РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017Справа № 910/5601/17
За позовом Дочірнього підприємства "Управління експлуатації будинків" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Злагода"

про стягнення 12 474,64 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Білявський Ю.С. (представник за довіреністю №5з/282 від 18.09.2015р.);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Управління експлуатації будинків" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Злагода" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором оренди № 21 ор нерухомого майна від 19.04.2016р. в розмірі 12 474,64 грн., з яких 11 295,56 грн. сума основного боргу та 1 179,08 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору, позивач передав відповідачу у строкове платне користування майно, проте останній належним чином грошове зобов'язання по внесенню орендної плати не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, за наявності якої позивач нарахував та заявив до стягнення також пеню в розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце якого повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 16.05.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017р. розгляд справи відкладено до 30.05.2017р.

В судове засідання 30.05.2017р. представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 30 травня 2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016р. між позивачем (орендодавець) та відповдачем (орендар) було укладено Договір оренди №21 ор нерухомого майна (надалі - Догові"), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (надалі - майно), площею: 14,1 м2 на 13-му поверсі (кімната 1314), за адресою м. Київ, вул. Антоновича, 51, що перебуває в господарському віданні ДП "Ексбуд" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", вартість якого визначена згідно з незалежною експертною оцінкою і становить станом на 31.01.2016р. 206 706,00 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення офісного приміщення (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, згідно з актом приймання-передачі вказаного майна (надалі - акт приймання-передачі орендованого майна, який є Додатком №3 до даного договору та його невід'ємною частиною) за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", (у господарському віданні ДП "Ексбуд" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"), а орендар користується ним протягом дії даного договору оренди (п. 2.2. Договору).

Згідно п. 2.4. Договору обов'язок зі складання акту приймання-передачі орендованого майна покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

В п. 2.5. Договору сторони передбачили гарантійний платіж як забезпечення виконання умов договору (грошова сума у розмірі однієї орендної плати за базовий місяць). Гарантійний платіж перераховується орендарем на банківський рахунок орендодавця в день укладення даного договору. Сторони домовились про те, що орендодавець має право використовувати даний платіж, зокрема, у випадку несвоєчасної сплати орендарем орендної плати чи інших платежів, передбачених договором.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що орендна плата визначається на підставі незалежної експертної оцінки і становить за базовий місяць розрахунку орендної плати - місяць, на дату якого здійснена незалежна оцінка, січень 2016 р. - 1 722,55 грн. без ПДВ.

Розмір орендної ставки визначається на підставі Інструкції про порядок передачі в оренду майна ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", погодженої листом Державного агентства автомобільних доріг України № 3696/1/10.1-4-2270/09 від 16.07.2014 року та затвердженої Наказом ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" № 126 від 21.07.2014 року і встановлюється на рівні 10,0 % - за 14,1 кв.м. орендованої площі з метою розміщення офісу - від незалежної оцінки вартості Майна пропорційно орендованій площі.

Розрахунок орендної плати за базовий місяць є Додатком № 1 до даного Договору та невід'ємною його частиною.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до першого місяця оренди та на індекс інфляції за перший місяць оренди.

Відповідно до п. 3.2. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 3.3. Договору орендна плата перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця в розмірі 100% щомісяця не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем актів по наданню послуг з оренди приміщення.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує всі платежі, передбачені умовами даного договору, до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за всіма платежами, передбаченими умовами даного договору, якщо такі виникли, у повному обсязі, ураховуючи санкції (п. 3.6. Договору).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що плата за утримання складається з: плати (відшкодування) за технічне обслуговування будівлі, плати за експлуатаційне утримання будівлі, відшкодування комунальних витрат (холодного та гарячого водопостачання та опалення, постачання електроенергії), адміністративні витрати, відшкодування податку на землю.

Плата за утримання розраховується пропорційно займаній орендарем площі (п. 4.2. Договору).

У відповідності до п. 4.3. Договору плата за утримання (в т.ч. ПДВ) перераховується на поточний рахунок орендодавця в розмірі 100% щомісяця не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця, відповідно до наданих орендодавцем актів виконаних робіт по наданню послуг.

