РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017Справа №910/4229/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

про відшкодування збитків в порядку регресу 95956,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Медвідь О.І. (за дов.), Самойленко П. М. (за дов.), Оніщенко Г. В. (за дов.)

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) в судовому засіданні 01.06.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про відшкодування збитків в порядку регресу 95 956, 00 грн.

Позивач зазначав, що 25.09.2015 у місті Києві по вулиці Нижній Вал сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen» , д.р.н. НОМЕР_2 (застрахований ТЗ у позивача) та «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5.

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2 та його власнику заподіяно матеріальну шкоду.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля«Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2, відповідно до умов укладеного з ним договору страхування № 1044014 страхове відшкодування в розмірі 95 956, 00 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4229/17, розгляд останньої призначено на 11.05.2017.

Від Моторного (транспортного) страхового бюро України 03.04.2017 надійшла відповідь на запит суду від 30.03.2017 № 7/2-28/27611, відповідно до якої франшиза за полісом обов'язкового страхування № АС/6493659 становить 0 грн., а ліміт по майну - 50 000, 00 грн.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому відповідач заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" виконало свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 6493659 та добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 24825гд5гм належним чином та у повному обсязі, оскільки 11.04.2016 відповідачем було складено страхові акти № АХА2031803 та №АХА2031810, відповідно до яких прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування щодо заявленого випадку у сумі 95 956, 00 грн., та у зв'язку з наявністю заборгованості позивача перед відповідачем проведено зарахування зустрічних однорідних вимог. Разом з тим, відповідач зазначив, що оскільки позовна заява складена після зазначеного зарахування, то на момент подання позову та порушення провадження у справі був відсутній предмет спору.

В судовому засіданні 11.05.2017 продовжено за клопотанням сторін строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та оголошено перерву в судовому засіданні на 01.06.2017.

Через відділ діловодства суду 25.05.2016 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в якому останній підтримав доводи, наведені у відзиві на позов.

Від позивача через відділ канцелярії господарського суду 01.06.2017 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізніший термін, у зв'язку з тим, що між сторонами ведуться переговори щодо підписання двохстороннього договору зарахування взаємних однорідних вимог.

В судове засідання 01.06.2017 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, та надав суду усні пояснення по суті справи, в яких проти задоволення позовних вимог заперечив.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про відкладення розгляду справи суд відмовив в його задоволенні, як необґрунтованому.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 17.12.2014 між Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс", як страховиком та Товариством з обмеженою відповідальністю «БСХ Побутова Техніка», як страхувальником було укладено договір № 1044014 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2.

25.09.2015 у місті Києві по вулиці Нижній Вал сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2 (застрахований ТЗ у позивача) та «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, що підтверджується довідкою про ДТП № 74716054. Повідомлення про подію з транспортним засобом подано до страховика 28.09.2015.

Дорожньо-транспортна пригоду сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2015 справа № 758/12094/15-ц (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту про визнання вартості матеріального збитку, складеного СПД ОСОБА_6 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2 станом на 04.12.2015 складає 193 211, 32 грн.

Згідно рахунку № Сч-Ш-2040 від 08.12.2015, складеного ФОП ОСОБА_7, оцінка вартості робіт і матеріалів по ремонту автомобіля «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2 становить 129 936, 65 грн.

28.12.2015 між ПрАТ «Європейський страховий альянс», як страховиком та ТОВ «БСХ Побутова Техніка» було укладено договір № 07/15Р про досягнення домовленості щодо врегулювання страхового випадку за Договором страхування № 1044014 від 17.12.2014, яким сторони дійшли згоди, що загальний розмір суми страхового відшкодування по страховій справі становить 95 956, 00 грн. Вказана сума сплачується на СТО ФОП ОСОБА_8 для виконання відновлювального ремонту автомобіля (п. 3.1. договору № 07/15Р про досягнення домовленості щодо врегулювання страхового випадку за Договором страхування № 1044014 від 17.12.2014).

Відповідно до страхового акту від 21.01.2016 № 1340/15/50/ТР25/00/2 та розрахунку суми страхового відшкодування до нього сума страхового відшкодування визначена позивачем в розмірі 95 956, 00 грн.

На підставі страхового акту від 21.01.2016 № 1872/15/50/ТР25/00/2 та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 95 956, 00 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_7, що підтверджується платіжними дорученнями № 01062 від 10.02.2016 на суму 15 956, 00 грн., № 00811 від 01.02.2016 на суму 15 000, 00 грн., № 00654 від 26.01.2016 на суму 35 000, 00 грн., № 00737 від 28.01.2016 на суму 30 000, 00 грн.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст. 9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування: страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону,-МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо. У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" перейшло в межах суми 95 956, 00 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно звіту, наданого позивачем та складеного СПД ОСОБА_6 № 113/15 від 04.12.2015 про визнання вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту, заподіяного власнику транспортного засобу «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 193 211, 32 грн., проте відповідно до страхового акту від 21.01.2016 № 1340/15/50/ТР25/00/2 та розрахунку суми страхового відшкодування до нього сума страхового відшкодування визначена позивачем в розмірі 95 956, 00 грн.

