КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа№ 910/23952/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Михальської Ю.Б.

Чорної Л.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 06.06.2017 року по справі №910/23952/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017р.

по справі № 910/23952/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради

про визнання рішення недійсним.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про визнання недійсним (скасувати) рішення відповідача №457-р від 11.10.2016р. «Про перевірку рішення у справі №01-02-50/93-2015».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. у справі №910/23952/16 позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. у справі №910/23952/16 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи; на порушення норм матеріального та процесуального права.

Також, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду звернулося Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (далі-третя особа 2), в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи, та на не правильне застосування норм матеріального права.

Позивачем надано відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (далі-третя особа 1) також надано відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, третя особа 2 наданим їй процесуальним правом не скористалася та в судове засідання не з'явилася, своїх повноважних представників не направила, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення третьої особи 2 про дату, час та місце судового засідання з розгляду апеляційної скарги та те, що неявка зазначеного представника не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подані апеляційні скарги за відсутністю останнього.

Розглянувши доводи апеляційних скарг та відзивів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, судова колегія встановила наступне.

30.05.2014 року між позивачем та третьою особою 2 було укладено договір №58620/1247 на послуги постачання неочищеної (технічної) води (далі-договір на постачання води), відповідно до умов якого третя особа 2 зобов'язується надати позивачу послуги постачання неочищеної (технічної) води, а позивач зобов'язується розрахуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України.

Пунктами 3.1-3.3 договору на постачання води сторонами було встановлено, що позивач розраховується з третьою особою 2 в грошовій формі по договірному тарифу, шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок. Тариф на постачання неочищеної (технічної) води на момент укладення договору складає 1.308 грн. за 1 м.куб. без ПДВ відповідно до базового розрахунку вартості на послуги постачання неочищеної (технічної) води (Додаток 1). Тариф на постачання неочищеної (технічної) води може змінюватися третьою особою 2 в разі зміни складових витрат, передбачених законодавством України, визначених в Додатку 1, але з обов'язковим письмовим попередженням позивача не пізніше ніж за 15 діб, та підписанням додаткової угоди. У разі не підписання додаткової угоди про зміну тарифу, цей договір втрачає свою силу, а постачання неочищеної (технічної) води припиняється без додаткового попередження.

В пункті 4.4 договору на постачання води сторонами були визначені обов'язки позивача, зокрема, в п.4.4.2 договору був визначений обов'язок позивача надати третій особі 2 протягом 90 днів після підписання договору обумовлені сторонами документи.

Згідно із п.6.1 договору на постачання води договір укладається з 30.05.2014р. по 31.12.2014р. Договір вважається переукладеним на кожний наступний календарний рік на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії і так і подальшому. В п.6.3 договору на постачання води сторонами погоджено, що розірвання договору за вимогою однієї із сторін дозволяється у разі письмового попередження іншої сторони за три місяці.

Уклавши додаткову угоду № 1 від 01.01.2015р. до договору на постачання води сторони погодили, що з дати підписання додаткової угоди тариф на постачання неочищеної (технічної) води згідно договору на постачання води складає 1, 69 грн. з ПДВ.

Листом від 01.07.2015р. № 23/5557 третя особа 2 повідомила позивача про розірвання договору на постачання води з 30.09.2015р., у зв'язку з порушенням позивачем п.4.4.2 договору на постачання води (істотним порушенням) та керуючись п.6.3 договору на постачання води. Вказаним листом третя особа 2 повідомив позивача також про припинення з 30.09.2015р. постачання неочищеної (технічної) води на об'єкт Філія Кременчуцька ТЕЦ ПАТ "Полтаваобленерго". Крім того, було зазначено, що послуги з постачання неочищеної (технічної) води не є ліцензованим видом господарської діяльності КП "Кременчукводоканал". Отримання коштів за послуги з постачання неочищеної (технічної) води не покривають витрати підприємства на проведення робіт по заміні запірної арматури та трубопроводів по яким постачається неочищена (технічна) вода. У зв'язку з чим, пропонувалося позивачу, з моменту (дати) розірвання договору на постачання води, та припинення постачання неочищеної (технічна) води на об'єкт: Філія Кременчуцька ТЕЦ ПАТ "Полтаваобленерго" (м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2) перейти на отримання послуги з постачання холодної (питної) води, для задоволення потреб вказаного об'єкту, за тарифом, як за послугу з постачання холодної (питної) води.

Отримавши вищезазначений лист позивач звернувся до третьої особи 1 із заявою (вх.№ 01/34 від 20.07.2015р.) щодо можливої наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку КП "Кременчукводоканал" щодо припинення постачання неочищеної (технічної) води Кременчуцькій ТЕЦ (філії ПАТ "Полтаваобленерго") з 30.09.2015р.

