РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017Справа № 910/5748/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України"

про стягнення 232 500,00 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Жук Я.А. (представник за довіреністю від 21.04.2017р.);

від відповідача: Дмитрієв С.О. (представник за довіреністю № 1 від 23.03.2017р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором № 28/10-2015 про надання поворотної фінансової допомоги від 28.10.2015р. в розмірі 232 500,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору не виконав взяті на себе зобов'язання з повернення позивачу поворотної фінансової допомоги (позики), у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 232 500,00 грн.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, в судовому засіданні 23.05.2017р. представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, подав до суду заяву про розстрочку виконання судового рішення на 36 календарних місяців згідно наведеного в заяві графіку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 23.05.2017р.

Розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 23 травня 2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2015р. між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) було укладено Договір № 28/10-2015 про надання поворотної фінансової допомоги (далі - Договір) відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язувався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором (п. 1.1. Договору).

Поворотна фінансова допомога (надалі - допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 232 500,00 грн. без ПДВ.

Як передбачено в п. п. 2.3., 2.4. Договору поворотна фінансова допомога надається на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання даного договору шляхом внесення грошових коштів до каси позичальника, або перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника з рахунку позикодавця. Поворотна фінансова допомога надається строком до 31 грудня 2016 року.

За умовами п. п. 3.1., 3.2. Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в строк не пізніше терміну обумовленого в пункті 2.4. даного договору. Повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позикодавця.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2016р. (п. 8.1. Договору).

Позивачем на виконання умов договору було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 232 500,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копію платіжного доручення № 1720 від 28.10.2015р.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 330 від 26.01.2017р. на суму 232 500,00 грн. (докази направлення претензії у матеріалах справи), яка була залишена без відповіді та виконання з боку відповідача.

У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачу суму поворотної фінансової допомоги (позики) у передбачений договором строк, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги п. п. 2.4., 3.1. Договору обов'язок відповідача щодо повернення наданих позивачем коштів мав бути виконаний до 31.12.2016р.

Натомість, як встановлено судом відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення позивачу поворотної фінансової допомоги (позики), у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 232 500,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У наданих суду письмових поясненнях та в судовому засіданні 23.05.2017р. представник відповідача визнав факт існування заборгованості перед позивачем за договором та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Стосовно заяви відповідача про розстрочку виконання судового рішення, господарський суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв'язку з чим суд повинен оцінювати докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Отже, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд, зокрема, має право розстрочити виконання рішення (ухвали, постанови), а особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про відстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення заявник вказує на наявність дебіторської заборгованості перед ним його контрагентами на суму 29 622 200,00 грн., часткове виконання своїх зобов'язань перед позивачем за іншими договорами, значну кількість позовів до нього, які перебувають на розгляді у Господарському суді міста Києва, тощо, що підтверджується наданими суду доказами.

Представник позивача в судовому засіданні 23.05.2017р. проти розстрочення рішення суду не заперечувала.

З огляду на викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/5748/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума поворотної фінансової допомоги в розмірі 232 500,00 грн., розстрочивши виконання рішення суду на 36 календарних місяців.

Судовий збір в розмірі 3 487,50 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальні системи України" (ідентифікаційний код 37100715, адреса: 01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (ідентифікаційний код 36779078, адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, буд. 94) 232 500,00 грн. (двісті тридцять дві тисячі п'ятсот гривень 00 коп.) суми поворотної фінансової допомоги та 3 487,50 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят сім гривень 50 коп.) судового збору.

3. Розстрочити виконання рішення суду на 36 календарних місяців згідно графіку:

- до 31.12.2017р. - 38 750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 коп.);

- до 30.06.2018р. - 38 750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 коп.);

- до 31.12.2018р. - 38 750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 коп.);

- до 30.06.2019р. - 38 750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 коп.);

- до 31.12.2019р. - 38 750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 коп.);

- до 30.06.2020р. - 38 750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят гривень 00 коп.).

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2017р.

Суддя С.М. Морозов