ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Справа № 910/1119/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Вовка І.В., Нєсвєтової Н.М.
за участі представників: позивача: відповідачів: третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста": не з'явився не з'явилися не з'явилися Пацессор О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста"
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06 березня 2017 року
у справі№ 910/1119/16
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Мега Астер"
додержавного комерційного підприємства "Сетам", товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Центр"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк"
провизнання торгів недійсними та скасування свідоцтва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою місцевого суду, товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. При цьому, ним було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 (головуючий - Баранець О.М., судді - Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.) відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "БЦ-Веста" про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу ТОВ "БЦ-Веста" повернуто останньому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України

У касаційній скарзі ТОВ "БЦ-Веста", посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 і прийняти рішення, згідно з якого зобов'язати Київський апеляційний господарський суд прийняти до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "БЦ-Веста" від 24.02.2017 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017.

Заслухавши пояснення представника заявника, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

В деяких справах, особливо в тих, де обмеження, про які йдеться, стосувалися умов прийнятності апеляції, або в тих, де інтереси правосуддя вимагали, щоб заявник у зв'язку зі своєю апеляцією надавав гарантію сплати судових витрат, понесених іншою стороною, на "доступ особи до суду" можуть бути накладені різноманітні обмеження, включно з фінансовими.

Сплата судового збору за подання скарг до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600,00 грн) (п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки ТОВ "БЦ-Веста" не було надано належних доказів, що підтверджували б те, що його майновий стан перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі за подачу апеляційної скарги, то суд апеляційний інстанції правомірно відмовив у задоволенні його клопотання про відстрочку сплати судового збору та обґрунтовано повернув апеляційну скаргу ТОВ "БЦ-Веста" на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Щодо доводів ТОВ "БЦ-Веста" про те, що апеляційний суд мав можливість відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення (постанови) у справі, однак цього не зробив, чим порушив його права, то слід зазначити, що відстрочка сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду і надається за умов підтвердження особою, яка звертається із відповідним клопотанням свого майнового стану, що перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, чого ТОВ "БЦ-Веста" не було належним чином доведено.

Отже, наведене свідчить про те, що апеляційний суд постановив оскаржувану ухвалу при правильному застосуванні норм процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06 березня 2017 року у справі за № 910/1119/16 - без змін.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді І. Вовк

Н. Нєсвєтова