Згідно п. 5.2. Договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі перераховувати на поточний рахунок орендодавця орендну плату до 10 числа місяця, наступного за звітнім, плату за утримання до 20 (двадцятого) числа поточного місяця та інші, обумовлені додатковими угодами платежі, пропорційно займаній орендарем площі, шляхом щомісячних перерахувань відповідно до наданих орендодавцем актів та надавати орендодавцеві інформацію про перерахування зазначених платежів.

Орендар зобов'язаний отримати, підписати та повернути підписані акт виконаних робіт по наданню послуг до 20 (двадцятого) числа поточного місяця, а акти по наданню послуг з оренди приміщення до 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним. У разі, якщо орендар не повернув своєчасно підписані акти по наданню послуг з оренди приміщення та виконаних робіт по наданню послуг, і відсутні письмові зауваження до них, то такі акти вважаються погодженими і оспорюванню не підлягають (п. 5.3 Договору).

Пунктом 7.1. Договору визначено, що орендодавець зобов'язаний своєчасно передати орендарю в оренду майно, обумовлене п. 1.1 даного договору, за актом приймання-передачі орендованого майна, який підписується в момент, коли даний договір набуває чинності.

Цей договір укладено строком на 1 (один) рік діє з 19.04.2016р. по 30.04.2017р. (п. 10.1. Договору).

19.04.2016р. на виконання умов договору позивач на підставі акту приймання-передачі орендованого майна в оренду передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, площею: 14,1 м2 на 13-му поверсі (кімната 1314), за адресою м. Київ, вул. Антоновича, 51 (належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу послуги з оренди приміщення на загальну суму 37 626,94 грн. (орендна плата та плата за утримання орендованого майна), що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченим копіями актів по наданню послуг з оренди приміщень та виконаних робіт по наданню послуг, а саме:

- № 579 від 30.04.2016р. на суму 593,75 грн.;

- № 591 від 30.04.2016р. на суму 860,87 грн.;

- № 643 від 31.05.2016р. на суму 1 484,39 грн.;

- № 724 від 31.05.2016р. на суму 2 152,15 грн.;

- № 793 від 30.06.2016р. на суму 1 484,39 грн.;

- № 888 від 30.06.2016р. на суму 2 154,32 грн.;

- № 975 від 31.07.2016р. на суму 1 597,82 грн.;

- № 1061 від 31.07.2016р. на суму 2 150,00 грн.;

- № 1102 від 31.08.2016р. на суму 1 597,82 грн.;

- № 1230 від 31.08.2016р. на суму 2 147,86 грн.;

- № 1273 від 30.09.2016р. на суму 1 597,82 грн.;

- № 1406 від 30.09.2016р. на суму 2 141,41 грн.;

- № 1472 від 31.10.2016р. на суму 2 201,56 грн.;

- № 1579 від 31.10.2016р. на суму 2 179,96 грн.;

- № 1612 від 30.11.2016р. на суму 2 201,72 грн.;

- № 1743 від 30.11.2016р. на суму 2 240,99 грн.;

- № 1807 від 31.12.2016р. на суму 2 201,72 грн.;

- № 1926 від 31.12.2016р. на суму 2 281,32 грн.;

- № 82 від 25.01.2017р. на суму 1 856,34 грн.;

- № 141 від 25.01.2017р. на суму 2 500,73 грн.