Так, за результатами розгляду заяви позивача адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийняте рішення від 20.10.2015р. №01/144-рш у справі№01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" . Зазначеним рішенням було постановлено:

1. Визнати, що за результатами діяльності з 30.05.2014 року по 31.12.2014 року та у період з 01.01.2015 року по даний час Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради займає монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с.Омельник Кременчуцького району Полтавської області в межах діючих мереж КП "Кременчукводоканал", з часткою на цьому ринку 100%.

2. Визнати дії комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради спрямовані на припинення постачання неочищеної (технічної) води споживачам порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області в межах діючих мереж КП "Кременчукводоканал", що може призвести до ущемлення інтересів суб'єктів господарювання (споживачів), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. За порушення законодавства про захист економічної конкуренції та зазначене у пункті 2 цього рішення, накласти на Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн., що, становить 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4. Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради-вжити заходи щодо недопущення в подальшому припинення постачання неочищеної (технічної) води суб'єктам господарювання (споживачам) для виробничих потреб.

В подальшому, 11.10.2016 року Антимонопольним комітетом України було прийнято рішення №457-р "Про перевірку рішення у справі №01-02-50/93-2015", яким було скасовано рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.10.2015р. №01/144-рш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" та припинено провадження у зазначеній справі.

Зокрема, у рішенні Антимонопольного комітету України №457-р "Про перевірку рішення у справі № 01-02-50/93-2015" було зазначено наступне:

- відділення не дослідило правомірність тверджень КП "Кременчукводоканал", що припинення постачання неочищеної (технічної) води споживачам було викликане технічною та економічною причинами; у рішенні відсутня інформація про звернення відділення за експертними висновками до компетентних органів чи організацій; рішення прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи;

- з боку КП "Кременчукводоканал" відсутні дії, які б свідчили про факт припинення постачання неочищеної (технічної) води ПАТ "Полтаваобленерго" та іншим споживачам, зазначеним у рішенні; відділенням не було встановлено фактів припинення постачання неочищеної (технічної) води ПАТ "Полтаваобленерго" та іншим споживачам; рішення прийнято при неправильному застосуванні норм ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- відділенням у рішенні не доведено, що за умов існування значної конкуренції на ринку суб'єкт господарювання, який не має технічної та/або економічної можливості надавати послугу, не надіслав би попередження споживачам про припинення надання такої послуги, запропонувавши для реалізації іншу послугу (у тому числі, яка має вищу вартість); рішення прийнято при недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

- рішення прийнято при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та не доведенні обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, що є підставою згідно ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що висновки Антимонопольного комітету України суперечать положенням ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а оскаржуване рішення №457-р прийнято з порушенням вимог ст.ст.3, 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", в частині законності та захисту економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом.

В свою чергу, відповідач та третя особа 2 стверджують, що оскаржуване рішення №457-р прийняте з додержанням вимог чинного законодавства та є законним й обґрунтованим.

Згідно із ч.1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

У відповідності до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є, зокрема, участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів (ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

До компетенції Адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України віднесені повноваження щодо дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становища, в тому числі монопольного (домінуючого), суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних з цих питань рішень (розпоряджень) (ст.14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

У відповідності до ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" конкуренцією є змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товару на ринку.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно із ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як встановлено вище, рішенням Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" з боку КП "Кременчукводоканал", на підставі ст.12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №317/6605 від 01.04.2002, було визначено монопольне (домінуюче) становище КП "Кременчукводоканал" на ринку надання послуг з постачання неочищеної ( технічної ) води становище та на ринку постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області, в межах діючих мереж КП "Кременчукводоканал", з часткою на цьому ринку 100%.

Монопольне (домінуюче) становище КП "Кременчукводоканал" підтверджується, в тому числі, листом Кременчуцької міської ради №01-21/4116 від 03.08.2016, в якому вказано, що КП "Кременчукводоканал" створено Кременчуцькою міською радою, основним предметом діяльності якого є забезпечення водопостачанням питної води та водовідведенням та надання послуг виробничо-технічного призначення у тому числі додача неочищеної води для технологічних потреб та п.п. 2.2. п.2 Статуту КП "Кременчукводоканал", відповідно до якого предметом діяльності підприємства є в тому числі й надання послуг виробничо-технічного призначення у тому числі додача неочищеної води для технологічних потреб.

