РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017Справа №910/5512/17

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Славутич»
простягнення 9 495,80 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Кирищук В.П.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» (надалі - ТОВ «Славутич») про стягнення 9 495,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору на використання електричної енергії № 174 від 28.04.1999 позивач поставив електричну енергію, а відповідач грошові зобов'язання по оплаті поставленої енергії належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 5 799,73 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 398,56 грн. та інфляційних у розмірі 3 297,51 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.05.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2017 розгляд справи відкладено на 29.05.2017 у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

В судове засідання представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 944 та № 630.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.1999 між Акціонерною енергопостачальною організацією «Київенерго», правонаступником якого є ПАТ «Київенерго» (енергопостачальна організація) та ТОВ «Славутич» (абонент) укладено договір на використання електричної енергії № 174 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 2.1 Договору енергопостачальна організація зобов'язується відпускати електроенергію як різновид промислової продукції в межах дозволеної до використання потужності, згідно з визначеним йому цим договором умовами та величинами споживання електроенергії та потужності.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що абонент зобов'язується оплачувати використану електричну енергію та потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з Прейскурантом 09-01, діючим індексом цін та умовами цього договору.

Відповідно до п. 1 Порядку розрахунків (що є додатком 2 до договору) розрахунковий період починається першого числа кожного місяця та закінчується в останній день цього місяця.

Відповідно до п. 13 Порядку розрахунків (що є додатком 2 до договору) споживач до 1 числа поточного місяця здійснює оплату вартості активної електричної енергії поточного розрахункового періоду платежем розміром 100% від заявленого (договірного) обсягу електричної енергії на поточний розрахунковий період.

Договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач вказує, що за листопад 2014 року та грудень 2014 року у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка станом на 01.03.2017 р. становить 5 799,73 грн., що підтверджується рахунок-розшифровками та актом контрольного огляду розрахункових засобі обліку.

Спір виник у справі у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором по на використання електричної енергії.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту теплову енергію у розмірі 5 799,73 грн. за спірний період.

Крім того, згідно з абз. 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Як вбачається із матеріалів справи, в листопаді 2014 та грудні 2014 року відповідачем було використано активну електричну енергію на загальну суму 5 799,23 грн., доказів сплати цієї суму суду не надано.

За таких обставин суд відзначає, що заборгованість ТОВ «Славутич» перед ПАТ «Київенерго» у розмірі 5 799,73 грн. підтверджується матеріалами справи, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 398,56 грн. та інфляційних у розмірі 3 297,51 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з листопада 2014 року по лютий 2017 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з ТОВ «Славутич» 3% річних у розмірі 398,56 грн. та інфляційних у розмірі 3 297,51 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Славутич» на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості у розмірі 5 799,73 грн., 3% річних у розмірі 398,56 грн. та інфляційні у розмірі 3 297,51 грн.

Судові витрати розподіляються у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» (03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 94/1, оф. 37; ідентифікаційний код 16458439) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) заборгованість у розмірі 5 799 (п'ять тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 73 коп., 3% річних у розмірі 398 (триста дев'яносто вісім) грн. 56 коп., інфляційні у розмірі 3 297 (три тисячі двісті дев'яносто сім) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2017.

Суддя В.П. Босий