ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 Справа № 904/4006/17
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергополюс», м. Кривий Ріг

До: Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 1 012 679, 80 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1 (дов. вих.№14/03-17 від 14.03.17р.);

Від відповідача: ОСОБА_2 (дов. №14-403юр. від 12.10.16р.)

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Енергополюс» (позивач) звернувся з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (відповідач) про стягнення 1 012 679, 80 грн. заборгованості ( в т.ч.: 694 284, 48 грн. основна заборгованість; 182 530, 24 грн. пеня; 105 278, 61 грн. інфляційні втрати та 30 586, 54 грн. - 3% річних. ) за поставлений товар за договором №1155 на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин по Україні від 12.02.15р., укладеним між сторонами. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обовязків за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що відповідно до положень п .3.4, 3.6., 4.1. договору №1155, специфікацій №3, №4, №5, передумовою виникнення обовязку відповідача з оплати поставленої продавцем продукції є сукупність наступних обставин: фактичне отримання покупцем продукції; отримання відповідачем від позивача всіх документів, передбачених п.3.6. договору №1155 ( рахунку-фактури, накладної , оригінал або копії документу, що підтверджує якість продукції); сплив 10 календарних днів з дати отримання покупцем оригіналу рахунку. За твердження відповідача, позивач за результатами поставки продукції за специфікацією №2 до договору №1155 не надав відповідачу повний комплект документів, які підтверджують якість товару; у звязку з чим у відповідача не виникло обовязку по оплаті поставленого позивачем товару. Також відповідач заперечував проти стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних, зазначаючи, що він не прострочив виконання грошового зобовязання; та надав контр- розрахунок 3% річних. Окрім того відповідач заперечував проти стягнення з нього пені , зазначаючи, що умовами договору не передбачено право позивача на стягнення з відповідача пені.

По справі оголошувались перерви з 13.04.17р. по 16.05.17р. та з 16.05.17р. по 30.05.17р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.15р. між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг (покупець) та ТОВ «Енергополюс» ( продавець ) укладено договір №1155 на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин по Україні, відповідно до умов якого та специфікації №2 від 20.03.2015р. продавець 06.05.15р. здійснив поставку покупцю товару на загальну суму 694 284, 48 грн. ( що підтверджується видатковою накладною №14 від 06.05.15р. та товарно-транспортною накладною №Р14 від 06.05.15р. , а.с.29, 30 )

Відповідно до Специфікації №2 від 20.03.15р. до вищезазначеного договору сторонами погоджено, що оплата продукції , поставленої на склад покупця, здійснюється в розмірі 100% від загальної вартості продукції протягом 10 календарних днів з дати надання відповідного оригіналу рахунку покупцеві (а.с.28). Згідно з п.2.1. договору загальна вартість продукції за договором складається з суми вартості всіх партій продукції, узгоджених по всім специфікаціям до даного договору. Ціна продукції, що поставляється покупцю, договірна і вказується для кожної позиції в специфікації (ціях), що є невідємною частиною договору. Поставка вважається виконаною продавцем за умови точної відповідності поставленої продукції замовленню на поставку покупця по строкам, номенклатурі і обсягу , після надання продавцем всіх супроводжувальних документів (п.3.4. договору). Згідно з п.3.6. договору (поміж-іншим), на момент прибуття продукції на склад покупця продавець має надати покупцю наступні документи: рахунок фактура; накладна ( видаткова , ТТН, залізнична накладна, курєрської служби), в якій вказані номери договору та замовлення на поставку в системі SAP/R3; податкова накладна , відповідно до вимог ДПІ ; оригінал документу, що підтверджує якість продукції . Відповідно до п.4.1. договору оплата вважається дата списання коштів з рахунка покупця на користь продавця; оплата продукції покупцем здійснюється в національній валюті України по банківських реквізитах продавця, зазначених у договорі в наступному порядку: 4.1.1. оплата продукції, поставленої на склад покупця, здійснюється після надання відповідного оригіналу рахунку покупцеві у терміни, узгоджені відповідними специфікаціями. (а.с.20-25, 26-27).

З матеріалів справи вбачається, що листом вих.№431 від 10.09.15р. позивач направив на адресу відповідача рахунки на оплату ( в т.ч. рахунок на оплату №63 від 06.05.15р. за вищезазначеним договором на суму 694 284, 48 грн. та податкові накладні (а.с.31-33 ). Цей лист було отримано відповідачем 15.09.15р. , що підтверджується відповідним поштовим повідомленням органів звязку ( а.с.33 , зворотній бік). Жодних зауважень з приводу отриманої продукції та товаро - супровідних документів до неї відповідач не висловив. Однак, в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач поставлену на його адресу продукцію у встановлений договором строк не оплатив; у звязку з чим на час винесення рішення у справі за ним рахується заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 694 284, 48 грн.. Окрім того , позивач відповідно до приписів ст.231 ГК України та ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 182 530, 24 грн. пені; 105 278, 61 грн. інфляційних втрата та 30 586, 54 грн. - 3% річних. (а.с.18-19).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ).У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1.12 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.13р. №14 (поміж-іншим): з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Судом було перевірно правильність нарахувань позивачем відповідачу інфляційних втрат та 3% річних.. Порушень щодо нарахуванням інфляційних втрат в сумі 105 278, 61 грн. судом не виявлено. Одночасно встановлено порушення під здійснення нарахування 3% річних в розмірі 30 586, 54 грн. Внаслідок здійсненого судом перерахунку , розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 30 529, 47 грн.

Відносно стягнення з відповідача на користь позивача 182 530, 24 грн. пені суд вважає за необхідне зазначити наступне. Договором №1155 на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин по Україні від 12.02.15р. не передбачене стягнення пені за порушення строків оплати продукції ( а відтак - не встановлено її розмір ) . Законодавство України в цілому не визначає розміру пені, який підлягає стягненню із суб'єкта господарських правовідносин за порушення ним господарського зобов'язання, у випадку, якщо це питання договором не регулюється. Оскільки розмір пені за порушення відповідачем зобов'язання не встановлюється ані договором, ані певним актом цивільного законодавства, то і стягнути її неможливо, незважаючи на доведеність факту порушення відповідачем зобов'язання за договором; а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені суд вважає за необхідне відмовити.

Доводи позивача щодо необхідності застосування ст. 231 Господарського кодексу України, не приймаються до уваги, оскільки, як вбачається з її змісту, дана стаття застосовується лише до підприємств, які належать до державного сектору економіки. Позивач не надав доказів того, що він належить до державного сектору економіки, більше того, він взагалі не посилається на те, що має відповідний статус, тому ці посилання є безпідставними (Аналогічної правової позиції дотримується ВГСУ у своїй постанові від 19.01.12р. у справі №37/206). Заперечення відповідача відносно того, що позивачем за результатами поставки продукції за специфікацією №2 до договору №1155 не надано відповідачу повного комплекту документів ( які підтверджують якість товару), у звязку з чим , у відповідача не виникло обовязку по оплаті поставленого позивачем товару, суд оцінює критично, оскільки відповідач прийняв продукцію без зауважень щодо її кількості , якості та товаро - супровідних документів до неї .

З урахуванням вищезазначеного , задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача: 694 284, 48 грн. основної заборгованості за договором; 105 278, 61 грн. інфляційних втрат та 30 529, 47 грн. - 3% річних. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити .

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст.525, 526, 549, 712 ЦК України; ст.ст.33, 49, 82-85 ГПК України , господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( 50095, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергополюс» ( 50026, м. Кривий Ріг, вул. Добролюбова, 35/9; ): 694 284, 48 грн. заборгованості за договором; 105 278, 61 грн. інфляційних втрат ; 30 529, 47 грн. - 3% річних та 12 451, 40 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити, судові витрати в цій частині покласти на позивача.

Суддя Васильєв О.Ю.

Повний текст рішення складено 30.05.2017 року.