В рішенні Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. №01/144-рш встановлено, що КП "Кременчукводоканал" надає послуги постачання неочищеної (технічної) води на підставі договорів на послуги постачання неочищеної (технічної) води, укладених із споживачами - суб'єктами господарювання. Предметом договорів, укладених із споживачами, є надання КП "Кременчукводоканал" споживачу послуги постачання неочищеної (технічної) води, а споживач зобов'язується розрахуватись за нижченаведені послуги на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України. Вказане, зокрема, вбачається із умов договору на постачання види, укладеного між позивачем та КП "Кременчукводоканал".

При цьому, на балансі КП "Кременчукводоканал" знаходяться інженерні та водопровідні мережі і споруди водопостачання та водовідведення (насосні станції, водогін), тобто підприємство фактично здійснює постачання неочищеної (технічної) води до споживача.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 27.06.2014р. №73 «Про встановлення вимог щодо провадження інших крім ліцензованих, видів діяльності Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради» встановлено певні види діяльності, зокрема і забір, очищення та постачання води (надання послуг реалізації неочищеної води), в тому числі вимоги, зокрема, щодо недопущення при провадженні інших, крім ліцензованих, видів діяльності зловживання монопольним становищем.

На підставі вказаного у рішенні Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015 №01/144-рш було встановлено, що КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради фактично діє на ринку надання послуг з постачання неочищеної (технічної) води.

При визначені товарних меж ринку у рішенні Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. № 01/144-рш було враховано, що ринок товару (товарний ринок) - сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція (п. 1.3. Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України, за №317/6605 від 01.04.02)

Товаром при розгляді справи №01-02-50/93-2015 було визначено послуги з постачання неочищеної (технічної) води.

За інформацією КП "Кременчукводоканал" (лист від 06.08.2015 вих № 23/6601) Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України встановлено, що забір води з Кременчуцького водосховища для постачання неочищеної (технічної) води, в т.ч. ПАТ "Полтаваобленерго", здійснюється на підставі Дозволу на спеціальне водокористування.

Крім того, Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було встановлено, що КП "Кременчукводоканал" надає послугу з постачання неочищеної (технічної води) 7-ми споживачам (юридичним особам) на підставі договорів на послуги постачання неочищеної (технічної) води. Також, КП "Кременчукводоканал" використовує неочищену (технічну) воду у своїй господарській діяльності для виробництва питної води в основних технологічних процесах згідно дозволу на Дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно із ст.12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо, на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

З огляду на викладене та оскільки інші надавачі послуг постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області в межах діючих мереж КП "Кременчукводоканал" відсутні, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що п.1 рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. № 01/144-рш про визнання за результатами діяльності з 30.05.2014р. по 31.12.2014р. та у період з 01.01.2015р. по даний час КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради монополістом на ринку постачання неочищеної (технічної) води в територіальних межах м. Кременчук та с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області в межах діючих мереж КП "Кременчукводоканал", з часткою на цьому ринку 100% повністю відповідає дійсним обставинам справи №01-02-50/93-2015 та Методиці визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №317/6605 від 01.04.2002.

Відповідно в зазначеній частині рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. № 01/144-рш було прийняте при повному з'ясуванні та доведенні обставин, які мають значення для справи. При цьому, висновки Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладених у рішенні повністю відповідали встановленим обставинам справи. І Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, при прийнятті такого рішення не було порушено або неправильно застосовано норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено вище, КП "Кременчукводоканал" надіславши позивачу лист №23/5557 від 01.07.2015р. повідомив про розірвання договору на постачання води в односторонньому порядку та запропонував позивачу перейти на отримання послуги з постачання холодної (питної) води, для задоволення потреб вказаного в листі об'єкту, за тарифом, як за послугу з постачання холодної (питної) води.

Згідно позиції КП "Кременчукводоканал" (викладеній в листі від 06.08.2015р. вих №23/6601 адресованому третій особі 1) пропозиція про перехід позивача на отримання послуги з постачання холодної (питної) води, як альтернативу, була запропонована виходячи з того, що термін експлуатації водогонів з запірною арматурою складає більше 45 років і вони знаходяться в аварійному стані, на водогонах часто трапляються пориви, які потребують аварійної зупинки водопостачання, в зв'язку з чим можливі аварійні відключення подачі технічної води, під час аварії. Враховуючи те, що аварійний запас води на ТЕЦ розрахований на 30 хвилин безаварійної роботи котлів ТЕЦ, після чого здійснюється зупинка котлів, КП "Кременчукводоканал" не в змозі в такий стислий термін ліквідувати аварію на водогоні, тому для забезпечення безперебійного гарантованого водопостачання було запропоновано ТЕЦ перейти на споживання питної води замість технічної.

