РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"29" травня 2017 р. Справа № 906/1728/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Терещук Ю.В. (довіреність від 30.04.2017р.);

відповідача- не зявився;

відділу ДВС- не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Житомирській об-ласті на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.02.2017р. за наслідками розг-ляду скарги на дії Відділу ДВС у справі №906/1728/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю спортивно-комерційного клубу

«Скіф» в особі Ліквідаційної комісії с.Вел.П'ятигірка Бердичівського р-ну Житомирської обл.

про зобов'язання вчинити дії,-

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 22, 28 Господарського про-цесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу за-явлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 21.02.2017р. у справі №906/1728/ 15 (суддя Гансецький В.П.) задоволено скаргу Позивача на дії Бердичівського міськрайонного від-ділу державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Житомирській області (надалі в тексті Відділ ДВС) за позовом Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» (на-далі в тексті Банк) до Товариства з обмеженою відповідальністю спортивно-комерційного клубу «Скіф» в особі Ліквідаційної комісії (надалі в тексті Товариство) про зобовязання вчинити дії. (арк.справи 136-138).

Ухвала вмотивована тим, що Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не було вжито усіх заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/1728/15 від 25.07.2016р., виданого на виконання рішення від 04.02.2016р.(арк.справи 137).

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Відділ ДВС подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.02.2017р. у даній справі.(арк.справи167-173).

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала винесена судом із порушенням норм матеріально-го права, оскільки суд першої інстанції не врахував, що державний виконавець Відділу ДВС вчи-нив всі передбачені законом дії для виконання наказу господарського суду №906/1728/15 від 25.07. 2016р. Так, під час виїзду на місце реєстрації Товариства, державний виконавець встановив, що за фактично вказаною адресою товариство не перебуває. Крім того, ідентифікуючі дані ліквідатора Відповідача ОСОБА_1 відсутні у витязі з Єдиного державного реєстру юридич-них осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на таке, керуючись поло-женнями Закону України «Про виконавче провадження» Відділ ДВС виніс постанову про повернен-ня виконавчого документа стягувачеві.(арк.справи 168-170).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2017р. поновлено про-пущений строк та прийнято апеляційну скаргу Відділу ДВС до провадження, справу призначено до розгляду.(арк.справи 164, 165).

У день судового засідання 29.05.2017р. через канцелярію апеляційного суду Банк подав запе-речення, у яких просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.(арк.справи 187-190). В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав свої пояснення.

Відповідач та Скаржник не забезпечили явку своїх представників в призначене на 29.05. 2017р. судове засідання, хоч про час і місце розгляду скарги були повідомлені у встановленому по-рядку.(арк.справи 181-186).

Разом з тим, оскільки, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду у даній спра-ві від 12.05.2017р. явка представників сторін не визнавалась обовязковою та з врахуванням 15-тиденного строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу, колегія суддів вважає за можливе розг-лянути скаргу по суті.(арк.справи 165).

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2015 року ПАТ «ДельтаБанк» звернулося з по-зовом до ТзОВ Спортивно-комерційний клуб «СКІФ» в особі Ліквідаційної комісії про зобовязан-ня вчинити дії, а саме включити в проміжний баланс Товариства кредиторські вимоги Банку в су-мі 1 725 284 грн. 41 коп.(арк.справи 3-5).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.02.2016р. у справі №906/1728/15 задоволено позов та зобовязано Ліквідаційну комісію Товариства включити до проміжного лікві-даційного балансу кредиторські вимоги Банку в сумі 1 725 284 грн. 41 коп., а також присуджено до стягнення з Відповідача на користь Банку 1 218 грн. витрат зі сплати судового збору.(арк.справи 83-85).

На виконання даного рішення місцевим господарським судом 19.02.2016р. та 25.07.2016р. видано накази №906/1728/15.(арк.справи 93, 97).

Матеріалами справи стверджено, що у грудні 2016 року Банк отримав повідомлення Відділу ДВС від 30.11.2016р. №3/7072 про повернення виконавчого документа стягувачеві та постанову Відділу ДВС від 30.11.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52012108 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської об-ласті від 25.07.2016р. №906/1728/15 на підставі п.5 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».(арк.справи 109-110).

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2016р. в порядку ст.1212 ГПК України Банк звер-нувся до господарського суду Житомирської області зі скаргою, в якій просив: визнати не закон-ними дії посадових осіб Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Го-ловного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині винесення постано-ви від 30.11.2016р про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52012108. та про скасування даної постанови.(арк.справи 100-102).

Скарга обґрунтована тим, що повернення стягувачеві виконавчого документа №906/1728/15 від 25.07.2016р. є неправомірним та незаконним, а постанова від 30.11.2016р., хоч і містить покли-кання на п.5 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі в тексті Закон) прийнята Відділом ДВС з порушенням норм чинного законодавства. Стягувач вважає, що посадо-вими особами Відділу ДВС не було вчинено жодної дії щодо розшуку ТзОВ спортивно-комерцій-ного клубу «Скіф» в особі Ліквідаційної комісії, зокрема, не було вжито заходів у повному обсязі, як це передбачено ст.18, ч.2 ст.36 Закону, ч.4 розділу IX Інструкції з організації примусового вико-нання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5. Тому бездіяльність Відділу ДВС є незаконною, безпідставною, необґрунтованою і такою, що порушує права та інтереси Банку як стягувача у виконавчому провадженні.(арк.справи 100-101).