Із постанови Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2015 справа № 758/12094/15-ц вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_1 - автомобіль водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю«Volkswagen» , д.р.н. НОМЕР_2 (застрахований ТЗ у позивача) , знаходився під керуванням ОСОБА_5.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_1 встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6493659 від 25.05.2015. Крім того, цивільна відповідальність вказаного власника була також застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" за договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 24825гд5гм від 25.05.2015.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.04.2016 відповідачем було складено страхові акти № АХА2031803 та № АХА2031810, відповідно до яких прийнято рішення про здійснення виплати позивачу фактично виплаченого ним страхового відшкодування по страховому випадку від 25.09.2015 в сумі 95 956, 00 грн. Про прийняте відповідачем рішення листом вих. № 3254/12/ЦВ від 11.04.2016 було повідомлено позивача. У зазначеному листі було вказано, що виплату буде перераховано у строки встановлені чинним законодавством. Вказаний лист позивач отримав 14.04.2016, що підтверджується матеріалами справи.

В подальшому, відповідачем 29.06.2016 направлено на адресу позивача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку № 5786/1/18цв від 29.06.2016.

Згідно зазначеної заяви заборгованість ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» перед АТ «СК «АХА Страхування» за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає станом на 29.06.2016 складає 140 565, 80 грн. (п. 1 заяви), а заборгованість АТ «СК «АХА Страхування» перед ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» - складає 151 636, 25 грн. (п. 2 заяви).

Згідно з п. 3 заяви АТ «СК «АХА Страхування» проводить зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку, зазначених у п. 1, 2 заяви на загальну суму 140 565, 80 грн., а зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 11 070, 45 грн. є таким, що не виконане та не припиняється. Разом з тим, відповідач зобов'язувався сплатити дану заборгованість на рахунок позивача до 30.06.2016 включно.

При цьому, в п. 2.8 заяви зазначено про те, що розмір страхового відшкодування в порядку регресу за зазначеною регресною вимогою згідно страхового акту № АХА2031810 від 11.04.2016 складає 45 956, 00 грн., а згідно страхового акту № АХА2031803 від 11.04.2016 складає 50 000, 00 грн., що разом становить 95 956, 00 грн.

Заява про зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку № 5786/1/18цв від 29.06.2016 була отримана позивачем 06.07.2016, докази чого наявні в матеріалах справи.

В свою чергу листом від 15.12.2016 позивач не заперечив зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку, однак зазначив, що до заяви було включено страхові відшкодування по п. п. 2.3, 2.5, 2.1, які вже проведені позивачем.

Враховуючи лист ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» від 15.12.2016 з приводу включених в заяву № 5786/1/18/цв від 29.06.2016 вимог по п. 2.3., 2.5., 2.1. зазначеної заяви, відповідачем 11.05.2017 направлено на адресу позивача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку № 4936/18ЦВ від 04.05.2017.

В заяві вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017 ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» вказало, що оскільки ПрАТ «Європейський страховий альянс» здійснив наступні виплати:

- виплата від 10.12.2015 в сумі 21 224, 94 грн. на рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ, тобто до проведення взаємозаліку, то на підставі даного Листа, зарахування зустрічних однорідних вимог припиняється на суму 21 224, 94 грн. за розділом 1 заяви № 5786/1/18/ЦВ від 29.06.2016 (пункт 1.1.), та відповідно таке зарахування припиняється на аналогічну суму за розділом 2 заяви № 5786/1/18/ЦВ від 29.06.2016 (пункт 2.1 - cyмa 3 420,00 грн., пункт 2.2. - сума 4 367,43 грн., пункт 2.3. - сума 5 976, 28 грн., пункт 2.4. - сума 6 235, 18 грн. та пункт 2.6. - частина суми в розмірі 1 226, 05 грн.), а разом на суму 21 224, 94 грн. та залишається таким, що не виконане, а має бути перераховано АТ «СК «АХА Страхування» на рахунок ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» або зараховано, зокрема на підставі ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України;

- виплата від 10.08.2016 в сумі 3 294,58 грн. на рахунок AT «СК «АХА Страхування» тобто після проведення взаємозаліку на підставі Заяви № 5786/1/18/ЦВ від 29.06.2016, то на підставі даного Листа, зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3 294,58 грн. не може бути припинено за Заявою № 5786/1/18/ЦВ від 29.06.2016, а має бути перераховано AT «СК «АХА Страхування» на рахунок ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» або зараховано, зокрема на підставі ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України;

- виплата від 10.08.2016 в сумі 1 582,00 грн. на рахунок AT «СК АХА Страхування», тобто після проведення взаємозаліку на підставі Заяви № 5786/1/18/ЦВ від 29.06.2016, то на підставі даного Листа, зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 582,00 грн. не може бути припинено, а крім того, така сума не може бути поверненою AT «СК «АХА Страхування» на рахунок ПрАТ «Європейський Страховий Альянс», оскільки дана сума вважається сплачено на виконання Рішення Господарського суду м. Київ № 910/13817/14 від 15.06.2016.

Згідно п. 1 заяви вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017 станом на 04.05.2017 заборгованість ПрАТ «Європейський Альянс» перед АТ «СК «АХА страхування» за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає 50 000, 00 грн., а заборгованість АТ «СК «АХА Страхування» перед ПрАТ «Європейський страховий альянс» - 80 336, 55 грн.

Згідно з п. 3 заяви вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017 АТ «СК «АХА Страхування» проводить зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку, зазначених у п. 1 та 2 заяви на загальну суму 50 000, 00 грн., а зобов'язання АТ «СК «АХА Страхування» перед ПрАТ «Європейський страховий альянс» на суму 30 336, 55 грн є таким, що не виконане та не припиняється, а сплачується до 31.05.2017 включно.

Заява вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017 була направлена відповідачем позивачу 11.05.2017 цінним листом з описом 147.

Присами ст. 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом (лист Вищого господарського суду України від 07.04.2008 № 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України»).

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно заява однієї з сторін про зарахування зустрічних вимог повинна відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбаченим ст. 203 ЦК України.

Крім того, відповідно ч. 3 ст. 202 Цивільного кодексу України односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Отже, вирішуючи даний спір, необхідним є встановлення відповідності вимог, які можуть підлягати зарахуванню умовам, визначеним статтею 601 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно із заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку № 5786/1/18цв від 29.06.2016, АТ «СК «АХА Страхування» провело зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку, зазначених у п. 1, 2 заяви (згідно п. 1 заяви заборгованість ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» перед АТ «СК «АХА Страхування» за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає станом на 29.06.2016 140 565, 80 грн.; згідно п. 2 заяви заборгованість АТ «СК «АХА Страхування» перед ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» - складає 151 636, 25 грн.) на загальну суму 140 565, 80 грн, а зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 11 070, 45 грн. є таким, що не виконане та не припиняється. При цьому, в пункті 2.8 заяви зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 151 636, 25 грн. включає в себе заборгованість по страховому відшкодуванню згідно страхових актів № АХА2031810 та № АХА2031803 в розмірі 95 956, 00 грн.

Відповідачем були надані в матеріали справи докази, що підтверджують вимоги позивача та відповідача, які включені до заяви № 5786/1/18/цв від 29.06.2016, із яких зокрема, вбачається зустрічність, однорідність вимог та що строк виконання щодо таких вимог не визначений, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Так, як вбачається із наданих суду доказів (заяв позивача та актів відповідача) відповідач мав перед позивачем наступні зобов'язання щодо виплати грошових коштів в порядку суброгації:

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 1295/8 від 16.09.2015 (отримано 18.09.2015) та страхового акту № 1.102.15.02998/VESKO21264 від 07.10.2015 на суму 3 420, 00 грн. (п. 2.1. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 2519/8 від 15.07.2014 9отримано 17.07.2014) та страхового акту № 1.102.13.08861/ VESKO24520 від 26.08.2014 на суму 4 367, 43 грн. (п. 2.2. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 311 від 12.12.2013 (отримана 09.01.2014) та страхового акту № 1.102.13.06729/ VESKO2669 від 28.01.2014 на суму 5 976, 28 грн. (п. 2.3. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 596/8 від 11.03.2015 (отримана 16.03.2015) та страхового акту № 1.102.14.05541/ VESKO9761 від 28.04.2015 на суму 6 235, 18 грн. (п. 2.4. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 861/8 від 26.04.2016 (отримана 28.04.2016) та страхового акту № АХА2099060 від 29.06.2016 на суму 12 910, 53 грн. (п. 2.5. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 211 від 18.11.2015 (отримана 23.11.2015) та страхового акту № 1.102.1505513/ VESKO24805 від 26.11.2015 на суму 10 246, 35 грн. (п. 2.6. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 01-1605/16кс від 16.05.2016 (отримана 01.06.2016) та страхового акту № АХА2099044 від 29.06.2016 на суму 12 524, 48 грн. (п. 2.7. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 623/8 від 31.03.2016 (отримана 04.04.2016) та страхових актів № АХА2031803 від 11.04.2016 та № АХА2031810 від 11.04.2016 на загальну суму 95 856, 00 грн. (п. 2.8. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 162/8 від 20.01.2017 (отримана 23.01.2017) та страхового акту № АХА2198902 від 29.03.2017 на суму 15 565, 91 грн. (п. 2.1. заяви вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017);

- згідно заяви про виплату страхового відшкодування вих. № 01-0504/17ск від 05.04.2017 (отримана 11.04.2017) та страхового акту № АХА2204016 від 27.04.2017 на суму 40 251, 12 грн (п. 2.3. заяви вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017).

