РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017Справа №910/4217/17

За позовомПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 69593,58 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаОСОБА_2 - представник
від відповідачане з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 69593,58 грн. за договором банківського обслуговування б/н від 23.12.2013.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним договором банківського обслуговування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4217/17, розгляд справи призначено на 19.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача та відповідача, неподанням сторонами витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 17.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 за клопотанням представника позивача судом продовжено строк розгляду спору у справі №910/4217/17 на 15 днів, а у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача, а також неподанням учасниками процесу в повному обсязі витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 08.06.2017.

Представник позивача в судове засідання 08.06.2017 з'явився, уточнив заявлені позовні вимоги та підтримав їх в повному обсязі.

В судові засідання представник відповідача не з'явився. Відповідач вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки представника суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було підписано електронно - цифровим підписом заяву про відкриття поточного рахунку (далі - заява), на підставі якої Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" відкрито поточний рахунок №0030 для операцій за послугою "Гарантовані платежі".

Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до п. 3.2.2.11.1 умов договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронно - цифрового підпису усіма його сторонами.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем склалися кредитні правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до п. 3.1.1.73 Умов послугу "Гарантований платіж" позивач надає за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і ПАТ КБ "Приватбанк" (надалі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ "Приватбанк" заявок на договірне списання коштів (надалі - гарантований платіж або заявка), згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ "Приватбанк" зарахувати кошти на рахунок одержувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ "Приватбанк" як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Розділом 3.2.2 Умов регламентовано порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Згідно п. 3.2.2.1 Умов банк при наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заявці на договірне списання, в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювальна кредитна лінія (надалі - кредит) надається банком для виконання клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, не перевищує строку повернення кредиту, та може бути змінена або відмінена позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування клієнт - банк "Приват24"), шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, які вказані в заявці.

Після отримання ПАТ КБ "Приватбанк" за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом), ПАТ КБ "Приватбанк" розглядає її на предмет надання або відмови у наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов, термін повернення кредиту вказаний у заявці. Згідно з ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення клієнтом будь-яких зобов'язань, передбачених даним Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого з зобов'язань, має право змінити умови даних Умов, встановивши інший строк повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення з зазначенням дати строку повернення кредиту. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 01.02.2016 клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних, а починаючи з 01.02.2016 клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Як зазначав позивач у позові, відповідач користувався послугою ПАТ КБ "Приватбанк" "Гарантований платіж", отримуючи кредитні кошти, які надавались ПАТ КБ "Приватбанк" для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами, що підтверджується, зокрема, заявками на гарантований платіж за період з 23.12.2013 по 10.02.2014, які підписані електронним цифровим підписом, а також випискою з рахунку відповідача за період з 23.12.2013 - 24.03.2017.

Проте зобов'язання за кредитним договором відповідачем, як позичальником, належним чином не виконані.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/6508/15-г від 15.05.2015 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто з останнього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом по договору банківського обслуговування від 23.12.2013 у розмірі 24196,72 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 11950,05 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 4369,74 грн. за період по 03.02.2015 та судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Як зазначив позивач, вказане рішення станом на дату розгляду справи по суті не виконано, заборгованість не сплачено.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 09.02.2017 розмір нарахованих, але не сплачених відсотків, складає 27740,19 грн.

30.01.2017 позивачем на адресу відповідача направлена претензія про наявність заборгованості № 31223K2V4S0UP від 25/01/2017 з вимогою про погашення заборгованості, на яку відповідач не відповів, в добровільному порядку заборгованість не сплатив.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать обставини справи, в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не сплатив нараховані за договором відсотки за період з 04.02.2015 по 09.02.2017, у зв'язку з чим відповідно до п. 3.2.2.2 умов заборгованість за нарахованими відсоткам є простроченою. За період з 04.02.2015 по 09.02.2017 заборгованість відповідача перед позивачем по процентам за користування кредитом становить 27740,19 грн., розрахунок якої судом перевірений і з яким суд погоджується щодо сум, строків та ставок нарахувань.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 27740,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню.

Крім того, за прострочення виконання своїх зобов'язань за договором, позивачем заявлено до стягнення 41853,39 грн. пені за період з 04.02.2015 по 09.02.2017.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, такі як сплата неустойки і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції - це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов визначено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.3.3.9.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6 цього договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.3.2.2.10.4 нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Оскільки відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов'язань за договором, наведені порушення є підставою для застосування до відповідача штрафної санкції у вигляді пені, що обумовлено як ст.ст. 549, 611, 610, 612 Цивільного кодексу України, так і п. 3.2.2.10.1 Умов.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд погоджується з ним щодо строків, сум та ставок нарахувань, у зв'язку з чим задовольняє вимоги позивача в цій частині в повному обсязі, а саме в розмірі 41853,39 грн.

Враховуючи наведене, вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 27740,19 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 41853,39 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, у зв'язку із задоволенням позову, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03087, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 27740 (двадцять сім тисяч сімсот сорок) грн. 19 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 41853 (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят три) грн. 39 коп. та судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2017

Суддя Ю.М.Смирнова