РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017Справа №910/23173/16

За позовом Київського міського центру зайнятості
доПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_1
простягнення 36217 грн. 34 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Берестюк О.В. - представник за довіреністю № 19-12933 від 22.12.2016;

від відповідача: Чвалюк А.В. - представник за довіреністю № 19/3-02/131 від 16.08.2016;

третя особа: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.12.2016 д Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Київського міського центру зайнятості з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення 36217 грн. 34 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що ним було виплачено ОСОБА_1 (як безробітній особі, що перебувала на обліку у Голосіївському районному центрі зайнятості в місті Києві) допомогу по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 34 коп., нараховану за період з 19.02.2015 по 29.10.2015. З огляду на те, що рішенням суду ОСОБА_1 було поновлено на посаді, яку він обіймав до звільнення, на підставі ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивач просить суд стягнути з відповідача (роботодавця ОСОБА_1 - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») суму допомоги по безробіттю, сплаченої позивачем ОСОБА_1, що становить 36217 грн. 34 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 у справі № 910/23173/16 (суддя Селівон А.М.) відмовлено у прийнятті позовної заяви Київського міського центру зайнятості на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 у справі № 910/23173/16 скасовано; позовні матеріали передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу справу № 910/23173/16 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 порушено провадження у справі № 910/23173/16; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1; розгляд справи призначено на 28.03.2017.

У судовому засіданні 28.03.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 14.04.2017.

У судовому засіданні 14.04.2017 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що, як стверджує відповідач, ОСОБА_1 під час розгляду Печерським районним судом міста Києва справи № 757/5118/15-ц про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу приховав факт перебування на обліку у Київському міському центрі зайнятості та отримання ним допомоги по безробіттю, що свідчить про недобросовісні дії ОСОБА_1 щодо ненадання доказів, що є важливими для повного та всебічного розгляду справи. Зокрема, відповідач зазначив, що у зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 інформації щодо перебування ним на обліку у Київському міському центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, судом у справі № 757/5118/15-ц було стягнуто з відповідача середній заробіток без врахування отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, тобто більшу (завищену) суму

Крім того, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» наказом від 23.09.2015, у зв'язку з чим позовні вимоги Київського міського центру зайнятості про стягнення з відповідача виплати по безробіттю, нарахованої після 23.09.2015, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2017, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву у судовому засіданні до 23.05.2017.

15.05.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що 05.10.2017 ОСОБА_1 повідомив Київський міський центр зайнятості про поновлення його на посаді наказом № 461-к від 23.09.2015 з 13.01.2015. При цьому, виплачена позивачем допомога по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 36217 грн. 37 коп. була нарахована у період з 19.02.2015 по 30.09.2015. При цьому, позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо прав, обов'язків та відповідальності Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття передбачено, що фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем фонду про прийняття його на роботу. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З огляду на викладене, позивач вказав на необгрунтованість тверджень відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову.

У судовому засіданні 23.05.2017 ОСОБА_1 подав письмові пояснення по справ, в яких, зокрема, зазначив, що його було ознайомлено з наказом про поновлення на посаді 01.10.2015, а тому фактично він перебував у статусі безробітного по 01.10.2015.

У судовому засіданні 23.05.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 109-к від 02.04.2012 ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» з 04.04.2012.

Наказом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 8-к від 08.01.2015 ОСОБА_1 12.01.2015 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» у зв'язку з скороченням штату працівників

Судом встановлено, що 12.02.2015 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою про надання статусу безробітного (копія заяви долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що наказом № НТ150218 від 18.02.2015 Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 12.02.2015; наказом № НТ150219 від 19.02.2015 ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю у період з 19.02.2015 по 13.02.2016, виплату якою розпочато з 19.02.2015 (відповідно до витягів із вказаних наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_1, долучених позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 757/5118/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу позов ОСОБА_1 задоволено частково; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» з 13.01.2015; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.01.2015 по 22.09.2015 включно у розмірі 88990 грн. 46 коп. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 3000 грн. 00 коп.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 10570 грн. 65 коп.

Судом встановлено, що наказом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 461-к від 23.09.2015 на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 757/5118/15-ц ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» з 13.01.2015.

