ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"02" червня 2017 р. Справа № 922/886/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

розглянувши апеляційну скаргу 3-ї особи (вх. № 1694 Х/3-28) на рішення господарського суду Харківської області від 24 червня 2014 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Игнат", м. Харків

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Київ

про стягнення 402373,27 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24 червня 2014 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Хотенець П.В., суддя Аюпова Р.М., суддя Жигалкін І.П.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Игнат" (61020, м. Харків, вул. Китаєнко, буд. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39, ) заборгованості в сумі 402373,27 грн., з яких: тіло кредиту - 236514,96 грн.; відсотки - 165858,31 грн. за кредитним договором № 836/06-КВ від 01 грудня 2006 року та 8047,47 грн. судового збору.

26 травня 2017року 3-тя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 24 червня 2014 року скасувати і припинити провадження у справі.

До апеляційної скарги 3-ю особою додано заяву про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 24 червня 2014 року.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження 3-тя особа посилається на те, що їй не було відомо про судовий процес, оскільки вона ще 12.06.2007 року була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, яка зазначена у позовній заяві, у зв'язку з чим не могла отримувати поштову кореспонденцію за цією адресою. Крім того посилається на те, що вказана квартира належала її батькові ОСОБА_2, який продав її 25.02.2009 року.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для прийняття апеляційної скарги до провадження та відновлення строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішував питання про їх права та обов'язки, мають право подавати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених ст. 106 цього кодексу.

Згідно зі ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків передбачених цим кодексом.

За змістом статті 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення учасника процесу та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення заявником по справі процесуальних дій.

Таким чином, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що обставини, наведені 3-ю особою у клопотанні про відновлення строку не є поважними в розумінні ст. 53 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Харківської області про порушення провадження у даній справі від 14.03.2014 р. та відкладення провадження у справі від 14.05.2014 року направлялись на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), яка зазначена у Кредитному договорі № 836/06-КВ та позовній заяві.

Вказані ухвали були повернуті до канцелярії господарського суду Харківської області з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Іншої адреси 3-ї особи в матеріалах справи не значиться. Позивач та відповідач також під час розгляду справи у суді першої інстанції не повідомляли суд про зміну адреси 3-ї особи, яка є позичальником за Кредитним договором № 836/06-КВ.

Відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Наведене свідчить про належне повідомлення 3-ї особи про час та місце проведення судових засідань суду першої інстанції.

З доданого до апеляційної скарги доручення від 13.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 уповноважує вести свої справи та представляти свої інтереси у всіх установах ОСОБА_2, який є її батьком.

З наявного в матеріалах справи Протоколу № 20 загальних зборів учасників ТОВ "Игнат", який є поручителем за спірним Кредитним договором та відповідачем у даній справі, вбачається, що часка статутного фонду ТОВ "Игнат" у розмірі 80% належить батькові ОСОБА_1 - ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що у судових засіданнях суду першої інстанції, в тому числі при прийнятті оскаржуваного рішення, був присутній представник відповідача ТОВ "Игнат". Таким чином ОСОБА_2, як засновник ТОВ "Игнат" повинен був бути обізнаний про укладення договору поруки на суму 32 тис. дол. США, звернення стягнення банком на поручителя по Кредитному договору, боржником за яким є ОСОБА_1 та міг повідомити про це 3-тю особу або повідомити суд про зміну її адреси.

Слід зазначити, що ТОВ "Игнат" оскаржувало рішення по даній справі ще у липні 2014 року і у своїй апеляційній скарзі також зазначило адресу 3-ї особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1). При цьому, як вказує ОСОБА_1, вказана квартира належала її батькові ОСОБА_2, який її продав 25.02.2009 року.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у заяві про відновлення строку на апеляційне оскарження рішення не підтверджені належними та допустимими доказами, які б вказували на його необізнаність про існування спору по даній справі.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що 3-тя особа - ОСОБА_1 не обґрунтувала поважність причин пропуску строку на оскарження рішення по даній справі, а в клопотанні взагалі не зазначила дату, коли їй стало відомо про існування рішення по даній справі.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведені у клопотанні 3-ї особи обставини не містять поважних причин пропуску строку оскарження рішення суду, у зв'язку з чим відсутні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду по даній справі.

Відповідно до п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги підлягає відхиленню, а апеляційна скарга 3-ї особи підлягає поверненню.

Керуючись статтею 93 та пунктом 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відхилити заяву ОСОБА_1 про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Повернути апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами ОСОБА_1.

Додаток: заявнику - апеляційна скарга з додатком на 17 аркушах, в тому числі оригінал квитанції TS202821 від 25/05/2017 року.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.