РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017Справа №910/4399/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехів-цукор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перрам"

про стягнення 677 984,00 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Сміхура В.Р. - за довіреністю від 01.03.2017 року;

від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехів-цукор" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перрам" про стягнення 677 984,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо поставки позивачу товару згідно умов Договору №ПР-02 від 01.08.2016 року та повернення авансового платежу за непоставлений товар.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 677 984,00 грн. - заборгованості, 10 169,77 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 25.04.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року, в зв'язку з нез'явленням відповідача, відкладено розгляд справи на 24.05.2017 року.

В судове засідання 24.05.2017 року представник відповідача не з'явилися, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 21.03.2017 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 24.05.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 24.05.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Радехів-цукор" (далі по тексту - покупець, позивач, ТОВ "Радехів-цукор") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРРАМ" (далі по тексту - відповідач, продавець, ) укладено Договір №РП-02 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Продавець зобов'язується на протязі дії договору поставляти Покупцеві Товар в асортименті, кількості, якості,строки і на умовах цього Договору та додатків до нього, а Покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити Товар.

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом поставки є товар, найменування, асортимент, кількість та ціна якого визначається у Специфікації, а у випадку її відсутності - у видатковій накладній, що з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін є невідємною частиною даного Договору.

Продавець зобов'язаний поставити Товар Покупцю у термін встановлений у Специфікації, а в разі її відсутності - у 7(семиденний) термін з дня підтвердження Замовлення (Заявки), або протягом строку, визначеного у самому замовленні (п. 3.4. Договору).

Згідно з п. 3.8. Договору поставка Товару здійснюється на умовах ОАТ згідно Інкотермс 2010. Інші умови поставки можуть бути письмово погоджені Сторонами у Специфікації»;

Відповідно до п. 4.3. Договору вартість Товару, погоджена Сторонами у Специфікації, не підлягає зміні в односторонньому порядку.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що розрахунки за даним договором між Продавцем та Покупцем здійснюються у гривнях, на умовах 100% післяплати, якщо інші умови не зазначені у Специфікації.

Відповідно до пункту 1 Специфікації №1 до Договору №ПР-02 від 01 серпня 2016 року (далі по тексту - Специфікація), постачальник поставляє Покупцеві Товар: мішок із стрічок поліпропілену з поліпропіленовим вкладишем, 56x96 см в кількості 1000 000 штук, за ціною 6.65 грн., на загальну суму 6 648 000,00 гривнів.

Пунктом 2 Специфікації передбачено, що термін поставки: 21 календарний день від дати передплати кожної партії.

Передоплата 30% від суми поставки, післяоплата 70% від суми поставки протягом 5 банківських днів за кожну партію поставки (Пункт 3 Специфікації).

Відповідно до пунктів 4 та 5 Специфікації, умови поставки: на умовах DDP згідно Інкотермс 2010. Місце поставки: с. Павлів, Радехівський р-н.,Львівська область.

04.08.2016 року, на виконання пункту 3 Специфікації та на підставі рахунку-фактури №СФ-0000013 від 03.08.2016 року Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача передоплату в розмірі 30% від вартості партії Товару, що становила грошову суму 717 984.00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №911 від 04 серпня 2016 року на суму 717 984,00 грн.

В свою чергу, Відповідач власних зобов'язань за договором не виконав. З цих причин, Позивач скерував Відповідачу Претензію №25 від 15.09.2016 року, в якій вимагав у Відповідача негайно виконати власні зобов'язання щодо поставки партії мішків із стрічок поліпропілену з поліпропіленовим вкладишем, 56x96 в кількості 360 000,00 штук.

Відповідач поставки Товару не здійснив, однак повідомив Позивача про повернення передоплати в сумі 717 984,00 гривень.

За період з 18.10.2016 року по 07.11.2016 року Відповідач добровільно повернув на розрахунковий рахунок Позивача частину передоплати в сумі 40 000,00 грн., що підтверджується: випискою з банківського рахунка Позивача №0286 у АБ Південний МФО 328209 за 18.10.2016 року, випискою з банківського рахунка Позивача №0286 у АБ Південний МФО 328209 за 20.10.2016 року, випискою з банківського рахунка Позивача №40286 у АБ Південний МФО 328209 за 07.11.2016 року:

21.02.2017 року Позивач в порядку ч.2 ст.530 ЦК України пред'явив вимогу Відповідачу про повернення частини передоплати в сумі 677 984,00 гривень.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем здійснено 30% передоплату за товар, а відповідачем в порушення умов Договору не поставлено позивачу товар та повернуто частину суми передоплати в розмірі 40 000,00 грн., а 677 984,00 грн. відповідачем не повернуті.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснив 30% передоплату за товар (717 984,00 грн.), а відповідач в порушення умов Договору не поставив відповідачу товар та повернув лише 40 000,00 грн. передоплати, в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість в розмірі 677 984,01 грн. з повернення суми попередньої оплати товару.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 677 984,00 грн. (заборгованості) нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перрам" (03067, м. Київ, ВУЛИЦЯ МАШИНОБУДІВНА, будинок 37; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехів-Цукор" (80250, Львівська обл., Радехівський район, село Павлів, ПРОСПЕКТ ЮНОСТІ, будинок 39; ) 677 984 (шістсот сімдесят сім тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. - заборгованості, 10 169 (десять тисяч сто шістдесят дев'ять) грн. 77 коп. - судового збору

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 08.06.2017 року.