Судом встановлено, що 05.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою, в якій повідомив про поновлення його на посаді, яку він обіймав у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що з наказом про поновлення його на посаді його було ознайомлено 01.10.2015.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 757/5118/15-ц рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв'язку з чим другий абзац резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 січня 2015 року по 22 вересня 2015 року без урахування сум податків та зборів в розмірі 10678 гривень 30 (тридцять) копійок.» В іншій частині рішення залишити без змін.

Судом встановлено, що за період з 19.02.2015 по 30.09.2015 Голосіївським районним центром зайнятості в місті Києві було нараховано ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 34 коп., а саме: 1740 грн. 00 коп. за період з 19.02.2015 по 28.02.2015; 4872 грн. 00 коп. за період з 01.03.2015 по 31.03.2015; 4936 грн. 56 коп. за період з 01.04.2015 по 30.04.2015; 5029 грн. 92 коп. за період з 01.05.2015 по 31.05.2015; 4714 грн. 39 коп. за період з 01.06.2015 по 30.06.2015; 5480 грн. 43 коп. за період з 01.07.2015 по 31.07.2015; 4923 грн. 36 коп. за період з 01.08.2015 по 31.08.2015; 4520 грн. 68 коп. за період з 01.09.2015 по 30.09.2015, що відображено у долученій позивачем до позовної заяви бухгалтерській довідці № 21-6074 від 25.05.2016.

Судом встановлено, що розмір нарахованої позивачем допомоги по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 34 коп. за період з 19.02.2015 по 30.09.2015 був виплачений на рахунок ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 23.03.2017, яка долучена ОСОБА_1 до матеріалів справи у судовому засіданні 28.03.2017.

Судом встановлено, що наказом Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві № НТ151029 від 29.10.2015 припинено виплати допомоги по безробіттю у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду з 19.02.2015; наказом № НТ151029 від 29.10.2015 припинено реєстрацію безробітного (відповідно до витягів із вказаних наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_1, долучених позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із претензією на суму 36217 грн. 34 коп., в якій вказав на обов'язок відповідача повернути позивачу виплачену Київським міським центром зайнятості допомогу по безробіттю ОСОБА_1 у зв'язку з поновленням ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» (вих. № 21-2125 від 27.05.2016).

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у відповіді на вказану претензію позивача (вих. № 19/4-04/507-6096 від 21.06.2016) відмовило Голосіївському районному центру зайнятості в місті Києві у задоволенні надісланої позивачем претензії.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача (Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») розмір виплаченої позивачем ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 34 коп., нарахованої за період з 19.02.2015 по 30.09.2015, на підставі ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки ОСОБА_1 було поновлено на посаді за рішенням суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Як встановлено судом, судом встановлено, що 12.02.2015 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою про надання статусу безробітного (копія заяви долучена позивачем до позовної заяви).

Як встановлено судом, наказом № НТ150218 від 18.02.2015 Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 12.02.2015; наказом № НТ150219 від 19.02.2015 ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю у період з 19.02.2015 по 13.02.2016, виплату якою розпочато з 19.02.2015 (відповідно до витягів із вказаних наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_1, долучених позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ч. 10 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць у порядку, встановленому відповідно до частини сьомої статті 23 цього Закону.

Як встановлено судом, за період з 19.02.2015 по 30.09.2015 Голосіївським районним центром зайнятості в місті Києві було нараховано ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 34 коп. та виплачено її у повному обсязі на рахунок ОСОБА_1.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом, наказом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 461-к від 23.09.2015 на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 757/5118/15-ц ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» з 13.01.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Пунктом 6 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону.

Абзацом другим пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено, що функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Указу Президента «Про Державну службу зайнятості України» до завершення здійснення заходів, пов'язаних з утворенням Державної служби зайнятості України та її територіальних органів, забезпечено виконання їх функцій відповідними органами державної служби зайнятості.

Положенням про Київський міський центр зайнятості, затвердженим директором Державного центру зайнятості, встановлено, що позивач є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у місті Києві.

Таким чином, Київський міський центр зайнятості є органом державної служби зайнятості та здійснює функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1, якого наказом відповідача № 8-к від 08.01.2015 з 12.01.2015 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк», а рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 757/5118/15-ц, яке залишене без змін у частині щодо поновлення на вказаній посаді ОСОБА_1 рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 757/5118/15-ц, ОСОБА_1 було поновлено на займаній ним до звільнення посаді, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Київського міського центру зайнятості щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суми виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю), нарахованого за період з 19.02.2015 по 30.09.2015.