В свою чергу позивач мав перед відповідачем наступні зобов'язання щодо виплати грошових коштів в порядку суброгації:

- згідно заяви про регресні вимоги вих. № 276 АХА/АГ від 02.12.2010, страхового акту № 4078-а/09 до - 2 від 17.08.2010 та рішення Апеляційного суду Донецької області № 221/2927/16-ц від 16.09.2014 на суму 21 224, 94 грн. (п. 1.1. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про регресні вимоги вих. № 1746АХА/АГ від 01.03.2016 та згідно страхового акту № 1.003.15.13873/VESKO21490 від 09.10.2015 з урахуванням франшизи на суму 49 490, 00 грн. (п. 1.2. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно заяви про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № 10196/17666/УБК від 17.05.2016 та згідно страхового акту № 1.003.15.17666/VESKO26182 від 15.12.2015 на суму 9 895, 58 грн. (п. 1.3. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу вих. № 9884/10141/УБК від 02.03.2016 та страхового акту № 1.003.15.10141/VESKO22750 від 29.10.2015 на суму 7 170, 70 грн. (п. 1.4. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно претензії про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № РГ/642/13/10 від 25.07.2013 та страхового акту № 1.001.13.00642/VESKO3954 від 05.02.2013 з урахуванням франшизи на суму 3 294, 58 грн. (п. 1.5. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу вих. № 2603/09538/УБК від 05.02.2015 та страхового акту № 1.001.14.09538/VESKO18960 від 26.06.2014 з урахуванням франшизи на суму 49 490, 00 грн. (п. 1.6. заяви вих. № 5786/1/18/ЦВ);

- згідно претензії на суму 105 771, 92 грн. вих. № ЕЛ_1425 від 05.12.2016 та страхових актів № АХА 2134182 від 04.08.2016 та № АХА2149092 від 19.08.2016 з урахуванням ліміту відповідальності на суму 50 000, 00 грн. (п. 1.1. заяви вих. № 4936/18/цв від 04.05.2017).

Вимоги за вказаними зобов'язаннями є зустрічними, оскільки у вказаних зобов'язаннях кредитор за одними зобов'язаннями є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язаннями є кредитором за другими. Також зазначені зобов'язання є однорідними, оскільки відповідні зобов'язання є зобов'язаннями по перерахуванню грошей.

Згідно приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що строк виконання зобов'язань по сплаті відшкодування сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації не встановлений чинним законодавством, та що відповідні зобов'язання сторін виникають на підставі закону, суд дійшов висновку що зобов'язання по сплаті відшкодування в порядку суброгації є зобов'язаннями строк виконання яких визначений моментом пред'явлення вимоги.

Із тексту листа позивача адресованого відповідачу від 15.12.2016 вбачається, що вказаним листом позивачем не заперечено факту зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку по пункту 2.8 заяви відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку № 5786/1/18цв від 29.06.2016 за актами № АХА2031810 та № АХА2031803.

Разом з тим, доказів того, що заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 11 070, 45 грн., яка залишилася непогашеною за заявою вих. № 5786/1/18/ЦВ, включає кошти, які мають бути відшкодовані за страховими актами № АХА2031810 та № АХА2031803 позивачем суду не надано.

Доказів із яких би вбачалося, що позивач вважає, що заява відповідача вих. № 5786/1/18/ЦВ є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 95 956, 00 грн, зокрема, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом в матеріалах справи відсутні.

Також, в даному випадку відсутні обставин, передбачені статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Стаття 601 ЦК України не виключає часткового зарахування, згідно з яким менше за розміром зобов'язання припиняється повністю, а більше - збільшується на суму заліку.

Шляхом зарахування можуть припинятися зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань.

За таких обставин, суд визнає правомірним зарахування зустрічних однорідних вимог за вказаними актами на загальну суму 95 956, 00 грн., а відтак зобов'язання між сторонами на вказану суму припинились, що свідчить про відсутність у відповідача перед позивачем заборгованості з виплати страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 95 956, 00 грн. не підлягають задоволенню, як не доведені.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.06.2017

Суддя І. В. Усатенко