного виконавця помилковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного кодексу України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Як передбачено ст. 24 ЦК України, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Поняття юридичної особи викладене у ст.80 зазначеного Кодексу, зокрема юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

В свою чергу, відповідно до ст.50 Цивільного кодексу України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Статтею 51 ЦК України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

На підставі правила, встановленого у ст.51 ЦК України, до фізичних осіб - підприємців слід застосовувати норми спеціального (господарського) законодавства, якщо предметом регулювання безпосередньо є їх підприємницька діяльність. Натомість, слід брати до уваги норми цивільного законодавства, якщо предмет регулювання виходить за межі підприємницької діяльності, зачіпаючи приватні інтереси суб'єкта, та в повній мірі врегульовується нормами Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту викладеного, а також положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», в даному випадку державний виконавець на мав достатніх правових підстав ототожнювати поняття фізичної особи та фізичної особи-підприємця.

Згідно з наказом, виданим 20.03.2017 на примусове виконання судового рішення у справі № 920/1064/16 боржником є фізична особа - підприємець ОСОБА_1, а не фізична особа ОСОБА_1, як вказано у повідомленні державного виконавця від 13.04.2017.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Суд зазначає, що виконавчий документ судовий наказ від 20.03.2017, виданий на виконання рішення у справі № 920/1064/16, містить всі необхідні реквізити, установлені вимогами статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а також необхідні відомості які ідентифікують боржника як субєкта господарювання (оскільки саме такі субєкти можуть бути стороною у господарському процесі.)

Відповідно до абз. 1 п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що при винесенні повідомлення № 12325 від 13.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець не мав достатніх правових підстав для такого висновку (щодо повернення виконавчого документа стягувачу через не зазначення дати народження боржника фізичної особи-підприємця), а відтак, скарга Прокуратури Сумської області № 05/1-421вих-17 від 12.05.2017 на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця Роменського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 75, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Прокуратури Сумської області № 05/1-421вих-17 від 12.05.2017 на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця Роменського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області - задовольнити.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду Сумської області від 20.03.2017 у справі № 920/1064/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь прокуратури Сумської області витрат по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

3. Зобовязати Роменський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийняти до виконання наказ Господарського суду Сумської області № 920/1064/16 від 20.03.2017.

4. Копію даної ухвали надіслати скаржнику, сторонам у справі, органу ДВС з урахуванням ст. 87 ГПК України.

Суддя В.Л.Котельницька