КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа№ 920/1051/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Скрипки І.М.

Майданевича А.Г.

У судове засідання з'явились:

від позивача: Блінова С.О. - представник;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Хоуленко О.С. - представник;

від третьої особи: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017

у справі № 920/1051/16 (суддя Пінчук В.І.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу

До 1. Охтирської районної державної адміністрації

2. Сумської обласної державної адміністрації

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Малопавлівська сільська рада

про визнання поновленим договору оренди землі, а додаткову угоду №1 укладеною.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Сумської області звернулося з позовною заявою Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу до Охтирської районної державної адміністрації за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Малопавлівську сільську раду про визнання поновленим договір оренди земельної ділянки від 11.05.2010 р., який укладений між Публічним акціонерним товариством " Укрнафта " в особі Качанівського газопереробного заводу та Охтирською районною державною адміністрацією, що зареєстрований у відділі Держкомзему у Охтирському районі Сумської області 08.04.2011 за № 00174, а додаткову угоду № 1 до вказаного договору оренди, укладеною.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що листом від 10.11.2015 р. за № 4/3097 ПАТ " Укрнафта " в особі Качанівського газопереробного заводу повідомив Охтирську районну державну адміністрацію про намір продовжити користуватися земельною ділянкою та направило підписані та скріплені печаткою примірники додаткової угоди до договору.

Ухвалою Господарського суду Сумської області № 920/1051/16 від 26.12.2016 залучено до участі у справі № 920/1051/16 в якості відповідача - 2 - Сумську обласну державну адміністрацію та направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 та прийняти нове рішення по справі, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів Скрипки І.М. та Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 апеляціну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.05.2017.

10.05.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від третьої особи надійшло пояснення щодо апеляційної скарги.

24.05.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2, надійшли заперечення на апеляційну скаргу в якому відповідач-2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача 25.05.2017 в судовому засіданні, надав пояснення по суті спору підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу, рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 скасувати.

Представник відповідача-2, 25.05.2017 в судовому засіданні , надав пояснення по суті спору заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі та просив в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу відмовити, рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 25.05.2017, повноважні представники відповідача-1 та третьої особи не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені на клопотаннях та в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача-1 та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2010 між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір оренди земельної ділянки, яка розташована біля с. Качанівка на території Малопавлівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, загальною площею 15,6057 га строком на п'ять років до 08.04.2016.

Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Охтирському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.04.2011 за № 00174

Відповідно до п. 8 договору від 11.05.2010 після закінчення строку дії договору оренди, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення цього строку повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом № 4/611 від 11.03.2016 позивач звертався до відповідача та просив поновити договір оренди та підписати додаткову угоду для подальшої реєстрації права оренди. Проте, відповідач відповідь так і не надав.

Згідно із частиною 1 статті 33 Закону України " Про оренду землі " по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем ( за необхідності ) істотні умов договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Тобто, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до частини 2-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі"встановлюють процедуру, дотримання якої є необхідним для реалізації переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Частиною 4 статті 4 Закону України " Про оренду землі " визначено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Згідно із прикінцевими та перехідними положеннями Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної і комунальної власності " з 01.01.2013 землі державної і комунальної власності в Україні вважаються розмежованими та згідно зі статтею 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Відпоідно до статті 122 Земельного кодексу України до компетенції обласної державної адміністрації відноситься розпорядження землями із земель державної власності, а також земельними ділянками, що не входять до складу певного району.

Тобто, повноваженнями щодо передачі у власність або користування земельної ділянки, що є предметом спірного договору наділена Сумська обласна державна адміністрація.

Розділом X Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що у випадках, коли земельні ділянки надані в оренду до введення в дію цього Кодексу органами, повноваження яких з надання земельних ділянок з прийняттям цього кодексу змінені, продовження строку оренди зазначених земельних ділянок здійснюється органами, що мають право надання вказаних земель за цим Кодексом.

Таким чином, звернення позивача до Охтирської районної державної адміністрації з листом про продовження договору оренди землі від 10.11.2015 №4/3097 не свідчить про дотриманням останнім вимог статті 33 Закону України " Про оренду землі " щодо порядку поновлення договору оренди землі.

Тобто позивачем не виконано умови статті 33 Закону України "Про оренду землі", які б надавали йому переважне право на продовження договору оренди.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Таким чином, законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, а реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. За відсутності такого рішення неможливо зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або поновити його, адже таке зобов'язання буде суперечити вимогам земельного законодавства.

Сумська обласна державна адміністрація не мала можливості прийняти будь-яке рішення щодо продовження спірного договору, у зв'язку з відсутністю відповідного клопотання від орендаря, і, таким чином не вчиняла дій або бездіяльності, які б могли порушити права позивача.

Отже зважаючи на те, що орендар не виконав вимогу статті 33 Закону України "Про оренду землі", враховуючи відсутність факту укладення договору оренди щодо земельної ділянки, що є предметом спірного договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Качанівського газопереробного заводу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 920/1051/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 920/1051/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді І.М. Скрипка

А.Г. Майданевич