ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 р. Справа № 909/455/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут", вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ,76010

до відповідача: Івано-Франківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області, вул.Коновальця, буд.70А, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення 180044,17 грн. заборгованості

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність № IFZ-ЛВ-96-0117 від 11.01.17р.)

від відповідача: ОСОБА_2- юрисконсульт, (довіреність № 18/1-246 від 08.02.17р.)

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області про стягнення 180044,17 грн. заборгованості за переданий природний газ

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.05.17р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.06.17р.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задоволити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 07.06.17 №18/1-1534 (вх.№9228/17 від 08.06.17), в якому визнав, що борг за фактично спожитий газ перед позивачем станом на 01.03.17 склав 180044,17 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст.43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, судом з"ясовано наступне.

23.05.16 між сторонами у справі укладено договір на постачання природного газу №114108FNHCAВ016, за умовами якого Постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ у обсягах, що передбачені вищезазначеним договором, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені договором(п.1.1 договору). Термін дії договору у відповідності з п.11.1 договору - до 31.12.16. Додатковою угодою №Г-18 до даного договору сторони домовились продовжити його дію на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2017 року на суму , що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

При укладенні вказаного вище договору та додатку до нього, сторонами було узгоджено всі його істотні умови.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, між сторонами у справі на підставі наведених норм закону та спірного договору виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору поставки, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України: за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 2.9 договору сторони погодили, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: п.2.9.1 за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та/або споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ; п.2.9.2 на підставі отриманих від споживача даних або Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника, п.2.9.3 споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Факт виконання позивачем зобов'язань підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією акта приймання-передачі природного газу від від 28.02.17 на суму 204961,42 грн. (а.с.16). З даного акту вбачається, що кінцевий термін оплати згідно договору - 10.03.2017. Враховуючи часткову переплату відповідачем за газ в сумі 24917,25 грн., заборгованість за переданий газ становить 180044,17 грн. Вказана заборгованість підтверджується актом звіряння від 07.04.17 (а.с.17), який підписаний і скріплений печатками обох сторін.

Згідно п.4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: п.4.2.1 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, місяця що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу па наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період.

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Враховуючи вищенаведене та визнання позову відповідачем, суд вважає позовну вимогу щодо стягнення 180044,17 грн. заборгованості за переданий газ обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 2700,66 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 612, 614, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" до Івано-Франківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області про стягнення 180044,17 грн. заборгованості - задоволити.

Стягнути з Івано-Франківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (вул.Коновальця, буд.70А, м. Івано-Франківськ,76018, код 40312499) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут"(вул.Ленкавського,20, м.Івано-Франківськ, 76010, код 39595350) - 180044 (сто вісімдесят тисяч сорок чотири) грн. 17 коп. основного боргу та 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 66 коп. - судового збору.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

повне рішення складено 12.06.17

Суддя Цюх Г.З.