При цьому, акти, які не підписані відповідачем за умовами п. 5.3. Договору за відсутності письмових зауважень вважаються погодженими останнім, а послуги - прийнятими.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за надані позивачем послуги з оренди приміщення виконав неналежним чином та оплатив їх вартість на загальну суму 26 331,38 грн., що підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень № 1 від 13.05.2016р. на суму 593,75 грн., № 2 від 13.05.2016р. на суму 860,87 грн., № 3 від 13.05.2016р. на суму 1 484,39 грн., № 154 від 31.05.2016р. на суму 2 152,15 грн., № 170 від 22.06.2016р. на суму 1 484,39 грн.,№ 185 від 12.07.2016р. на суму 2 154,32 грн., № 213 від 12.08.2016р. на суму 2 150,00 грн., № 214 від 12.08.2016р. на суму 1 597,82 грн., № 225 від 22.08.2016р. на суму 1 597,82 грн., № 239 від 20.10.2016р. на суму 1 597,82 грн., № 243 від 25.11.2016р. на суму 2 141,41 грн., № 246 від 12.12.2016р. на суму 2 100,00 грн. та меморіальними ордерами № @PL634667 від 03.11.2016р. на суму 2 147,86 грн. та № @PL902460 від 22.12.2016р. на суму 2 201,72 грн. Крім того, позивачем на підставі п. 2.5. Договору використано гарантійний платіж в сумі 2 067,06 грн. та зараховано його в рахунок оплати орендної плати за грудень 2016р.

Таким чином, у відповідача рахується перед позивачем заборгованість з оплати вартості послуг оренди та послуг з утримання орендованого приміщення в розмірі 11 295,56 грн. (37 626,94 - 26 331,38).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків за договором, позивач звертався до відповідача з листом вих. № 5з/438 від 18.10.2016р. та вимагав оплати суми боргу в розмірі 5 887,09 грн., який був отриманий останнім 19.10.2016р., про що свідчить відповідна відмітка, однак вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді та виконання.

Пунктом 8.3. Договору передбачено право орендодавця достроково розірвати цей Договір у разі порушення орендарем вимог розділу 5 цього Договору.

Відповідно до п. 10.4. Договору цей договір може бути достроково розірвано, зокрема, на вимогу однієї із сторін, у випадку попередження іншої сторони не менше за 1 (один) місяць.

Згідно із п. 10.9. Договору у випадку прийняття рішення про розірвання договору, орендодавець письмово повідомляє про це орендаря за 30 (тридцять) календарних днів до розірвання договору. Договір в такому випадку припиняє свою дію на 31 день з моменту направлення орендареві відповідного повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 03.01.2017р. було направлено на адресу відповідача повідомлення № 5з/527 від 27.12.2016р. про дострокове розірвання (припинення дії) договору оренди № 21 ор нерухомого майна від 19.04.2016р., що підтверджується фіскальним чеком № 7868 від 03.01.2017р., відтак на підставі п. 10.9. Договору, договір є припиненим з 03.02.2017р.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання по сплаті орендних платежів та вартості утримання орендованого приміщення за період з жовтня 2016р. по січень 2017р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки між сторонами укладено договір оренди, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акт приймання-передачі нерухомого майна в оренду) підтверджується факт передачі нерухомого майна в оренду, користування ним відповідачем та існування за відповідачем станом на момент прийняття рішення по справі заборгованості у розмірі 11 295,56 грн. у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання зі сплати орендних платежів та вартості утримання орендованих приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, змісту п.п. 3.3., 4.3., 5.2., 5.3. Договору та строк виконання грошового зобов'язання відповідача на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 11 295,56 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання також заявлено до стягнення з відповідача 1 179,08 грн. пені.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що у разі затримки внесення орендної плати, плати за утримання та інших платежів, обумовлених в тому числі додатковими угодами, орендар на вимогу іншої сторони сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день такої затримки, включаючи день оплати.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами ст. 3 Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок пені та встановлено, що він відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та умовам Договору, сума пені, розрахована позивачем є арифметично вірною, у зв'язку з чим, вимоги позивача про стягнення 1 179,08 грн. пені також підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/5601/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 11 295,56 грн. суми основного боргу та 1 179,08 грн. пені.

Судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Злагода" (ідентифікаційний код 20349029, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, офіс 1314) на користь Дочірнього підприємства "Управління експлуатації будинків" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ідентифікаційний код 21582733, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51) 11 295,56 грн. (одинадцять тисяч двісті дев'яносто п'ять гривень 56 коп.) суми основного боргу, 1 179,08 грн. (одну тисячу сто сімдесят дев'ять гривень 08 коп.) пені та 1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2017р.

Суддя С.М. Морозов