РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 924/71/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Саюк С.П. - представника за довіреністю від 14.03.2017р. №14/03

відповідача: ОСОБА_2 - представника за довіреністю від 04.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.17 р.

у справі № 924/71/17 (суддя Димбовський В.В.)

за позовом дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", с. Мишів Іваничівського району Волинської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Полонне

про визнання недійсним договору №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р., укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.03.2017р. у справі №924/71/17 у позові дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", с.Мишів Іваничівського району Волинської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Полонне, про визнання недійсним договору №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р., укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, вважає, що воно підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а саме, що доводи позивача про підзвітність директора ДП «АФ «Луга-Нова» вищому органу ПП «Універсам» та необхідність погодження вищого органу ПП «Універсам» на укладення договору від 02.09.2016р. не заслуговують на увагу, оскільки згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців директор не мав обмежень щодо представництва від імені юридичної особи. Такий висновок суду не може вважатися правомірним, ДП «АФ «Луга-Нова» ПП «Універсам» та його директор діє на підставі статуту, а не витягу з Єдиного державного реєстру та фізичних осіб підприємців, про що зазначено і в самому договорі підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р., який відповідач підписав, отже був ознайомлений з повноваженнями директора щодо підписання угод. А відповідно до п. 7.5. статуту , зокрема, встановлено, що директор Дочірнього підприємства діє без довіреності за погодженням з вищим органом засновника укладає угоди, контракти від імені підприємства. Отже, директор Дочірнього підприємства має право та повноваження укладати угоди, контракти лише за погодженням з вищим органом засновника, а саме, з власником ПП Універсам».

Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено в достатньому обсязі статутні документи Дочірнього підприємства» Агрофірма Луга-Нова» ПП Універсам і не встановлено , хто є вищим органом засновника ДП «Агрофірми Луга-Нова» ПП Універсам» , що необхідно було зробити, оскільки в статуті дочірнього підприємства є пряме посилання на необхідність погодження дій директора саме із вищим органом засновника підприємства, тобто цей факт відноситься до предмета доказування у спорі. Крім того, судом не з'ясовано обставини про те, чи погоджував вищий орган засновника спірну угоду.

Разом з тим, на думку скаржника, судом неповно досліджені докази та з'ясовані обставини, що стосуються фактичного виконання спірного договору, а саме , неповно відображений в рішенні досліджений в судовому засіданні акт виконаних робіт №2, в якому немає жодного посилання на спірний договір та відсутні відомості про особу, яка підписувала даний акт №2 , не відображено відсутність будь-яких інших документів про здійснення робіт, а саме акта №1 (відсутність посилань у заявках, звітах, обліковій та бухгалтерській документації по виконання саме спірного договору), не відображено, що даний документ не відповідає ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зауважує, якщо в первинних документах відсутні будь-які реквізити, вони не можуть вважатися належно оформленими первинними документами.

Також, скаржник вказує, суд у рішенні зазначає, що протягом 02.09.2016р. по 13.10.2016р. позивач не заперечував проти виконання відповідачем робіт по погрузці у зв'язку з цим суд врахував, що у позивача не було претензій щодо виконаних відповідачем робіт. Однак, такі висновки суду є передчасними, оскільки в судовому засіданні не досліджувалися обставини по якості наданих послуг, тривалість їх надання та чи були у позивача претензії щодо виконання робіт, не досліджувалися і будь-які документи (докази) відносно зазначеного. Позивач в цілому заперечував проти наданих послуг та підписанні акта №2 від 13.10.2016р., однак такого суд у своєму рішенні не відобразив.

Серед іншого, скаржник вказує на порушення судом норм матеріального права (з посиланням на п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів господарських договорів недійсними», ст.ст. 11, 207 ЦК України,ст.ст.144, 174 Господарського Кодексу України, вважаючи, що навіть у випадку фактичного виконання робіт та підписання акта №2 не є підтвердженням схвалення саме договору №1 від 02.09.2016 року ) та процесуального права (відмова суду першої інстанції в задоволенні клопотання позивача №24/03/17 від 24.03.2017р. про призначення судової експертизи акта №2 від 13.10.2016р. та суд перебрав на себе повноваження експерта та встановив, що візуально підпис та печатка позивача на акті №2 аналогічні як в оспореному договорі).

Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.2017р. у справі №924/71/17 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не надійшло, що, відповідно до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надала пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.2017р. у справі №924/71/17 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення господарського суду законним, а тому просить залишити його без змін.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 02.09.2016р. дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі статуту (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (виконавець) укладено договір №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботу по навантаженню-очищенню цукрових буряків (сільськогосподарських робіт) врожаю 2016 року технікою та силами екіпажів виконавця на пальному замовника.