Як встановлено судом, Голосіївським районним центром зайнятості в місті Києві була виплачена ОСОБА_1 допомога по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 37 коп., у зв'язку з чим, враховуючи положення ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд дійшов висновку в обґрунтованості вимог Київського міського центру зайнятості про стягнення з відповідача 36217 грн. 37 коп. (всієї суми виплаченої допомоги по безробіттю).

При цьому, що стосується тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, що під час розгляду Печерським районним судом міста Києва справи № 757/5118/15-ц про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 приховав факт перебування ним на обліку у Київському міському центрі зайнятості та отримання ним допомоги по безробіттю, що свідчить про недобросовісні дії ОСОБА_1 щодо ненадання доказів, що є важливими для повного та всебічного розгляду справи, суд вважає вказані твердження відповідача необгрунтованими з огляду на таке.

Так, відповідач зазначив, що у зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 інформації щодо перебування ним на обліку у Київському міському центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, судом у справі № 757/5118/15-ц було стягнуто з відповідача середній заробіток без врахування отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, тобто більшу (завищену) суму.

Однак, суд зазначає, що вказані відповідачем обставини не стосуються даної справи та не входять до предмету доказування у даній справі, предметом якої є стягнення з відповідача як роботодавця особи, яку було поновлено на посаді рішенням суду, виплаченої позивачем суми допомоги по безробіттю.

Суд зазначає, що розмір середнього заробітку, який було стягнуто з відповідача у справі № 757/5118/15-ц, жодним чином не впливає на визначення розміру допомоги по безробіттю, яка виплачується у зв'язку із звільненням особи та взяття її на облік у центрі зайнятості, а отже, не впливає на суму коштів, які відповідач повинен сплатити центру зайнятості (розмір виплаченої позивачем допомоги по безробіттю).

При цьому, у письмових поясненнях, поданих у судовому засіданні 23.05.2017, ОСОБА_1 зазначив, що при розгляді справи № 757/5118/15-ц Печерський районний суд міста Києва самостійно звертався до Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві із запитом про надання інформації щодо отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, підтвердження чого ОСОБА_1 долучено до матеріалів даної справи копію вказаного запиту Печерського районного суду міста Києва.

Так само суд вважає необгрунтованими твердження відповідача про безпідставність виплати позивачем допомоги по безробіттю ОСОБА_1 після 23.09.2015, тобто після видачі Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» наказу № 461-к від 23.09.2015 про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк».

Як встановлено судом, наказом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 461-к від 23.09.2015 на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 757/5118/15-ц ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу методології та реструктуризації проблемних активів управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк» з 13.01.2015.

Як встановлено судом, 05.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою, в якій повідомив про поновлення його на посаді, яку він обіймав у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що з наказом про поновлення його на посаді його було ознайомлено 01.10.2015 (третьою особою долучено до матеріалів справи копію адресованої йому телеграми про необхідність з'явитися 01.10.2015 для здійснення заходів щодо поновлення ОСОБА_1 на відповідній посаді).

Як встановлено судом, наказом Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві № НТ151029 від 29.10.2015 припинено виплати допомоги по безробіттю у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду з 19.02.2015; наказом № НТ151029 від 29.10.2015 припинено реєстрацію безробітного (відповідно до витягів із вказаних наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_1, долучених позивачем до позовної заяви).

При цьому, як встановлено судом, допомога по безробіттю у загальному розмірі 36217 грн. 34 коп. була нарахована ОСОБА_1 за період з 19.02.2015 по 30.09.2015, тобто до дати повідомлення ОСОБА_1 позивача про поновлення його на посаді.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Разом з тим, враховуючи, що фактично ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом № 461-к від 23.09.2015 про поновлення його на посаді в АТ «Ощадбанк» 01.10.2015, а вже 05.10.2015 він повідомив Голосіївський районний центр зайнятості в місті Києві про зміну відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення (тобто, про поновлення на посаді), суд не вбачає у діях ОСОБА_1 будь-яких зловживань чи умисного невиконання своїх обов'язків, що є підставою для стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю з ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку в обґрунтованості позовних вимог Київського міського центру зайнятості, у зв'язку з чим позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення 36217 грн. 37 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікацій код: 00032129) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47 Б; ідентифікаційний код: 03491091) грошові кошти у розмірі 36217 (тридцять шість тисяч двісті сімнадцять) грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 31.05.2017

Суддя І.М. Отрош