ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 справа № 908/494/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від прокурора: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 ОСОБА_5 - за посвідченням не зявився ОСОБА_6 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк
на рішення Господарського суду Запорізької області
від06.04.2015р.
у справі№ 908/494/15-г (суддя Науменко А.О.)
за позовомПрокурора Жовтневого району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Департамента міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь, Донецька область
доПублічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк
простягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення № 1813-І-2012 від 10.04.2012 р. в сумі 37577,26 грн., 1419,26 грн. пені та 1619,13 грн. за послуги орендодавця

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Жовтневого району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Департамента міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь, Донецька область звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення № 1813-І-2012 від 10.04.2012 р. в сумі 37577,26 грн., 1419,26 грн. пені та 1619,13 грн. за послуги орендодавця.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.03.2015р. у справі №908/494/15-г замінено позивача - Управління міського майна Маріупольської міської ради на його правонаступника - Департамент міського майна Маріупольської міської ради.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.2015р. у справі №908/494/15-г позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради суму 37577грн. 26коп. заборгованості з орендної плати, суму 1407грн. 18коп. пені, суму 1619грн. 13коп. за послуги орендодавця та 1827грн. судового збору за подання позовної заяви. В іншій частині позову відмовлено.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» м. Київ в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2015р. у справі №908/494/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає порушення норм матеріального та процесуального права та неповне зясування фактичних обставин справи.

Скаржник зазначає про те, що відсутність переліку населених пунктів, затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України жодним чином не вказує на позбавлення наданого Штабу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України первісного права на надання інформації щодо віднесення м. Маріуполь до території зони проведення антитерористичної операції.

Крім того, апелянт вказує на те, що оскільки всі вимоги позовної заяви випливають із умов договору оренди та є похідними від обовязку сплатити орендну плату, відсутні правові підстави для задоволення решти позовних вимог на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Прокурор у судове засідання зявився, заперечував проти доводів апеляційної скарги. Представник позивача у судове засідання не прибув.

Представник відповідача у судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор та представник відповідача проти розгляду справи за відсутністю представника позивача не заперечували.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи за відсутністю представника позивача за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2012р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, правонаступником якого є Департамент міського майна Маріупольської міської ради (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Донецької філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1813-І-2012 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю), розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Сеченова, 78, загальною площею 1405,50 кв.м. (721,40 кв.м. - 1 поверх, 684,10 кв.м. - підвал) згідно технічного паспорту БТІ, для виростання під АТС-38 (п. 1.1. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що вступ Орендаря у тимчасове платне володіння та користування приміщенням здійснюється на підставі договору на право оренди нежитлового приміщення міської комунальної власності з моменту підписання акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення.

Відповідно до п.п. 4.2., 4.3. Договору за орендоване приміщення орендарю встановлена орендна плата на рівні базового місяця (грудень 2011р.) у розмірі 10513,14 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, який опубліковано у поточному місяці, а також з урахуванням цього індексу здійснюється перерахунок за попередній місяць. Орендар сплачує встановлену орендну плату не пізніше останнього дня поточного місяця. Орендар зобов'язаний отримати рахунок на оплату в бухгалтерії управління міського майна Маріупольської міської ради. Рахунки на оплату видаються орендарю з 11 по 19 число кожного місяця.

Згідно з п. 7.1. Договору сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє з 01.01.2012р. до 31.12.2012р.

Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками їх підприємств без заперечень.

Відповідно до п.1.1. Положення про Департамент міського майна Маріупольської міської ради, останній (код ЄДРПОУ - 23599040) є правонаступником прав та зобовязань Управління міського майна Маріупольської міської ради (Орендодавця за укладеним договором, код ЄДРПОУ - 23599040).

Оцінивши зміст спірного договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за правовою природою є договором оренди, до відносини якого, за правилами абзацу другого частини першої статті 193 Господарського кодексу України, застосовуються норми глави 58 Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, а також Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно умов ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють у тому числі й органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Частиною 1 ст. 4 Закону передбачено, що об'єктами оренди за цим Законом є у тому числі й нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду.