Згідно із підп. 3.11.1, 3.1.5., 3.1.6, 3.1.12 п. 3.1. договору виконавець зобов'язується, провести якісну роботу по навантаженню - очищенню цукрових буряків згідно з технічними можливостями буряконавантажувального комплексу; якість виконаних робіт повинна відповідати діючим нормативам; почати навантажувальні роботи з 05.09.2016р.; після закінчення навантаження-очищення цукрових буряків належним чином (з підписами уповноважених представників виконавця, замовника та відбитком печатки) оформити акти про кількість навантажених цукрових буряків.

У підп. 3.2.7, 3.2.8 п. 3.2. договору сторони визначили, що замовник зобов'язаний підписати акт прийомки-передачі виконаних робіт на протязі двох днів з моменту надання його виконавцем, або в цей же строк направити виконавцю мотивовану відмову від підписання акту та здійснювати своєчасну оплату виконавцю за виконані роботи відповідно до умов цього договору.

Всі розрахунки за цим договором здійснюються виключно у національній валюті України - гривні. Днем здійснення платежу вважається день, в якому сума, що підлягає сплаті, буде зарахована на поточний рахунок виконавця. Вартість робіт по навантаженню - очищенню врожаю цукрових буряків навантажувачем - очищувачем становить 23,00 грн. за 1 (одну) тону. (п. п. 4.1., 4.3., 4.4. договору)

У п. 4.6. договору вказано, що замовник перераховує кошти на розрахунковий рахунок виконавця, згідно підписаного акта виконаних робіт по навантаженню - очищенню цукрових буряків навантажувачем - очищувачем на протязі двох банківських днів після отримання замовником актів виконаних робіт, підписаних представником замовника.

Договір складено у двох примірниках, кожен з яких мас однакову юридичну силу і набуває чинності з моменту його підписання і діє до закінчення виконаних робіт (п. 7.1 договору).

Договір підписаний директором позивача - ОСОБА_4 та відповідачем - ОСОБА_3, скріплений відтисками печаток сторін.

13.10.2016р. представниками сторін складено акт №2 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), у якому зазначено, що виконавець - ФОП ОСОБА_3 здав, а замовник - ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" прийняв виконані роботи - погрузка цукрового буряка кількістю 20000,00 т., ціна без ПДВ 23,00грн., ціна робіт склала 460000,00 грн., роботи виконані в повному обсязі. У акті зазначено, що сторони не мають ніяких претензій одна до одної.

Вказаний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін.

За наведених обставин, позивач, вважаючи договір №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р. таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки директор Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" ОСОБА_4 не мав повноважень на підписання зазначеного договору, отже діяв з перевищенням повноважень, керуючись ст.ст. 15-16, 203, 215-216 ЦК України, п.п. 7.1,7.4,7.5 статуту, звернувся з позовом до ФОП ОСОБА_3 про визнання його недійсним.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.03.2017р. у справі №924/71/17 у позові дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", с. Мишів Іваничівського району Волинської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Полонне про визнання недійсним договору №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р., укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", відмовлено.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у позові, з огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши умови укладеного сторонами договору №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р. приходить до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої - третьої, п'ятої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як передбачено ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи спір про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вбачається із заявлених вимог, предметом позову у вказаній справі є вимога позивача про визнання недійсним укладеного сторонами договору про навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р. №1, а підставами позову - обставини, пов'язані із укладанням вказаного договору директором позивача з перевищенням повноважень, встановлених статутом підприємства та фактичною обізнаністю відповідача про підписання договору директором без погодження з вищим органом засновника, що, на його думку, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до ч.ч.2,3 ст. 203 , ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Щодо заявленої позивачем підстави, що договір підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків від 02.09.2016р. №1 суперечить чинному законодавству, оскільки підписаний директором Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" ОСОБА_4 з перевищенням повноважень, встановлених статутом підприємства (без дозволу вищого органу засновника), судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Частинами 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до частини другої стаття 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Як встановлено, оспорений договір від імені Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" був підписаний директором позивача ОСОБА_4, який діяв на підставі статуту підприємства.