Навівши вказану позицію КП "Кременчукводоканал" у спірному рішенні відповідач дійшов висновків, що припинення постачання неочищеної (технічної) води споживачам викликане технічною та економічними причинами, та що третя особа 1 при прийнятті рішення у справі № 01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. №01/144-рш не дослідило правомірність тверджень КП "Кременчукводоканал", оскільки у рішенні відсутня інформація про звернення відділення за експертними висновками до компетентних органів чи організацій.

При цьому, третій особі 1 КП "Кременчукводоканал" не надав доказів щодо неможливості з технічної сторони надавати послугу з постачання неочищеної (технічної) води, про що було зазначено в рішенні у справі № 01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. № 01/144-рш.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, КП "Кременчукводоканал" під час розгляду справи в територіальному відділенні органу Атимонопольного комітету продовжував постачати технічну воду позивачу, навіть після розірвання договору за своєю ініціативою, тобто в бездоговірному порядку. Крім того, в матеріалах справи наявні докази, що в листопаді 2016 року КП "Кременчукводоканал" направив позивачу проект договору на послуги постачання неочищеної (технічної) води № 58620 від 01.01.2017р., і відповідний проект був підписаний позивачем з протоколом узгодження розбіжностей від 10.01.2017р..

Таким чином, скасовуючи рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідач не взяв до уваги наявні у справі докази, які спростовували технічну неможливість подальшого постачання позивачу технічної води, в тому числі письмові підтвердження самого КП "Кременчукводоканал", щодо продовжування постачання технічної води в бездоговірному порядку.

У відповідності до п.2 ст.35 та ст.41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України в разі необхідності можуть залучати висновки експертів в якості доказів у справі, та приймати рішення у справі в межах своїх повноважень. Згідно ст. 32 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України за власною ініціативою чи за клопотанням особи, яка бере участь у справі, мають право призначати експертизу.

Отже, враховуючи наведені правові норми висновки відповідача викладені в оскаржувану рішенні стосовно того, що з даного питання необхідно було призначити експертизу не відповідають дійсності. Так як експертиза проводиться лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Невірними є й висновки відповідача викладені у спірному рішенні про те, що лише встановлення фактичного факту безпосереднього відключення позивача від забезпечення технічною водою при розгляді адміністративної справи Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України могло бути підставою для притягнення до відповідальності КП "Кременукводоканал" за порушення ним Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Так, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що оскільки, будь-які фактичні дії КП "Кременчукводоканал", крім направлення позивачу повідомлення про розірвання договору на постачання неочищеної (технічної) води №58620/1247 від 30.05.2014р., а також деяким іншим контрагентам про розірвання відповідних договорів, укладених з ними, вчинені не були, а технічна вода, як поставлялася так і продовжує поставлятися, то з боку КП "Кременчукводоканал" відсутні дії, які б свідчили про факт припинення постачання неочищеної (технічної) води ПАТ "Полтаваобленерго" та іншим споживачам.

Проте, вищезазначені висновки відповідача суперечать положенням ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідно до яких зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Як встановлено вище, КП "Кремечукводоканал", зокрема, на підставі свого повідомлення №23/5557 від 01.07.2015 могло припинити постачання неочищеної (технічної) води позивачу.

Тобто, КП "Кременчукводоканал" своїми діями вчиняло спробу примусити позивача придбавати за відсутності конкурентів та альтернатив замість технічної води питну воду, яка є дорожчою та є не придатною для здійснення діяльності споживачів, що в свою чергу, могло призвести до значних додаткових капіталовкладень позивача. А отже, вказане могло призвести до ущемленням інтересів позивача, як споживача.

У відповідності до роз'яснень, наданих в п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Таким чином, в зазначеній частині (п.2) рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. № 01/144-рш, також було прийняте при повному з'ясуванні та доведенні обставин, які мають значення для справи. І висновки Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладені у п. 2 вказаного рішення повністю відповідали встановленим обставинам справи. При цьому, Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, при прийнятті такого рішення не було порушено або неправильно застосовано норм матеріального чи процесуального права, в тому числі ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Антимонопольного комітету України №457-р від 11.10.2016р. є незаконним, оскільки у відповідача були відсутні підстави визначені ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для скасування рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №01-02-50/93-2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 20.10.2015р. № 01/144-рш.

В зв'язку чим судом першої інстанції правомірно визнано позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Доводи, наведені в апеляційних скаргах, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Крім того, судова колегія звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, сторонами не надано.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи. Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судові витрати на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянтів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32-34, 43, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. по справі №910/23952/16 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. по справі №910/23952/16 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/23952/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Ю.Б. Михальська

Л.В. Чорна