Відповідно до ч.1. ст. 759 Цивільного кодексу України та ч.1. ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Прокурором заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті оренди в розмірі 37577,26 грн. та заборгованості за послуги орендодавця в розмірі 1619,13 грн., згідно договору № 1813-І-2012 за період: з вересня по листопад 2014 року (включно).

Відповідно до ст. 10 Закону орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Згідно із п.п б), в) п.3.2 договору № 1813-І-2012, орендар зобов'язується: - щомісячно і у повному обсязі вносити одержувачу (місцевий бюджет Жовтневого району, , р/р 0052; банк одержувача: ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, код платежу 22080401-п.9.3. договору) орендну плату не пізніше останнього дня поточного місяця; - щомісячно і у повному обсязі з 01.02.2012р. вносити, не пізніше останнього дня поточного місяця, орендодавцю плату за послуги з обслуговування орендаря, яка складає: ціна послуги без урахування ПДВ - 351,38 грн., сума ПДВ - 70,28 грн. Вартість витрат з обслуговування орендаря може змінюватись орендарем в односторонньому порядку.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Плата за користування майном встановлюється договором найму (ч.1. ст. 762 Цивільного кодексу України).

Приписами ст.ст. 18,19 Закону встановлено, що орендна плата вноситься своєчасно та незалежно від результатів господарської діяльності орендаря.

Також, прокурор просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги орендодавця в розмірі 1619,13грн.

Крім того, пунктом 6.3. договору № 1813-І-2012 від 10.04.2012р. передбачено, що за порушення терміну внесення орендної плати, починаючи з першого числа місяця наступного за звітним, з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок НБУ від місячної орендної плати за кожний день прострочення.

Невиконанням відповідачем умов Договору стало підставою для нарахування пені в сумі 1419,26 грн. за загальний період: з 01.11.2014р. по 19.01.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.2015р. у справі №908/494/15-г позовні вимоги задоволено частково, оскільки судом першої інстанції був здійснений перерахунок пені за заявлений прокурором період.

Зазначене рішення місцевого господарського суду було мотивоване доведеністю факту існування заборгованості з орендної плати у сумі 37 577,26грн. за період з вересня 2014р. по листопад 2014р., за послуги орендодавця в розмірі 1619,13грн. та пені в сумі 1407,18 грн. за загальний період: з 01.11.2014р. по 19.01.2015р. за Договором оренди від 10.04.2012р. №1813-І-2012 та відсутністю підстав для застосування ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі «Про тимчасові заходи…»).

За загальним правилом, укладений між сторонами договір, є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обовязків, зокрема, права Орендодавця на отримання орендних платежів.

За загальними правилами цивільного права договір є обовязковим до виконання.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Разом з тим, Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р. введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Законом України «Про тимчасові заходи…» визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно ст. 1 цього Закону, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Враховуючи зазначене, в зазначеному випадку пріоритетному застосуванню підлягають саме спеціальні норми Закону України «Про тимчасові заходи…», а саме ст. 1, що визначає період проведення антитерористичної операції, який охоплює визначений місцевим судом період формування стягуваної заборгованості з орендної плати (вересня 2014р. по листопад 2014р.) та територію проведення антитерористичної операції, що визначається населеними пунктами, визначеними у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку та ст.7 цього Закону, що скасовує орендну плату за користування державним та комунальним майном на вказаний період проведення антитерористичної операції для субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на такій території.

Апеляційний суд зазначає, що спеціальність означених законодавчих приписів відносно обовязку сплати орендної плати за користування комунальним майном зумовлена п.3 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи…».

Відповідно до п.1 його Прикінцевих та перехідних положень зазначений Закон набрав чинності з наступного дня після його опублікування, яке відбулося 14.10.2014р. у «Голосі України» №197 та встановив тимчасове спеціальне право орендарів не здійснювати орендні платежі за користування комунальним майном впродовж відповідного періоду (що розпочався з 14.04.2014р.), коло яких цим Законом доручено Кабінету Міністрів України (абз. 3 п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи…»).

