номер провадження справи 15/18/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 Справа № 908/1011/17

за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, 69035, м. Запоріжжя, вулиця Незалежної України, 72-А

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Таврія», 72242, Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія, вул. Леніна, буд. 6

про стягнення шкоди

Суддя Горохов І.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 1789/12 від 29.05.2017

від відповідача: ОСОБА_3 директор паспорт виданий Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 02.10.2004

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 16.05.2017 звернулась Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства «Таврія», Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія про стягнення 7 571,55 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.01.2016 по 25.04.2016.

16.05.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 16.05.2017 порушено провадження у справі № 908/1011/17, присвоєно справі номер провадження 15/18/17, судове засідання призначене на 29.05.2017.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що інспекцією проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_1 товариства «Таврія», Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія, за результатами якої складено акт перевірки. Перевіркою встановлено, що відповідачем здійснювався забір води з артезіанських свердловин без дозволу на спецводокористування, що є порушенням ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України. З урахуванням вимог чинного законодавства України позивачем розраховано розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в розмірі 7571,55 грн., яку позивач просить стягнути з посиланням на ст. ст. 2, 44, 46, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 47, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища.

У судовому засіданні 29.05.2017 представник позивача надав нормативно правове обґрунтування позовних вимог та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідач не погоджується з висновками інспекції, оскільки документи на отримання спеціального дозволу комунальним підприємством подавалися, однак не були розглянуті протягом тривалого часу не з вини відповідача. Несвоєчасний розгляд державними органами документів для отримання дозволу на спецводокористування призвело до порушень вимог чинного законодавства України, що на думку позивача, унеможливлює стягнення шкоди. Письмового відзиву не надав, просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не надано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Таврія», Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія (відповідач, надалі - КП «Таврія») виконує виробничу діяльність по забору, очищенню та постачанню води на підставі дозволу № 0865/Зап, виданого на термін з 26.04.2016 по 31.12.2018.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області, м. Запоріжжя (надалі - позивач) проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Таврія». За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 10.06.2016 17.06.2016. Під час проведення перевірки встановлено, що підприємство здійснювало самовільний забір води з підземного водоносного горизонту свердловиною № 12 та № 14 без дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.01.2016 по 25.04.2016, що є порушенням п. 9 ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обовязкових екологічних вимог, серед яких є й здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища тощо.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що забір води це вилучення води з водного обєкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них. В той же час, забір води з водних обєктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні обєкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів є спеціальним водокористуванням згідно з ч. 1 ст. 48 Водного кодексу України .

В силу п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України водокористувачі зобовязані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

За наслідками виявленого порушення природоохоронного законодавства інспектором Державної екологічної інспекції в Запорізькій області на підставі Протоколу від 15.06.2016 про адміністративне правопорушення винесено Постанову № 000071/01/06 від 15.06.2016 про накладення адміністративного стягнення в сумі 170,00 грн. на директора КП «Таврія».

У звязку із зазначеним порушенням Інспекцією, відповідно до ОСОБА_2 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783 зі змінами до ОСОБА_2 розрахунків…, затвердженими наказом в Міністерстві екології та природних ресурсів України від 13.10.2015 за № 367, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.11.2015 за № 1369/27814, здійснено розрахунок розміру шкоди, завданої державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.01.2016 по 25.04.2016, який склав 7 571,55 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, розрахунок заявлених до стягнення збитків здійснювався Інспекцією за формулою З сам = 5 х W х Тар (грн.), де W - об'єм води, що використана самовільно без дозволу на спеціальне водокористування м3; Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення, грн./100 м3.

Згідно із ст. 255 Податкового кодексу України для Веселівського району Запорізької області, ставка рентної плати за спеціальне використання підземних вод за 100 м3 води 72,11 грн. Житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3.

Згідно з наданою КП «Таврія» довідкою № 7 від 10.06.2016 у період з 01.01.2016 по 25.04.2016 піднято з підземного водоносного горизонту води з артезіанської свердловини 7000,0 куб. м.

Відповідно до п. 9.1. Методики № 389 зазначена формула застосовується для розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування (п. 6 ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України).

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобовязані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обовязку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до приписів статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Положеннями статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі зобов'язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушень. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, застосовуються і при вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Особливості застосування цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду можуть бути передбачені спеціальними законами, які регулюють питання охорони певного виду такого середовища.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, суд виходить з того, що як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Доказів наявності дозволу на спец водокористування в період проведення перевірки відповідачем не надано.

Посилання відповідача на тривалий розгляд державними органами документів для отримання спеціального дозволу водокористування не спростовує наявність порушення вимог чинного законодавства України, встановлене позивачем під час проведення перевірки.

Відтак встановлено, що оскільки відповідач діяв неправомірно, то на виконання вимог чинного законодавства був притягнутий до адміністративної відповідальності, а також має відшкодувати завдану його протиправними діями шкоду, у зв'язку з чим суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач доказів, які б спростовували позицію позивача повністю або частково суду не надав.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, судом встановлено наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Таврія» (72242, Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія, вул. Леніна, буд. 6, ідентифікаційний код 31487120) на користь держави (одержувач: Управління державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області (Таврійська сільська рада), банк ГУДКСУ у Запорізькій області, р/р 0076, МФО 813015, ідентифікаційний код 38025550, код бюджетної класифікації 24062100) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 7 571 (сім тисяч пятсот сімдесят один) грн. 55 коп. Стягувач: Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А, ідентифікаційний код 38025388). Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Таврія» (72242, Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія, вул. Леніна, буд. 6, ідентифікаційний код 31487120) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А, ідентифікаційний номер 38025388) судовий збір в розмірі 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 02 червня 2017 року.

Суддя І. С. Горохов