КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа№ 910/2369/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін

від позивача: Татарчук О.Л. - представник за дов. №2 від 12.05.2017 року;

від відповідача: Портянка О.В. - представник за дов. №5 від 03.01.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017

у справі № 910/2369/17 (суддя: Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина"

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання незаконним та скасування рішення від 15.12.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" (далі- позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення від 15.12.2016 року №57.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що рішення №57, яким визнано дії Товариства, які полягають у поданні інформації в неповному обсязі на вимоги голови Відділення у встановлений строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон), є незаконним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 року у справі № 910/2369/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 року у справі №910/2369/17 скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема судом першої інстанції не було пийнято до уваги роз'яснення п. 13.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України.

Крім того, скаржник зазначив, що судом першої інстанції не було з'ясовано виконання яких саме завдань для відповідача було ускладнено в результаті відсутності копії саме другої сторінки договору №12/11-14.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 27.04.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" було прийнято до провадження.

У судовому засіданні 01.06.2017 року позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 року по справі №910/2369/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" - без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснювався розгляд спільної заяви ТОВ "Воля-Кабель" і ТОВ "Київські телекомунікаційні мережі" від 09.06.2016 року №659 щодо можливого порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді створення Товариством несприятливих умов діяльності заявникам, які мають намір надавати телекомунікаційні послуги мешканцям житлового будинку №7А (3А), розташованого по вул. Богданівська в м. Києві у житловому комплексу "Малахіт".

Відповідачем на адресу позивача було надіслано вимогу голови відділення на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №323.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №323, рекомендований лист вручений 23.06.2016 року уповноваженому позивачем на одержання пошти Мельниченко.

Позивачу необхідно було надати інформацію протягом 15 календарних днів з дня одержання вимоги, тобто до 08.07.2016 року.

Позивач в свою чергу листом від 30.06.2016 року №507 звернувся до відповідача з проханням продовжити строк подання інформації на вимогу до 22.07.2016 року включно.

Відділення повідомило позивача про продовження строку надання інформації на вимогу до 22.07.2016 року включно листом від 06.07.2016 року за №02-05/2300.

Листом від 20.07.2016 року №604 позивач надав до відповідача запитувану у вимозі інформацію. Так, згідно з пунктом 2 вимоги позивачу необхідно було надати документи, на підставі яких останнього визначено обслуговуючою організацією багатоквартирного житлового будинку №7А, що розташований по вул. Богданівська в місті Києві.

У відповідь на даний пункт вимоги позивач надав копію договору №12/11-14 про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку від 12.11.2014 року, укладеного позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рєнт-Сервіс". Проте надана копія договору містила не всі сторінки, оскільки перша сторінка закінчувалася пунктом 2.4, а наступна (друга) сторінка договору розпочиналася з підпункту 3.2.16 пункту 3.2.

Тобто, позивачем не було надано до відділення копію однієї сторінки договору.

У зв'язку з цим розпорядженням адміністративної колегії відповідача від 18.10.2016 року №47-р було розпочато розгляд справи №988/47-р-02-05-16 за ознаками вчинення позивачем порушення, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк.

24.10.2016 року позивач отримав від відповідача вимогу про надання інформації № 02-05/3584 від 19.10.2016 року (а.с. 26-28) в якій було зазначено, що останній здійснює розгляд справи № 986/45-р-02-05-16 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 1 даної вимоги зазначалося про необхідність надати копію «договору (усі сторінки) № 12/11-14 про передачу на баланс багатоквартирного будинку, укладеного 12.11.2014 року із забудовником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Рєнт-Сервіс».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було повторно підготовлено та подано до відповідача копію договору №12/11-14 від 12.11.2014 року, а також надано роз'яснення, що під час підготовки документів, які подавалися на вимогу № 02-05/2150, з технічних причин під час ксерокопіювання оригіналу договору було пропущено другу сторінку (текст з п. 2.5 по п.3.2.15). Ксерокопія даної сторінки не була виготовлена та не була долучена до матеріалів.

