КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа№ 910/16570/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Сухового В.Г.

Майданевича А.Г.

За участю представників:

від ВДВС: не з'явився

від стягувача: Тян О.Б. - директор

від боржника: Колесниченко В.В. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на дії державного виконавця

у справі №910/16570/16 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дезомаркет»

до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард»

про стягнення 1 195 571,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/16570/16 у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі, ВДВС) відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що скаржником не надано суду доказів належного користування ним своїми правами, передбаченими частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», та не надано допустимих доказів на підтвердження викладених у скарзі обставин.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/16570/16 та прийняти нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує права та законні інтереси апелянта, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що постанова від 22.02.2017 про відкриття виконавчого провадження №53471580 з виконання наказу № 910/16570/16 від 07.02.2017 є незаконною, оскільки містить неправдиві відомості щодо місцезнаходження боржника.

За твердженнями боржника, зазначена державним виконавцем у вказаній постанові адреса: м. Київ, вул. Коновальця, 7/9, немає ніякого відношення до ПАТ «Агрохолдинг Авангард», справжньою адресою якого є: м. Київ, пр. Перемоги, 121-В.

Також, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що представник ВДВС не надав до суду доказів, які б підтверджували факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме, повідомлення про її вручення. Відтак, державним виконавцем, на думку апелянта, було порушено порядок надсилання боржнику документів виконавчого провадження.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Майданевич А.Г., Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.05.2017.

У судове засідання, призначене на 25.05.2017, представник ВДВС не з'явився, про причини неявки суд не повідомив,

Оскільки у матеріалах справи наявні докази належного повідомлення ВДВС про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, враховуючи предмет спору та доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника ВДВС.

Представник стягувача письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, у судовому засідання проти її задоволення заперечував, просив залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник боржника у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, оскаржену ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу стягувача на дії ВДВС задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дійшов висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, 07.02.2017 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/16570/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 у справі №910/16570/16 та яке набрало законної сили 30.01.2017, видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 121 В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дезомаркет» (03115, місто Київ, вулиця Феодори Пушиної, будинок 8-А, офіс 109, ) основний борг в розмірі 730 659 (сімсот тридцять тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 39 коп., три проценти річних в розмірі 38 931 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять одна) грн. 49 коп., індекс інфляції в розмірі 425 977 (чотириста двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят сім) грн. 64 коп. та судовий збір в розмірі 17 931 (сімнадцять тисяч дев'ятсот тридцять одна) грн. 78 коп.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука М.В. від 22.02.2017 відкрито виконавче провадження №53471580 з виконання наказу № 910/16570/16 від 07.02.2017.

Цього ж дня, тобто 22.02.2017, ВДВС було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 1 335 050,33 грн.

Також, 22.02.2017 та 23.02.2017 ВДВС були прийняті постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 1 335 050,33 грн.

01.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» надійшла Скарга на дії державного виконавця у виконавчому провадженні №53471580 (далі, Скарга; том 2 а.с. 184-189), у якій він просив визнати дії ВДВС щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про арешт майна та коштів боржника незаконними та скасувати вищезазначені постанови ВДВС.

В обґрунтування заявленої Скарги боржник зазначив, що дії державного виконавця Нагайчука М.В. у виконавчому провадженні №53471580 з виконання наказу №910/16570/16 від 07.02.2017 є незаконними, а вищезазначені постанови ВДВС суперечать чинному законодавству, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена всупереч нормам частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та містить неправдиві відомості, а також державним виконавцем порушено порядок надсилання документів виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні Скарги Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Скаржник зазначає, що постановою від 22.02.2017 відкрито виконавче провадження №53471580 з виконання наказу № 910/16570/16 від 07.02.2017, але дана постанова про відкриття виконавчого провадження містить неправдиві відомості щодо місцезнаходження боржника, а тому є незаконною.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Із витягу з ЄДРПОУ вбачається, що місцезнаходженням юридичної особи ПАТ «Агрохолдинг Авангадр» є - 03115, м. Київ. пр.-т. Перемоги, 121-В.

Згідно з частинами 3, 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення вих. №22/02-1 від 22.02.2017 зазначив наступну адресу боржника: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 7/9.

Із матеріалів виконавчого провадження №53471580 вбачається, що представник боржника 24.02.2017 знайомився із даними матеріалами, що підтверджується відповідним записом про це (том 3, а.с. 6).

Крім того, під час здійснення виконавчого провадження №53471580 боржником наручно отримувались, зокрема, постанови ВДВС про звільнення з-під арешту рахунків боржника у банківських установах.

У свою чергу, боржником належними та допустимими доказами не доведено факту невчасного надсилання йому ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2017. Доказів неотримання поштової кореспонденції за зазначеною адресою не надано.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

У матеріалах справи відсутні докази стосовно звернення скаржника до державного виконавця із заявами (клопотаннями), висловлювання своїх доводів та міркувань з усіх питань, що виникли в процесі виконавчого провадження № 53471580, а саме, щодо зазначення неправдивої адреси боржника, надання письмових пояснень, відповідно до положень частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, із відкладенням виконавчого провадження.

Згідно із частинами 1, 6 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців та зазначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із матеріалів справи вбачається, що ВДВС 09.03.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення виконано в повному обсязі згідно виконавчого документу, при цьому стягнуто витрати виконавчого провадження та виконавчий збір.

З огляду на зазначене, оскільки, скаржником не надано суду доказів належного користування своїми правами, передбаченими частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» та не надано допустимих доказів на підтвердження викладених у Скарзі обставин, стягувач скористався своїм правом щодо зазначення відомостей, що ідентифікують боржника, які в результаті посприяли примусовому виконанню рішення.

Основна мета виконавчого провадження, якою є примусове виконання рішення суду, досягнута. Боржником у Скарзі на дії ВДВС належними та допустимими доказами не доведено факт порушення його прав та законних інтересів під час здійснення виконавчого провадження з виконання рішення суду у справі №910/16570/16.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, наведених у пункті 9.13. постанови Пленуму №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, Скарга Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення Скарги боржника на дії ВДВС, доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/16570/16 обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/16570/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі №910/16570/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/16570/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді В.Г. Суховий

А.Г. Майданевич