Пунктами 7.1, 7.2, 7.5 статуту визначено, що вищим органом Дочірнього підприємства є вищий орган засновника, а оперативне управління діяльністю Дочірнього підприємства здійснюється директором; директор Дочірнього підприємства організовує всю роботу в Дочірньому підприємстві, діє без довіреності за погодженням з вищим органом засновника укладає угоди, контракти від імені Дочірнього підприємства, приймає рішення про використання майна Дочірнього підприємства та його фінансових засобів, представляє його у всіх установах, організаціях, підприємствах, видає довіреності, накази, розпорядження та вказівки, відкриває рахунки в банках, затверджує посадовий розклад за погодженням вищого органу засновника.

Згідно із ч.ч 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє (ст. 239 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося вище, як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивач стверджує, що договір №1 від 02.09.2016р. вчинений директором Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" з перевищенням повноважень, що не береться судом до уваги, з огляду на таке.

Так, у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №, сформованому станом на 02.09.2016р. (дату укладення оспореного договору), який міститься в матеріалах справи, у графі "Відомості про органи управління юридичної особи", де зазначається: "Прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особа, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи", керівником дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" вказаний ОСОБА_4, який не мав обмежень щодо представництва від імені юридичної особи (а.с. 36, зворот).

Посилання скаржника на те, що відомості, які містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не можуть свідчити про повноваження директора та про його обмеження, оскільки директор керується у своїй діяльності статутом не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

У ст. 89 ЦК України, зокрема, визначено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Таким чином, судова колегія вказує, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повинні міститися всі відомості про юридичну особу, включаючи повноваження директора з зазначенням обмежень щодо представництва.

З огляду на те, що відомості про обмеження повноважень директора Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" у відкритому доступі на офіційному веб сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на дату укладення 02.09.2016р. договору, з якими, як вказує відповідач, він був ознайомлений, були відсутні, вказівка у преамбулі оспореного договору на те, що директор ОСОБА_4 діяв на підставі статуту, не є беззаперечним доказом того, що відповідач знав, на час укладання спірного договору, про передбачені статутом обмеження директора ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" на представництво юридичної особи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивачем не доведено обставин, з якими Закон пов'язує визнання правочину недійсним, а тому позов задоволенню не підлягає.

Разом з тим, матеріали справи містять акт № 2 здачі - прийомки виконаних робіт (послуг) від 13.10.2016р., у якому зазначено, що виконавець - ФОП ОСОБА_3 здав, а замовник - ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" прийняло виконані роботи - погрузка цукрового буряка кількістю 20000,00 т., ціна без ПДВ 23,00грн., ціна робіт склала 460000,00 грн., роботи виконані в повному обсязі. У акті зазначено, що сторони не мають ніяких претензій одна до одної.

Посилання позивача, що акт №2 здачі - прийомки виконаних робіт (послуг) від 13.10.2016р. складено не на виконання спірного договору, не приймається судом, оскільки, як убачається із даного акту, позивач прийняв роботи по погрузці цукрового буряка кількістю 20000,00 т., ціна за 1т. - 23,00 грн. без ПДВ (ця умова міститься у п. 4.4. договору №1 від 02.09.2016р.), які були виконані у період з дати підписання договору - 02.09.2016р. по дату підписання акту - 13.10.2016р., а доказів того, що між сторонами існували інші договірні відносини матеріали справи не містять.

Посилання позивача, що акт №2 здачі - прийомки виконаних робіт (послуг) від 13.10.2016р. не відповідає вимогам до оформлення первинних документів також не приймається судом, оскільки позивачем не зазначено, які саме конкретні реквізити відсутні в даному акті, скаржник зазначає лише весь перелік, який міститься у ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Проте, зазначений акт №2 містить усі необхідні реквізити первинних та зведених облікових документів, що зазначені в ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Разом з тим, скаржник заперечує підписання директором акта №2 від 13.10.2016р. та скріплення його печаткою підприємства у зв'язку із чим у суді першої інстанції було заявлене клопотання про призначення судової експертизи.

Крім того, 30.05.2017р. до суду апеляційної інстанції від дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" також надійшло клопотання про призначення судової експертизи, окрім акта №2 здачі - прийомки виконаних робіт (послуг), ще і договору підряду №1 від 02.09.2016р. на навантаження - очищення врожаю цукрових буряків , яке представник позивача підтримала в судовому засіданні.

На вирішення експерта просить поставити такі питання:

- яким способом виготовлений Акт №2 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 13 жовтня 2016р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, зокрема, визначити спосіб нанесення печатки ДП «Агрофірма «Луга-Нова» Приватного підприємства «Універсам» на ньому.

- автентичність (відповідність) печатки Дочірнього підприємства «Агрофірма «Луга- Нова» приватного підприємства «Універсам» на оригіналі Акту оригіналу печатки підприємства.

- чи Договір №1 підряду на навантаження-очищення врожаю цукрових буряків та Акт №2 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 13 жовтня 2016 року в цілому були виготовлені пізніше жовтня 2016р.

Представник відповідача заперечив проти заявленого клопотання, вказав, що у суді першої інстанції про експертизу договору не заявлялося, крім того, місцевим господарським судом було оглянуто оригінали договору та акта.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відхилення вказаного клопотання, та вважає за необхідне відхилити заявлене клопотання до суду апеляційної інстанції за безпідставністю, з огляду на таке .

Так, відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає експертизу.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи "судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Разом з тим, в силу ч.5 ст.42, ч.2 ст.43 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, оцінка доказів за внутрішнім переконанням полягає у тому, що їх достовірність та доказову силу встановлює безпосередньо суд, який розглядає справу. Господарський суд оцінює кожний доказ окремо та всі докази в їх сукупності, що відображається у судовому рішенні. При оцінці доказів суд зобов'язаний керуватися законодавством, яке регулює спірні відносини.

Як зазначалося, акт №2 від 13.10.2016р. від позивача підписаний його представником, підпис якого скріплений печаткою.

Відповідно до п.64 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1998 р. N 1893 (чинною на момент підписання акту №2 від 13.10.2016р.) обов'язковому обліку підлягають печатки і штампи з повним найменуванням організацій; бланки з кутовими та повздовжніми штампами організацій, що мають необхідний трафаретизований текст документів, які дають право на інспектування, нагляд та відвідування організацій; посвідчення особи, посвідчення про відрядження, а також усі види перепусток, бланки документів про освіту (атестати, дипломи, посвідчення), трудові книжки. Порядок обліку, зберігання і використання інших видів печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство.

Згідно із п. 65 вказаної Інструкції особи, що персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій.

У п.п. 66, 67 Інструкції визначено, що облік печаток і штампів ведеться у журналі за формою 11 (додаток 11), бланків - у журналі за формою 12 (додаток 12) окремо за видами бланків. Видача бланків відповідальним за їх використання особам здійснюється під розписку у відповідних журналах. Журнали обліку печаток, штампів і бланків включаються у номенклатуру справ, їх аркуші нумеруються, прошиваються і опечатуються.

Печатки і штампи повинні зберігатися у сейфах або металевих шафах Бланки дозволяється зберігати у шафах, що надійно замикаються та опечатуються. (п. 68 Інструкції)

Відповідно до п. 72 Інструкції печатки і штампи, виготовлені з дозволу органів МВС, здаються для знищення цим органам за місцезнаходженням організацій.

П. 73 Інструкції передбачено, що перевірка наявності печаток, штампів і бланків здійснюється щорічно комісією, призначеною наказом керівника організації. Про перевірки наявності печаток, штампів і бланків робляться відмітки у журналах обліку за формами 11 і 12 після останнього запису. У разі порушення правил обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків комісія проводить службове розслідування, результати якого оформляються актом довільної форми та доводяться до відома керівника організації. У разі втрати печаток і штампів керівники організацій зобов'язані негайно повідомити про це органи МВС та вжити заходів для їх розшуку.

Судом встановлено, докази порушення правил обліку, зберігання чи використання печатки ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" відсутні, доказів втрати чи викрадення зазначеної печатки, проведення службового розслідування за фактом її незаконного використання директором ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" ОСОБА_4, іншою особою, або службового розслідування за фактом перевищення директором своїх повноважень чи вчинення дій не в інтересах позивача, звернення у зв'язку з цим до правоохоронних органів позивачем не надано.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 34, 36 ГПК України, зважаючи на те, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору від 02.09.2016р. №1 про надання послуг по навантаженню - очищенню врожаю цукрових буряків, а не його виконання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для призначення судової експертизи договору №1 від 02.09.2016р. та акта №2 від 13.10.25016р. приймання виконаних робіт (послуг).

Разом з тим, судова колегія погоджується із доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції перебрав на себе повноваження експерта, візуально встановивши, що підпис на договорі від 02.09.2016р. біля ініціалів "ОСОБА_4" та на акті від 13.10.2016р. не відрізняються, та відтиск печатки відповідає відтиску печатки, якою скріплений договір від 02.09.2016р. та позовна заява №25/01/2017 від 25.01.2017р. від ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам", однак це не впливає на вирішення спору по суті, виходячи із вищевикладеного.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовується наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

За наведених обставин, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.2017р. у справі №924/71/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.2017р. у справі №924/71/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам"- без задоволення.

2. Справу №924/71/17 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.