РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 924/146/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Мегабанк" на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.04.17 р.

у справі № 924/146/17 (суддя Гладій С.В. )

позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство "Мегабанк"

відповідач ОСОБА_3 Урядового фєльд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Хмельницькому

про стягнення 34 253,87 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4С.( пред. дов у справі)

відповідача - ОСОБА_5 ( пред. дов у справі)

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.04.2017 року (суддя Гладій С.В.) у позові ОСОБА_1 акціонерного товариства "Мегабанк" до ОСОБА_3 Урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Хмельницькому про стягнення 34 253,87 грн. відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд керувався положеннями ст.ст. 11,509,901,909,916,919,924 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,174, ч.2 ст.175 Господарського кодексу України, ст.ст.2,3,13 Закону України "Про поштовий зв"язок", Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1155 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв"язку" та прийшов до висновку, що позивачем у супереч приписам ст. 32, 34 ГПК України не надано доказів того, що кошти, видані за прибутково-видатковим касовим ордером № 1992_11 від 22.11.2016р. були вкладені у зазначену цінну посилку, призначену для пересилання фельд'єгерським зв'язком, а також не надано доказів здійснення перевірки вмісту відправлення виконавцем послуг, а прибутково-видатковий касовий ордер № 1992 11 від 22.11.2016р., за якими було видано 85500 руб., що еквівалентно 34253,87 грн., не є належним доказам пересилання зазначених грошових коштів у цінній посилці № б/н з оголошеною цінністю 34253,87 грн., яку було передано відповідачеві для доставки згідно реєстру № 6 від 22.11.2016р. оскільки, по перше, відділом ГУ УФЗ Держспецзв'язку приймався від позивача пакет з оголошеною цінністю, а не валюта готівкою, а, по-друге, позивачем не надано доказів вкладення касиром цієї валюти до відправлення з оголошеною цінністю. Крім того, передавши відповідачу до пересилки іноземну валюту, позивач порушив вимоги чинного законодавства та умови укладеного з відповідачем договору.

Не погодившись з винесеним рішенням, ОСОБА_2 акціонерне товариство "Мегабанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує , що рішення господарського суду Хмельницької області від 03.04.2017р. у справі №924/146/17 прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Покликання у рішенні суду на вимоги порядку вивезення (інкасації) валютних цінностей у банківських установах України є не обґрунтованим з огляду на те, що предметом договору є доставка цінних відправлень, виконавцем по договору - відділ фельд'єгерського зв'зку, що є складовою частиною поштового зв'язку України, а позовні вимоги полягають у стягненні грошових коштів в рамках оголошеної цінності.

Апелянт вважає, що висновок суду про те, що позивачем не надано документів, які підтверджують видачу сумок з валютними цінностями інкасаторам та їх вміст (опис цінностей, примірник супровідної відомості до сумок з валютними цінностями, доручення на перевезення валютних цінностей) є недоречним у даному судовому спорі, так як зазначені документи не передбачені ані умовами договору, ані Правилами надання послуг поштового зв'язку.

Вказує, що ані нормами Постанови Кабінету Міністрів України №270, ані нормами Закону України Про поштовий зв'язок щодо заборони пересилати національну, іноземну валюту не передбачено як підстава для звільнення перевізника (виконавця) від відповідальності за не збереження вантажу, багажу, пошти та не видачу її одержувачеві.

Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 03.04.2017 року та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ "Мегабанк" до відділу Урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Хмельницькому задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скарну відповідач вказує, що покликання скаржника є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи.

Додатково вказує, що 24.11.2016 року невідомими особами було здійснено груповий напад на військовослужбовців ОСОБА_3 УФЗ Держспецзв'язку в місті Харкові, які виконували доставку відправлень з оголошеною цінністю, у тому числі у рамках реалізації Договору від 27.11.2009 року №138/09ц (далі - Договір), укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Внаслідок вказаного нападу, невідомими особами було здійснено викрадення відправлень з оголошеною цінністю, в тому числі ПАТ Мегабанк, які направлялись з м. Хмельницького, ЦРВ ПАТ Мегабанк реєстром № 6 від 22.11.2016 року, про що було повідомлено керівництво банку - лист від 01.12.2016 року за вих. №63/30/- 494.

