КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа№ 911/423/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Галдецький Я.А.

від відповідача: не з'явився

від ВДВС: Малащук Ю.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2017р. у справі №911/423/15 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фешин мобайл"

про стягнення 676132413,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.03.2017р. у справі №911/423/15 у задоволенні скарги Позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено повністю.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2017р. у справі №911/423/15 та прийняти нову постанову, якою скаргу Позивача на дії державного виконавця задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дослідив всіх обставин, зазначених в скарзі, внаслідок чого помилково виніс ухвалу про залишення скарги Позивача на дії відділу державної виконавчої служби без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2017р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.05.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника Позивача та представника відділу державної виконавчої служби, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 08.04.2015р. у справі №911/423/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 614004383,56 грн. заборгованості по кредиту, 58959051,66 грн. заборгованості по процентам, 18369665,39 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 7468525,05 пені за прострочення сплати процентів, 7404822,34 грн. інфляційних витрат, 413051,18 грн. трьох відсотків річних за прострочення заборгованості по кредиту, 839925,68 грн. трьох відсотків річних за прострочення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 21000,00 грн. штрафу за невиконання умов кредитного договору, 200048,74 штрафу по договору застави та 73080,00 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення 05.05.2015р. виданий наказ про примусове виконання рішення господарського суду Київської області, зі строком пред'явлення до виконання до 01.05.2016р.

11.03.2016р. Позивач звернувся до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою №04/03-2 про примусове виконання рішень та відкриття виконавчого провадження, до якої додав наказ від 05.05.2015р. у справі №911/423/15

12.03.2016р. головним державним виконавцем примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження та Відповідачу надано строк для добровільного виконання рішення до 19.03.2016р.

21.09.2016р. головним державним виконавцем примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була прийнята постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

28.10.2016р. головним державним виконавцем примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була прийнята постанова про арешт коштів боржника.

01.12.2016р. постановою головного державного виконавця примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в зв'язку з неможливістю знайти майно та відсутністю коштів, на яке можливо звернути стягнення, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.03.2017р. у справі №911/423/15 у задоволенні скарги Позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено повністю.

Ухвала обґрунтована тим, що заява про примусове виконання рішення була подана до органу виконавчої служби у встановлений законом строк. Головним державним виконавцем примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вжито усіх передбачених законодавством дій щодо розшуку майна та грошових коштів боржника, у грудні 2016р. повернуто виконавчий документ стягувачеві та роз'яснено, що повернення виконавчого документу не позбавляє права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час відкриття державним виконавцем виконавчого провадження) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час повернення державним виконавцем наказу) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як встановлено судом 11.03.2016р. наказ був пред'явлений Позивачем до виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 12.03.2016р. у встановлений законодавством строк постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження. Під час виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись виконавчі дії по встановленню та арешту коштів та майна боржника. Проте, станом на 01.12.2016р. у боржника відсутнє майно, на яке могло б бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, у зв'язку з чим 01.12.2016р. постановою державного виконавця наказ був повернутий стягувачу. При цьому, повернення стягувачу виконавчого документу не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Позивача щодо передчасності повернення державним виконавцем наказу, оскільки останнім не подано суду доказів наявності у боржника коштів або майна для виконання судового наказу, навпаки з поданих суду документів виконавчого провадження вбачається відсутність у боржника коштів та майна, за рахунок яких можливо виконання наказу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2017 року у справі №911/423/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2017 року у справі №911/423/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко