УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.06.2017Справа № 910/8695/17

Суддя Спичак О.М., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Аква-Лайф"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про зобов'язання виконати умови договору шляхом перерахування грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Аква-Лайф» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов'язання виконати умови договору шляхом перерахування грошових коштів в сумі 401 855,40 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", позовні заяви про зобов'язання перерахувати грошові кошти відповідно до договору банківського рахунку належать до заяв майнового характеру і оплачуються судовим збором відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01.01.2017 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 1 600,00 грн.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті за подання даного позову до суду становить 6 027,83 грн.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, до позовної заяви позивачем додано клопотання про відстрочення йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування заяви про відстрочку сплати судового збору позивач посилається на перебування у тяжкому майновому стані, відсутність доходів, відсутність доступу до грошових коштів, що знаходились на рахунку позивача.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарський суд повинен дотримуватись принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України).

Розділом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, чинне законодавство надає право суду на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі збору.

Проте, позивачем не подано суду належних доказів, підтверджуючих відсутність коштів для сплати судового збору, зокрема довідки контролюючого органу про всі відкриті рахунки позивача у банківських установах, довідки банківських установ про відсутність коштів на цих рахунках, довідки головного бухгалтера позивача про відсутність готівкових коштів в касі товариства тощо.

Натомість, надані позивачем фінансовий звіт суб'єкта підприємницької діяльності не може бути належним доказом відсутності коштів для сплати судового збору, зокрема, на момент звернення позивача до суду з даним позовом та не підтверджує відсутність коштів на всіх рахунках позивача в банківських установах, а також відсутність у позивача готівкових коштів тощо.

Оскільки, позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для надання йому відстрочки сплати судового збору, а також не додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження його доводів, господарський суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно п. 20.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача Приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» є: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д.

В свою чергу, позивачем до позовної заяви додано фіскальний чек поштової установи від 27.05.2017 та опис вкладення у цінний лист від 27.05.2017, відповідно до якого позовну заяву з додатками надіслано на адресу: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Таким чином, наданий позивачем опис вкладення у цінний лист не є належним доказом виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, щодо надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу у встановленому законом порядку - за місцезнаходженням останнього.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про повернення позовної заяви з доданими документами без розгляду на підставі п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Приватному підприємству «Аква-Лайф» в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Суддя Спичак О.М.