КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. справа№ 910/1592/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Лазор А.І.

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

на рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2017 р.

у справі № 910/1592/17 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про відшкодування шкоди у розмірі 4 720,42 грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 4 720,42 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.02.2017 р. у справі № 910/1592/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 20.02.2017 р., Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що застрахований позивачем автомобіль "БМВ", державний номер НОМЕР_1, у 2012 р. потрапляв у ДТП, що підтверджується інформацією розміщеною на сайті Аудатекс, тому коефіцієнт фізичного зносу не може дорівнювати нулю. Враховуючи вказане, відповідач вважає, що здійснив виплату страхового відшкодування в порядку регресу на користь позивача у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/1592/17 та призначено її до розгляду на 20.04.2017 р.

У судовому засіданні 20.04.2017 р. було оголошено перерву до 25.05.2017 р. після заслуховування пояснень представників сторін.

В засідання суду, призначене на 25.05.2017 р., представник відповідача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

04.11.2015 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал страхування" (далі - страховик) та ОСОБА_4 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1719/15-Т/Зп1 (далі - договір добровільного страхування), за умовами якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля "БМВ", державний номер НОМЕР_1.

Строк дії договору встановлено з 06.11.2015 р. по 05.11.2016 р. (п. 16 договору добровільного страхування).

25.12.2015 р. в місті Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "БМВ", державний номер НОМЕР_1, та автомобіля "ГАЗ", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Постановою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 15.02.2016 р. у справі № 204/0604/2016 було визнано ОСОБА_5 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення.

Майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією автомобіля «ГАЗ», державний номер НОМЕР_2, застраховані Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" згідно полісу АІ/9013148, відповідно до умов якого ліміт за шкоду майну передбачений у розмірі 50 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн.

25.12.2015 р. страхувальник за договором добровільного страхування звернувся до позивача із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди, в якій повідомив про ДТП та просив виплатити страхове відшкодування.

Згідно звіту № 9 від 14.01.2016 р., наданого ФОП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, склала 66 185,74 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № 41070 від 11.01.2016 р., наданого ТОВ «АФЦ Баварія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1, склала 55 471,00 грн.

14.01.2016 р. позивачем було складено страховий акт № 1719/15-Т/ЗП1-1 за договором страхування № 1719/15-Т/ЗП1 від 04.11.2015 р., відповідно до якого виплаті страхового відшкодування страхувальнику підлягає 51 396,00 грн.

16.01.2016 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_4 у сумі 51 396,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1439.

17.05.2016 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до відповідача з претензією № 5/к, в якій просило компенсувати суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

У відповідь відповідачем була здійснена виплата на користь позивача у розмірі 44 279,58 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, здійснив виплату страхового відшкодування в порядку регресу лише частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 4 720,42 грн.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. знос не нараховується для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких, серед іншого, не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Оскільки строк експлуатації автомобіля "БМВ", державний номер НОМЕР_1, не перевищує 7 років, коефіцієнт зносу дорівнює 0.

Відповідно до звіту № 9 про проведення оцінки колісного транспортного засобу від 14.01.2016 р., виконаного фізичною особою підприємцем ОСОБА_6, вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля "БМВ", державний номер НОМЕР_3, становить 66 185,74 грн.

Також, у п. 3.4 вказаного висновку експертом було встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу складників (Ез) автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1, складає 0.

Отже, суд вважає доведеним, що оцінена шкода, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 66 185,74 грн.

Як встановлено в ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Як передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Так, вина ОСОБА_5 була встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2016 р. у справі № 204/0604/2016.

Вбачається, що ОСОБА_5 уклав з Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АІ/9013148. Забезпечений транспортний засіб за полісом - автомобіль марки "ГАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_4.

Вказаним полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, становить 50 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 4 720,42 грн (50 000,00 грн - 44 279,58 грн - 1 000,00 грн) суми страхового відшкодування в порядку регресу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що застрахований позивачем автомобіль "БМВ", державний номер НОМЕР_1, у 2012 р. потрапляв у ДТП, що підтверджується інформацією розміщеною на сайті Аудатекс, тому коефіцієнт фізичного зносу не може дорівнювати нулю, колегія зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи свої доводи, відповідач посилається на роздруківку із сайту Аудатекс.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Надана відповідачем роздруківка не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 36 ГПК України, а тому не може бути прийнята колегією в якості доказу на підтвердження факту ДТП за участю автомобіля "БМВ", державний номер НОМЕР_1, у 2012 р. та здійснення внаслідок цього відновлювального ремонту.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2017 р. у справі № 910/1592/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/1592/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Андрієнко