По даному факту Холодногірським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області було відкрито кримінальне провадження №0004201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2016 року зі ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

На сьогоднішній день уповноваженими правоохоронними органами проводиться комплекс заходів щодо встановлення кола винних осіб у вказаному кримінальному провадженню.

Так, відповідно до п. 7.1.4 Договору Виконавець не несе відповідальності у випадку навмисних дій Замовника, які призвели до ушкодження або викрадення відправлень.

На даний час обвинувального вироку суду по вищевказаному кримінальному провадженню не має.

Щодо покликань Позивача про необхідність пересилання іноземної валюти адресатові чи відправнику у разі її виявлення у поштових відправленнях на підставі п.34 Правил №270, зазначає наступне.

Так, пунктом 34 Правил №270 передбачено, що у разі виявлення у внутрішніх поштових відправленнях предметів і речовин, які заборонені для пересилання, їх необхідно повернути відправнику або вживає заходів до їх вилучення в установленому порядку..

Зі змісту реєстру на кореспонденцію №6 від 22.11.2016р. вбачається, що Позивачем було направлено через фельд'єгерську службу цінну посилку, без зазначення, що Банком пересилаються заборонені до пересилання грошові кошти. Таким чином, у Відповідача не було жодних підстав для проведення перевірки вкладеного відправлення.

Отже, Позивачем надавались цінні посилки запакованими і Відповідач лише в окремих випадках міг перевіряти вміст відправлень.

Доказів того, що кошти, видані за прибутково-видатковими касовим ордером № 1992 11 від 22.11.2016р., були вкладені у зазначену цінну посилку, призначену для пересилання фельд'єгерським зв'язком, а також докази здійснення перевірки вмісту відправлення виконавцем послуг суду першої інстанції не надано та Позивачем не названо в судових засіданнях.

Таким чином, працівником Відповідача від Позивача приймався пакет з оголошеною цінністю, а не валюта готівкою, а також позивачем не надано доказів вкладення касиром цієї валюти до відправлення з оголошеною цінністю.

Крім того, наголошує, що фельд'єгерським зв'язком, як зв'язком спеціального призначення, який входить до системи поштового зв'язку України, забороняється пересилати валюту, а оголошена цінність поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення.

Зазначене підтверджується також наявною судовою практикою в аналогічних справах, зокрема у рішенні господарського суду м. Києва № 910/21656/16 від 23.01.2017р. і аналогічній справі за позовом ПАТ ВТБ БАНК до Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку про стягнення суми, залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017р., а також у рішенні господарського суду м.Києва від 23.02.2017р. по справі № 910/22653/16 за позовом ПАТ ОСОБА_6 ОСОБА_4 про стягнення збитків, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року.

Просить апеляційну скаргу ПАТ Мегабанк на рішення господарського суду Хмельницької області від 03 квітня 2017 року у справі № 924/146/17 залишити без задоволення, а зазначене рішення залишити без змін.

У судове засідання з"явився представник скаржника, який підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній.

Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 03.04.2017 року та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ "Мегабанк" до відділу Урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Хмельницькому задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Просить апеляційну скаргу ПАТ Мегабанк на рішення господарського суду Хмельницької області від 03 квітня 2017 року у справі № 924/146/17 залишити без задоволення, а зазначене рішення залишити без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення сторін,перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ПАТ Мегабанк не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2009 року між відділом Головним управлінням Державної фельд'єгерської служби України в м. Хмельницькому (далі - виконавець) та публічним акціонерним товариством „Мегабанк (далі - замовник) укладено договір №138/09-ц (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого сторони домовились, що виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень Замовника (надалі - відправлення) на умовах вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем.

Відповідно до п. 2.1., п. 2.2 договору виконавець забезпечує доставку відправлень замовника на адресу юридичних осіб в обласних центрах України, м. Сімферополь, Севастополь та Ялта АР Крим. Приймання відправлень буде здійснюватись в приміщенні Замовника з 9.00 до 13.00 та з 14.00 до 17.00 в робочі дні тижня за замовленням зробленим напередодні, з виїздом офіцера фельдзв'язку автотранспортом Виконавця.

Згідно п. 2.3 договору, термін доставки відправлень по території України від Замовника до одержувача встановлюється в 2 доби та 1 доба - до м. Києва (не враховуючи день приймання відправлення Виконавцем, а також вихідні і святкові дні) .

Відповідно до Розділу 3 договору, упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього. На відправлення, які передаються Виконавцю, Замовник виписує два примірника реєстру встановленої форми. Перший та другий примірник реєстру подаються разом з відправленням Виконавцю, а третій, з підписом ї печаткою Виконавця, залишається у Замовника. При оформленні реєстру Замовник повинен обов'язково вказувати номер цього Договору. На упаковці відправлень Замовником вказується повна і точна адреса, а по можливості і номер телефону одержувача. Пересилці не підлягають: відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, небезпечні матеріали (вибухівка, отрута, речовини які розплавляються, різного роду гази та інше), вибухові пристрої, речовини і матеріали, які можуть самозайматись, радіоактивні, інфекційні речовини, тварини, комахи, продукти харчування, холодна та вогнепальна зброя, наркотики та пристосування до їх використання, а також інші предмети і речовини заборонені для пересилки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року №1155 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв'язку".

Згідно п. 4 договору, інформація, яка надійде до однієї із Сторін в результаті спільної діяльності і може спричинити шкоду другій Стороні, повинна зберігатися у таємниці. Виконавець і Замовник зобов'язуються вжити всіх заходів, які перешкодять розголошенню такої інформації.

Відповідно до п. 5.1. Договору, виконавець зобов'язався прийняти відправлення замовника відповідно до п. 2.2. та статті 3 цього Договору та доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений п. 2.3. цього Договору. Під час доставки відправлень замовника виконавець зобов'язаний забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Згідно п. 5.2.1 договору, замовник зобовязаний оформити відправлення відповідно до п. 3.1.-3.4. цього Договору.

Згідно реєстру № 6 від 22.11.2016р. позивачем на доставку надано цінну посилку № б/н з оголошеною цінністю 34 253,87 грн., місце призначення - м. Харків, вул. Алчевських, 30; одержувач ПАТ „Мегабанк (ОСОБА_3 касових операцій). Дана посилка отримана відповідачем для пересилання 22.11.2016 року об 15:00, що підтверджується відповідною відміткою відповідача, проставленою на реєстрі.

ПАТ Мегабанк зазначає, що цінність посилки визначена замовником виходячи із вартості вкладення у дану цінну посилку, а саме: грошових коштів у розмірі 85500 руб., що еквівалентно 34253,87 грн.

Вказані кошти, відповідно до прибутково-видаткового касового ордера № 1992 _11 від 22.11.2016 були видані для відправлення Головного банку в м. Харьків готівковими коштами Хмельницьким ЦРВ ПАТ „Мегабанк через Фельд'єгерську службу.

Листом вих. № 63/30-404 від 01.12.2016р. відділом урядового фельд'єгерського зв'язку Держспецзвязку в місті Харкові Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України було повідомлено позивача про те, що 24.11.2016р. було здійснено груповий напад невідомих осіб на військовослужбовців відділу УФЗ Держспецзв'язку в м. Харкові, внаслідок чого викрадено цінності ПАТ Мегабанк, які направлялись з м. Хмельницького в м. Харків за реєстром № 6 від 22.11.2016 року.

Вважаючи, що відповідачем не виконано належним чином умов Договору щодо збереження та доставки посилки одержувачу, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 34253,087 грн.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Так, ст. 11 Цивільного кодексу України, ( надалі ЦК) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України, ( надалі -ГК) майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. ст. 202, 205 ЦКУ).

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором.

Згідно до ст. 909 ЦК України та ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 916 ЦК України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 919 ЦК України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором. Вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки вважається втраченим.

Відповідно до п. 1 ст. 313 ГК України, якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище у даній постанові, між сторонами, 27.11.2009 року укладено договір № 138/09-ц (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого сторони домовились, що виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень Замовника (надалі - відправлення) на умовах вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що за правовою природою укладений між сторонами договір № 138/09-ц від 27.11.2009р. є договором про надання послуг поштового зв'язку.

Статтею 2 Закону України Про поштовий зв'язок визначено, що відносини у сфері надання послуг поштового зв'язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Діяльність у сфері надання послуг поштового зв'язку спеціального призначення (фельд'єгерського і спеціального зв'язку) провадиться відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про поштовий зв'язок поштовий зв'язок спеціального призначення - складова частина поштового зв'язку України, призначена для надання послуг поштового зв'язку окремим категоріям користувачів.

Отже, фельд'єгерський зв'язок входить до системи поштового зв'язку України і регулюється нормами Закону України Про поштовий зв'язок, а діяльність у сфері фельд'єгерського зв'язку провадиться відповідно до законодавства України.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України Про поштовий зв'язок оператори надають користувачам послуги поштового зв'язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до п. 30 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 у внутрішніх поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені для пересилання.

Згідно п. 32 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 у внутрішніх поштових відправленнях забороняється пересилати, зокрема іноземну валюту.

Пунктом 57 зазначених Правил надання послуг поштового зв'язку сума оголошеної цінності внутрішнього поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення та можливих витрат на відновлення документів, що пересилалися, у разі їх втрати.

Колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що фельд'єгерським зв'язком, як зв'язком спеціального призначення, що входить до системи поштового зв'язку України, забороняється пересилати іноземну валюту, а сума оголошеної цінності поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення.

Отже, враховуючи положення п. 3.4 договору, пересилці не підлягають: відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, небезпечні матеріали (вибухівка, отрута, речовини які розплавляються, різного роду гази та інше), вибухові пристрої, речовини і матеріали, які можуть самозайматись, радіоактивні, інфекційні речовини, тварини, комахи, продукти харчування, холодна та вогнепальна зброя, наркотики та пристосування до їх використання, а також інші предмети і речовини заборонені для пересилки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв'язку".

Відповідно до п. 3.1. договору, упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього.

Згідно з п. 5.3.3. договору, виконавець має право в присутності представника замовника і представника компетентних органів провести перевірку вкладеного відправлень у випадках, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, з зазначених пунктів договору вбачається, що позивачем була надана цінна посилка запакованою і відповідач лише у окремих випадках міг перевіряти вміст відправлень.

З огляду на зазначене, колегія суддів констатує, що апелянтом не надано достатніх та належних доказів того, що кошти, видані за прибутково-видатковим касовим ордером № 1992_11 від 22.11.2016р. були вкладені у зазначену цінну посилку, призначену для пересилання фельд'єгерським зв'язком, а також доказів здійснення перевірки вмісту відправлення виконавцем послуг не надано.

Як свідчать матеріали справи, 01.12.2016 року відділ урядового фельд'єгерського зв'язку Держспецзвязку в м. Харкові Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України листом вих. № 63/30-404 повідомив позивача про те, що 24.11.2016р. було здійснено груповий напад невідомих осіб на військовослужбовців відділу УФЗ Держспецзв'язку в м. Харкові, внаслідок чого викрадено цінності ПАТ Мегабанк, які направлялись з м. Хмельницького в м. Харків за реєстром № 6 від 22.11.2016р.

В свою чергу, Холодногірським відділом Головного управління Національної поліції в Харківській області відкрито кримінальне провадження № 0004201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Разом з тим, порядок вивезення (інкасації) валютних цінностей із філій банків передбачено Інструкцією з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні (далі - Інструкція), затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.02.2007 року № 45 (в редакції, що діяла на час передачі позивачем відправлень службовій особі фельд'єгерського зв'язку).

Вказаною Інструкцією передбачений спеціальний порядок вивезення готівки, який визначає відповідні заходи щодо збереження вмісту мішків із готівкою та іншими цінностями та передбачає складання відповідних документів на різних етапах здійснення переміщення цінностей.

Відповідно до п. 3 Глави 1 Розділу ІІІ Інструкції перевезення валютних цінностей між банком і його територіально відокремленими підрозділами (філіями, відділеннями) та до пунктів обміну валют, банкоматів і у зворотному напрямку здійснюється з урахуванням вимог додатка 2 до цієї Інструкції власними силами банку або підрозділами інкасації інших банківських установ згідно з вимогами Положення з використанням визначених відповідно до цього порядку окремих документів, серед яких прибутково-видатковий касовий ордер, опис цінностей, доручення на перевезення валютних цінностей, супровідна відомість до сумки з готівкою (додаток 7), супровідний касовий ордер до сумки з валютними цінностями (додаток 8). Допускається додаткове використання інших документів, розроблених банком для виконання визначених у Положенні про підрозділ завдань щодо внутрішньобанківських перевезень цінностей.

Відповідно до Інструкції власні сили банку - бригада інкасації підрозділу інкасації банку або уповноважена особа банку в супроводі осіб, які здійснюють заходи щодо її особистої охорони та/або цінностей, що переміщуються цією особою; перевезення валютних цінностей - переміщення в установленому порядку транспортними засобами валютних цінностей, яке здійснюють інкасатори між банківськими установами, між Національним банком і банківськими установами та в структурі Національного банку; послуги з інкасації - це перелік послуг, до яких належать: вивезення надлишків та доставка підкріплень готівки між Національним банком та банківськими установами, між банківськими установами, їх філіями, відділеннями та від них до банкоматів, пунктів обміну валют і у зворотному напрямку.

Таким чином, порядок доставки готівки визначається Інструкцією, а доказом передачі валюти особам уповноваженим на її перевезення та факт дотримання позивачем вимог норм права, що регулюють порядок вивезення готівки із власних філій в іноземній валюті, може бути супровідна відомість (Додаток 7 до Інструкції).

Нормами Інструкції передбачено документи, які підтверджують видачу сумок з валютними цінностями інкасаторам та їх вміст - опис цінностей, примірник супровідної відомості до сумок з валютними цінностями, та доручення на перевезення валютних цінностей.

З огляду на наведене, колегія суддів констатує, що позивачем не дотримано норм Інструкції з організації перевезення валютних цінностей та інкасації коштів в установах банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.02.2007р. № 45 та порушено норми Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270.

В силу п. 7.1.1. договору, виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки в межах оголошеної цінності відправлень за умови оформленого відповідно до чинного законодавства документального підтвердження вмісту вкладеного та суми нестачі та за рішенням суду.

В свою чергу, прибутково-видатковий касовий ордер № 1992_11 від 22.11.2016р., за якими було видано 85500 руб., що еквівалентно 34 253,87 грн., не є належним доказом, в розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України пересилання зазначених грошових коштів у цінній посилці № б/н з оголошеною цінністю 34253,87 грн., яку було передано відповідачеві для доставки згідно реєстру № 6 від 22.11.2016р., оскільки відділом ГУ УФЗ Держспецзв'язку приймався від позивача пакет з оголошеною цінністю, а не валюта готівкою, та позивачем не надано доказів вкладення касиром цієї валюти до відправлення з оголошеною цінністю.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року у справі № 910/22653/16 та від 23.03.2017 року у справі № 910/21656/16.

Колегія суддів констатує, що передавши відповідачу до пересилки іноземну валюту, позивач порушив вимоги чинного законодавства та умови укладеного з відповідачем договору.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 Про судове рішення, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ОСОБА_1 акціонерного товариства "Мегабанк" є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 06 березня 2017 року у справі № 906/1213/16 залишити без змін , а апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Мегабанк" залишити без задоволення .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.