Як вже зазначалося вище, ухвалою від 21.02.2017р. господарський суд Житомирської об-ласті погодився з доводами Банку та задоволив скарги на дії Відділу ДВС.(арк.справи 136-138).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при винесенні ос-каржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає задово-ленню, з огляду на наступне:

Право Позивача (стягувача) очікувати на виконання, а обовязок Відповідача (боржника) ви-конати дії, передбачені рішенням суду, що набрало законної сили, є обовязковим на всій терито-рії України. Рішення, ухвали, постанови господарського суду виконуються у порядку, встановлю-ному Законом України «Про виконавче провадження».(ст.124 Конституції України, ст.115 ГПК Ук-раїни).

Стаття 1212 ГПК України встановлює право стягувача, боржника або прокурора подати скар-гу на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Предметом скарги є бездіїяльність державного виконавця та незаконність постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів звертає увагу, що з 05 жовтня 2016р. від-носини сторін на стадії виконання рішення регулює Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції від 02 червня 2016р. №1404-VIII (надалі в тексті Закон).

Так, частиною 2 Перехідних положень передбачено, що з дня набрання чинності цим Зако-ном, втрачає чинність зокрема, Закон України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999р., №24, ст.207 із наступними змінами), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Матеріали справи свідчать, що 30.11.2016р. начальником Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомир-ській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконав-чому провадженні №52012108 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/1728/15 від 25.07.2016р. на підставі п.5 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконав-че провадження».(арк.справи 109-110).

Правовий аналіз вищевикладених норм та зазначених обставин надає колегії суддів підста-ви для висновку про обґрунтоване застосування місцевим судом під час розгляду скарги від поло-жень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., оскільки у даному випадку скарга на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого доку-мента стягувачеві, винесена після набрання 05.10.2016р. чинності Законом, а тому повинна розг-лядатись в порядку, визначеному цим Законом.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі Відділ ДВС зазначає про проведення виконавчих дій, а саме формування витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпри-ємців та громадських формувань для встановлення ліквідатора Відповідача та виїзд на місце реє-страції боржника, здійснений 11.10.2016р. та 29.11.2016р., тобто після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р.

Тому, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ст.1 Закону виконавче провад-ження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рі-шень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рі-шень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.(ст.3 За-кону).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Розшук боржника-юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом по-дання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. (ч.2 ст.36 Закону).

Виконання рішення, яке зобовязує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.(ч.3 ст.24 Закону)

Крім того, частиною 4 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 встановлено, що за неможливості зясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертає-ться з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Відповідно до ч.5 ч.1 ст.37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо, зокрема, зясувати місцезнаходження боржни-ка-юридичної особи.

Стаття 33 ГПК України встановлює обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись із апеляційною скаргою Відділ ДВС вказує, що 11.10.2016р. для встановлення особи керівника ліквідатора було сформовано витяг з Державного реєстру юридичних осіб, фі-зичних осіб підприємців та громадських формувань та встановлено, що головою комісії з припи-нення чи ліквідатором є ОСОБА_1, інші ідентифікуючі дані, такі як, дата народ-ження, паспортні дані, ідентифікаційний номер платника податку в даному витягу відсутні. Також з даного витягу додатково встановлено, що згідно рішення Житомирського окружного адміністра-тивного суду №806/2198/15 від 07.07.15р. припинено юридичну особу ТзОВ «СКК «Скіф». Крім того, 29.11.2016р. виїздом за місцем реєстрації Товариства по вул.Леніна 25-Б в с.В.Пятигірка Бер-дичівського району держаним виконавцем встановлено, що за вказаною адресою Товариство фак-тично відсутнє, мешканцям села нічого невідомо про таке підприємство, громадянин ОСОБА_1 не є мешканцем даного села, про що складено акт державного виконавця.

Розглядаючи дану скаргу, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять, а Відділ ДВС не додав ні до заперечень в суд першої інстанції, ні до апеляційної скарги доказів звернення до суду про розшук ліквідатора Товариства, або звернення до засновників щодо вста-новлення місцезнаходження Товариства чи ліквідатора. Також відсутні докази звернення держав-ного виконавця до Адресно-довідкового бюро Департаменту міграційної служби із запитом про ре-єстрацію місця проживання або місцеперебування ОСОБА_1 або про проведення розшукової роботи Адресно-довідковим бюро.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст.104 ЦК України, юридична особа є та-кою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Разом з тим, Відділ ДВС посилається на припинення ТзОВ «СКК «Скіф» за судовим рішенням Жи-томирського окружного адміністративного суду від 07.07.2015р. у справі №806/2198/15. При цьо-му, із бази даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та гро-мадських формувань колегія суддів встановила, що Товариство перебуває в стані припинення з 08.09.2015р. за судовим рішенням, що не свідчить про завершення процедури його ліквідації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіаль-ного управління юстиції у Житомирській області не було вжито усіх заходів передбачених Зако-ном України «Про виконавче провадження» щодо виконання наказу господарського суду Жито-мирської області №906/1728/15 від 25.07.2016р., виданого на виконання рішення від 04.02.2016р.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення скарги на дії та визнання незаконними дій посадових осіб Бердичівського міськрайонного відділу державної вико-навчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині винесення постанови від 30.11.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у вико-навчому провадженні №52012108, а також скасування постанови від 30.11.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52012108, винесеної заступни-ком начальника Відділу ДВС ОСОБА_2, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.02.2017р. без змін.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вва-жає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106, 1212 Господарського процесуа-льного кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Житомирській області на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.02.2017р. у справі №906/1728/15 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №906/1728/15 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.