Згідно з Розпорядження №1053-р від 30.10.2014р. Кабінет Міністрів України встановив коло субєктів, яким, зокрема, Законом України «Про тимчасові заходи…» надане спеціальне право щодо звільнення від орендної плати за користування комунальним майном, що зумовило персональне набуття відповідними субєктами означеного тимчасового права з огляду на приписи ч.2 ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» №794-VII від 27.02.2014р.

Як вбачається з приписів ч.2 ст.19 Конституції України Кабінет Міністрів України, як орган державної виконавчої влади може здійснювати свої повноваження виключно у визначених Конституцією та законами України межах.

При цьому, зупинення дії актів Уряду в силу п.15 ч.1 ст.106 Конституції України та ч.6 ст.49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» може бути здійснено лише Президентом України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд всупереч положень ст.8 Конституції України дійшов безпідставного висновку щодо неможливості застосування у розглядуваній справі спеціальних норм ст.7 Закону України «Про тимчасові заходи…» лише з мотивів існування розпорядження №1079-р від 05.11.2014р., що призвело до прийняття неправильного рішення у справі відносно позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 37 577,26грн. за період з вересня 2014р. по листопад 2014р. та пені в сумі 1407,18 грн. за загальний період: з 01.11.2014р. по 19.01.2015р.

З огляду на таке, у суду, в силу вимог ст.8 Конституції України та ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, відсутні підстави не застосовувати розпорядження КМУ №1053-р від 30.10.2014р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» лише з мотивів подальшого прийняття розпорядження №1079-р від 05.11.2014р.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність в силу скасування за спеціальною нормою зобовязання зі здійснення стягуваної орендної плати та нарахування пені на неї впродовж періоду її формування, унеможливлює як порушення такого зобовязання Відповідачем у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, так і примушення у судовому порядку до виконання такого відсутнього обовязку зважаючи на приписи ч.1 ст.19 Конституції України та ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги орендодавця в розмірі 1619,13грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із п.п в) п.3.2 Договору № 1813-І-2012, орендар зобов'язується щомісячно і у повному обсязі з 01.02.2012р. вносити, не пізніше останнього дня поточного місяця, орендодавцю плату за послуги з обслуговування орендаря, яка складає: ціна послуги без урахування ПДВ - 351,38 грн., сума ПДВ - 70,28 грн. При цьому, сторони визначили, що вартість витрат з обслуговування орендаря може змінюватись орендарем в односторонньому порядку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом правомірно задоволено зазначену вимогу, оскільки за умовами Закону України «Про тимчасові заходи…» скасуванню за користування державним та комунальним майном підлягає саме орендна плата.

В свою чергу, плата за послуги орендодавця не є похідною від орендної плати та не є її складовою, оскільки окремо визначена сторонами у Договорі і носить інший, ніж орендна плата, характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2015р. у справі №908/494/15-г підлягає частковому скасуванню в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 37 577,26грн. та пені в сумі 1407,18 грн. за загальний період: з 01.11.2014р. по 19.01.2015р., а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк на рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2015р. у справі №908/494/15-г задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2015р. у справі №908/494/15-г скасувати частково та викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченко, буд. 18, ) в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк (83001, м. Донецьк, пр. Комсомольський, 22, Код ЄДРПОУ ВП 01183764) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Металургів, 25, ) суму 1619 (одна тисяча шістсот девятнадцять) грн. 13 коп. за послуги орендодавця.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченко, буд. 18, ) в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк (83001, м. Донецьк, пр. Комсомольський, 22, Код ЄДРПОУ ВП 01183764) в доход Державного бюджету України 72,83грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Металургів, 25, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченко, буд. 18, ) в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Донецьк (83001, м. Донецьк, пр. Комсомольський, 22, Код ЄДРПОУ ВП 01183764) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 877,08грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

2прим.-Прокурору;

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЗО.