ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" червня 2017 р. Справа № 911/871/17

За позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична системи", 21010, Вінницька область, місто Вінниця, Ленінський район, вулиця Івана Богуна, будинок 5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплект", 08004, Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, будинок 43/2

про стягнення 42070,00 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №81 від 15.03.2017);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 01.03.2017).

суть спору:

Державне підприємствао "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична системи" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплект" про стягнення 42070,00 грн. пені за період з 08.12.2016 по 14.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №70-1/2731-16 від 22.06.2016 в частині своєчасної поставки обумовленого договором товару.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та зазначає, що товар позивачу поставлено вчасно відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди №1 від 04.12.2016? за умовами якої строк поставки товару продовжено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін суд

встановив:

22.06.2016 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична системи" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техкомплект" (Постачальник) укладено договір поставки №70-1/2731-16 (Договір, арк. с. 32-34)? відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов'язується поставити автопідйомник на шасі автомобіля (далі Товар), зазначений в пункті 1.2. Договору, а Покупець зобовязується прийняти Товар і оплатити його вартість.

Згідно пункту 1.2. Договору номенклатура, асортимент, кількість і ціна Товару визначаються в даному переліку: Найменування Автопідйомник ТК-К-6322 АGР 37К на базі автомобіля КрАЗ- 63221 з колісною формулою 6x6, кількість 1 шт., вартість разом з ПДВ 6 010 000,00 грн.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що приймання товару проводиться на основі фактичних даних якості і кількості у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженою Постановою Держарбітражу СРСР від 15,06.1965 № П-6, та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 № П-7.

Відповідно до пунктів 3.1. та 4.1. Договору сума цього Договору становить 6 010 000,00 грн. (шість мільйонів десять тисяч гривень, 00 коп.), в тому числі ПДВ - 1 001 666,67 грн. Розрахунки за Договором здійснюються на умовах перерахування Покупцем авансу розмірі 70 % від суми Договору. Решта коштів перераховується на поточний рахунок Постачальника протягом 25 (двадцяти пяти) банківських днів з дати прийняття Товару.

Згідно пункту 5.1. Договору Поставка товару за Договором здійснюється протягом 150 (ста пятдесяти) календарних днів з дати перерахування авансу.

Відповідно до пункту 5.6. Договору датою передачі Товару вважається дата відмітки представника Покупця про прийняття Товару в відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником.

Пунктами 7.1. та 7.2. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором. У разі порушення встановленого умовами договору строку виконання зобовязань Постачальник сплачує Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості простроченого зобовязання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

05.07.2016 згідно платіжного доручення №9343 позивач здійснив на користь відповідача авансовий платіж в розмірі 4207000 грн.

Листом №392 від 01.12.2016 відповідач повідомив позивача про обставини, які затримують виробництво товару та просив розглянути можливість підписання додаткової угоди про перенесення строків постачання товару.

04.12.2016 Сторони підписали додаткову угоду №1 (ОСОБА_3 угода, арк. с. 36) до Договору №70-1/2731-16 від 22.06.2016, відповідно до умов якої пункт 5.1. розділу 5 «Поставка товарів» виклали в наступній редакції: « 5.1. Доставка товару за Договором здійснюється протягом 155 (ста пятдесяти пяти) календарних днів після письмової заявки Покупця».

Всі інші умови Договору, не змінені даною ОСОБА_3 угодою, залишаються чинними. ОСОБА_3 угода набуває чинності з дати її підписання обома Сторонами та діє протягом дії Договору. ОСОБА_3 угода є невідємною частиною Договору.

15.12.2016 відповідно до підписаних та скріплених печатками сторін акту приймання передачі б/н від 15.12.2016 (арк. с. 40) та видаткової накладної №154 від 06.12.2016 (арк. с. 41) відповідач передав, а позивач прийняв Автопідйомник ТК-К-6322 АGР 37 К на базі автомобіля КрАЗ-63221 з колісною формулою 6x6.

10.01.2017 позивач направив відповідачу претензію №10-01/100-17, в якій зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами Договору з урахуванням умов ОСОБА_3 угоди поставка товару мала бути здійснена до 07.12.2016 включно, та вимагав сплатити 42070,00 грн. пені за порушенням строку поставки в період з 08.12.2016 по 14.12.2016.

Позивач вважає, що відповідач поставив товар з порушенням встановленого Договором строку поставки.

На думку позивача, відповідно до умов Договору товар мав бути поставлений не пізніше 02.12.2016, а враховуючи згоду позивача на відстрочення поставки товару на 5 днів останнім днем поставки є 07.12.2016.

Однак, докази внесення змін до Договору в частині збільшення строку поставки на 5 календарних днів відсутні, натомість сторонами укладена додаткова №1 від 04.12.2016, відповідно до якої Доставка товару за Договором здійснюється протягом 155 (ста пятдесяти пяти) календарних днів після письмової заявки Покупця.

Твердження позивача про те, що в ОСОБА_3 угоді №1 від 04.12.2016 була допущена описка (помилка) при визначенні зміненого строку поставки суд не приймає до уваги, оскільки докази внесення сторонами окрім цієї ОСОБА_3 угоди №1 від 04.12.2016 до Договору будь-яких інших змін щодо строку поставки відсутні.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини першої статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши пункт 5.1. Договору поставки №70-1/2731-16 від 22.06.2016 в первісній редакції та в редакції ОСОБА_3 угоди №1 від 04.12.2016 суд дійшов висновку, що сторони змінили порядок обчислення строків поставки товару, а саме: виключили положення про залежність строку поставки товару від дати перерахування авансу та включили нові положення, відповідно до яких строк поставки обраховується від письмової заявки Покупця.

В матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем на адресу відповідача письмової заявки на отримання товару, що унеможливлює встановлення граничної дати поставки.

Проте, беручи до уваги, що 15.12.2016 відповідач передав, а позивач без заперечень прийняв обумовлений Договором товар, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техкомплект" встановлений договором строк на поставку товару не порушило.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не порушено обумовлений Договором №70-1/2731-16 від 22.06.2016 строк на поставку товару, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення 42070,00 грн. пені за період з 08.12.2016 по 14.12.2016.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при відмові в задоволенні позову покладається на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України суд-

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата складання повного рішення: 12.06.2017