Тобто, позивач роз'яснив відповідачу, що відсутність сторінки договору не була викликана намірами позивача перешкодити відділенню АМКУ дослідити документи, а сталася випадково в зв'язку з необхідністю виготовлення великої кількості копій документів.

Про відсутність будь-якого умислу у недолученні до копії договору ксерокопії одної сторінки було повідомлено і в письмових запереченнях на подання про попередні висновки в справі № 988/47-р-02-05-16, а також заявлено представником позивача під час розгляду справи на засіданні адміністративної колегії, яке відбулося 15.12.2016 року (наявне в матеріалах справи).

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що позивач дізнавшись з вимоги № 02-05/3584 від 19.10.2016 року про необхідність подати копію всіх сторінок договору, надав ще раз копію витребуваного документу.

Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 16.12.2016 року було винесено рішення у справі № 988/47-2-05-16 яким визнано дії Товариства з обмеженою відповідальності «Інвестбудгаличина» порушенням, передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та накладено штраф у розмірі 6800,00 грн.

Відповідно до п.п. 13, 13.1, 13.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно; господарські суди у розгляді відповідних справ мають з'ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки; подання інформації в неповному обсязі трактується як подання інформації не з усіх вимог відповідного запиту.

Так, в вимозі про надання інформації № 02-05/2150 від 17.06.2016 року було визначено 9 пунктів, по яким запитувалася інформація, одним з яких і був пункт за порядковим номером 2, щодо надання документів на підставі яких позивач визначений обслуговуючою організацією будинку. Було надано відповіді по всім дев'яти пунктам з наданням копій підтверджуючих документів.

Будь-яких повідомлень від Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про те, що ТОВ «Інвестбудгаличина» 20.07.2016 року не подало в повному обсязі інформацію, яка запитувалася в пункті № 2 вимоги 02-05/2150 до позивача - не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, повторної вимоги від відповідача, в якій би зазначалося про необхідність надати відповідь на питання щодо наявності правових підстав (документів) щодо визначення позивача обслуговуючою організацією будинку, або з'ясовувалися б обставини неподання такої інформації - також не надходило.

Вимога про надання копії договору (усіх сторінок) № 12/11-14 від 12.11.2014 року в повному обсязі була виконана, і копія зазначеного договору повторно була надана відповідачу.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що в рішенні відповідача за №57 від 15.12.2016 року відсутні будь-які чіткі обґрунтування чим саме відсутність однієї сторінки договору (і саме цієї сторінки), який регулював правовідносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рєнт-Сервіс», та не мав прямого відношення ні до заявників Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі», ні до послуг, які вони надають чи мають намір надавати, - ускладнило виконання завдань відповідача.

Крім того, відповідачем в суді апеляційної інстанції також не було надано належних пояснень та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України ускладнення виконання завдань покладених на відповідача , в чому саме полягали такі ускладнення та до яких наслідків вони призвели.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які є належними і допустимими і мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.п. 29, 32 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України, рішення приймається при доведенні вчинення порушення, та в рішенні наводяться його мотиви, зазначаються встановлені обставини з посиланням на відповідні докази.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність обґрунтування рішення № 988/47-р-02-05-16, зокрема в чому полягали відповідні ускладнення та до яких наслідків вони призвели, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначене рішення не відповідає п.п. 29, 32 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України, а рішення суду першої інстанції ухвалено без належного врахування положень п.п. 13, 13.2, 13.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року, пункту 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, згідно п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 року по даній справі підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, порушення норм матеріального і процесуального права, в порядку п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" - підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, покладаються: при відмові в позові - на позивача.

Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта, а при задоволенні апеляційної скарги - на іншу сторону.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 року у справі №910/2369/17 - скасувати та прийняти нове рішення, яким:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2016 року у справі № 988/47-р-02-05-16.

Стягнути з Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. В. Липківського, 45, ), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина (01011, м. Київ, вул. Печерський узвіз, 19 ), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду 3200,00 грн (три тисячі двісті гривен 00 копійок) судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

3. Стягнути з Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. В. Липківського, 45, ), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина (01011, м. Київ, вул. Печерський узвіз, 19 ), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду 3520,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять гривен 00 копійок) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/2369/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич