ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року Справа № 904/10757/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

При секретарі Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність №13 від 12.05.2017 р.;

від відповідача-2: ОСОБА_2 директор, протокол № 4 від 30.08.2012 р.;

від відповідача-3: ОСОБА_3 , довіреність б/н від 01.07.2016 р.;

представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2017 року у справі № 904/10757/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»

до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4»

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторгсервісплюс»

відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадм»

про стягнення 38 160 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2017 року (суддя Манько Г.В.) відмовлено у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ».

Не погодившись з рішенням суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, стягнути з відповідача 1- Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4» 36 000 грн., а з відповідача 3- 2160 грн. забезпечувального платежу за договором оренди.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно зясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Зокрема, апелянт вважає, що судом не досліджено факт існування зобов'язань відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4» перед позивачем за договором суборенди нежитлового приміщення № 20/11/13-1 від 20.11.2013 року, яке виникло у зв'язку із сплатою позивачем забезпечувального платежу на виконання договору, який було розірвано.

Суд зробив свої висновки на підставі договору оренди № 11/08/14-4 від 11.08.2014 року, проте не надав оцінки його пов'язаності із договором суборенди № 20/11/13-1 від 20.11.2013 року, на підставі якого і виникло грошове зобов'язання щодо повернення забезпечувального платежу відповідачем 1.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував положення статті 770 ЦК України, оскільки відбулось правонаступництво відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадм», як нового власника орендованого майна замість відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія ОСОБА_5 груп».

Крім того, апелянт посилається на те, що незважаючи на відсутність акту прийому-передачі орендованого майна, договір оренди № 11/08/14-4 від 11.08.2014 року фактично припинив свою дію, оскільки були вчинені дії, які свідчать про його розірвання, а саме- укладання нового договору оренди того самого приміщення, і з тим самим орендарем, але іншим власником орендованого майна.

Всі ці обставини, на думку апелянта, свідчать про неповне з»ясування всіх обставин справи, неправильну правову оцінку наданим доказам, що є підставою для скасування рішення суду та прийняття нового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 березня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 16 травня 2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 травня 2017 року за клопотанням позивача строк розгляду апеляційної скарги було продовжено на 15 днів. В судовому засіданні 16 травня 2017 року було оголошено перерву на 30 травня 2017 рік.

В судовому засіданні представник позивача -товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" підтримав доводи апеляційної скарги просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача -2 товариство з обмеженою відповідальністю «Промторгсервісплюс» у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача-3 товариство з обмеженою відповідальністю «Бадм» просив відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» у задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення 2160,00грн.

Представник відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача -1 товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4» , оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений в належний спосіб, у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

В запереченні на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4» просило апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» залишити без задоволення, рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача 2,3, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Медхаус Свис ГМБХ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 ОСОБА_4" підписано договір суборенди нежитлового приміщення №20/11/13-1 (далі Договір суборенди), за умовами якого Орендатор зобов'язується передати, а Суборендатор прийняти в тимчасове платне користування нерухоме майно, а саме: частину складського приміщення загальною площею 720 кв.м.

В розділі 2 Договору суборенди зазначено, що в день закінчення строку дії даного Договору та/або його розірвання, та/або його припинення Суборендатор зобов'язується повернути об'єкт суборенди Орендатору в тому стані, в якому він його отримав з звітом нормального зносу. Повернення Орендатору Об'єкта суборенди здійснюється по ОСОБА_6 приймання-передачі не пізніше останнього дня, яким закінчується строк суборенди, установлений даним Договором. Акт приймання-передачі являється невід'ємною частиною даного Договору.

Умовами п. 4.2. Договору Суборенди передбачено, що в строк до 29.11.2013р. Суборендатор сплачує Орендатору забезпечувальний платіж - грошова сума в розмірі орендної плати за один місяць суборенди, а саме: 36 000 грн., в тому числі НДС 6 000 грн. , яка підлягає зарахуванню в рахунку останнього місяця суборенди по даному Договору.

01.12.13р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" та товариством з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свис ГМБХ" підписано акт приймання-передачі на підставі Договору суборенди нежитлового приміщення №20/11/13-1 від 20.11.13р. Згідно вказаного акта Орендатор приймає, а Суборендатор приймає в тимчасове платне користування нежитлове майно - частину складського приміщення загальною площею 720 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, буд. 27.

На виконання п. 4.2 договору суборенди, позивачем платіжним дорученням № 3623 від 28.11.2013 року на адресу відповідача 1 - було перераховано 36 000 грн. у якості забезпечувального платежу.

11.08.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свис ГМБХ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" укладено договір оренди нежитлового приміщення №11/08/14-4 (далі Договір1), за умовами якого Орендодавець зобов'язується передати, а Орендатор прийняти в тимчасове платне користування нерухоме майно, а саме: частину складського приміщення загальною площею 720,0 кв.м., розташованого по вулиці Ударників 27 у місті Дніпропетровськ.

Розділом 2 Договору передбачено, що в день закінчення строку дії даного Договору та/або його припинення Орендатор зобов'язується повернути об'єкт оренди Орендодателю в тому стані, в якому він його отримав з урахуванням нормального зносу. Повернення Орендодавцю Об'єкта оренди здійснюється по ОСОБА_6 приймання-передачі не пізніше останнього дня, яким закінчується строк оренди, установлений даним Договором. Акт приймання-передачі являється невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 4.2 Договору в строк до 25 вересня 2014р. Орендатор доплачує Орендодавцю частину забезпечувального платежу, а саме: 2160, в тому числі ПДВ 360 грн.

Інша частина забезпечувального платежу в сумі 36 000 грн., в тому числі НДС 6000 грн., оплаченого Орендатором (Суборендатором по договору суборенди нежитлового приміщення №20/11/13-1 від 20.11.2013р.) на підставі п. 4.2 договору суборенди нежитлового приміщення №20/11/13-1 від 20.11.2013р. зараховується в рахунок оплати забезпечувального платежу до даному Договору.

Забезпечувальний платіж - грошова сума в розмірі орендної плати за один місяць оренди, а саме 38 160 грн., в тому числі ПДВ 6360 грн. підлягає зарахуванню в рахунок останнього місяця оренди по даному договору. Забезпечувальний платіж, за вирахуванням сум неустойки, пені, штрафних санкцій і інших платежів, якщо такі мали місце і підлягаючих оплаті Орендатором Орендодавцю, повертається Орендодавцем Орендатору на протязі 5 банківських днів після підписання ОСОБА_6 приймання-передачі згідно п. 2.3. даного Договору. В випадку неприйняття Об'єкта оренди в строк, вказаний в п. 2.1 даного Договору, забезпечувальний платіж вважається неустойкою і не підлягає поверненню Орендодавцем Орендатору. При достроковому розірванні даного Договору по ініціативі Орендатора, крім випадків, якщо Договір розірваний ініціативі Орендатора, повідомив при цьому Орендодавця в строк не менше ніж за 2 місяця до дати розірвання і якщо Договір розірваний по вині Орендодавця, сума забезпечувального платежу Орендатору не повертається. Крім того, сума забезпечувального платежу Орендатору не повертається в випадку порушення умов підпункту 5.1.4. даного Договору. Для уникнення сумнівів, сума забезпечувального платежу повертається Орендатору тільки в випадку, якщо договір розірваний по ініціативі Орендатора, повідомивши при цьому Орендодавцю в строк не менше ніж за 2 місяця до дати розірвання, Договір розірваний по ініціативі Оренодавця, Договір розірваний по причині, яка не залежала від Орендатора і по закінченню строку дії даного договору вказаного в п. 1.8.

11.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медхауз Свис ГМБХ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" підписано акт приймання-передачі на підставі Договору оренди нежитлового приміщення № 11/08/14-4 від 11.08.2014 року.

Згідно вказаного акту Орендодавець передає, а Орендатор приймає в тимчасове платне користування нежитлове майно - частина складського приміщення загальною площею 720 кв.м., розташоване по вулиці Ударників 27 у місті Дніпро.

На виконання п. 4.2. договору оренди 1, позивачем платіжним дорученням № 3981 від 25.09.2014 року на адресу відповідача 1 було перераховано 2160 грн. у якості іншої частини забезпечувального платежу у сумі 36 000 грн., оплаченого Орендарем ( Суборендарем за договором суборенди нежитлового приміщення № 20/11/13-1 від 20.11.13р. і який зараховується в рахунок оплати забезпечувального платежу за даним договором.

Звертаючись із позовом про стягнення 38 160 грн. ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 27.01.2017 року а.с. 83), позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свис ГМБХ" посилався на те, що означена сума є забезпечувальним платежем за договором суборенди, після розірвання якого за відсутності вини позивача, відповідач 1 - товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" мав повернути цю суму позивачу. Оскільки відповідач 1 - товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" не повернув цю суму, то вона підлягає стягненню з відповідача 1 у розмірі 36 000 грн., та з відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю « Бадм», як правонаступника відповідача 1 за договором оренди, до якого перейшли всі права попереднього орендодавця, у сумі 2160 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та відповідачем 1 - товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" не вчинялись будь-які дії щодо складання та підписання ОСОБА_6 приймання-передачі при поверненні складського приміщення, розташованого по вулиці Ударників 27 у місті Дніпропетровську у відповідності до вимог Договору 1, тому сам факт припинення дії Договору 1 не є підставою для повернення забезпечувального платежу.

Оскільки акт приймання-передачі щодо повернення об'єкта оренди не складався, то відсутні підстави для повернення забезпечувального платежу.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГПК України, за договором оренди одна сторона ( орендодавець) передає другій стороні ( орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 статті 774 ЦК України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму ( ч.1 ст. 762 ЦК України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором суборенди позивач, як суборендар, щомісячно сплачував на користь відповідача 1, як орендаря, орендну плату, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків та наданими суду апеляційної інстанції копіями платіжних доручень.

Статтями 598, 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, шляхом його виконання, проведеним належним чином.

Умовами п. 4.2 Договору суборенди передбачено, що в строк до 29.11.2013р. Суборендатор сплачує Орендатору забезпечувальний платіж - грошова сума в розмірі орендної плати за один місяць суборенди, а саме: 36 000 грн., в тому числі НДС 6 000 грн. , яка підлягає зарахуванню в рахунку останнього місяця суборенди по даному Договору.

10.08.2014р. товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" та товариством з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свис ГМБХ" підписано додаткову угоду №1 до договору суборенди нежитлового приміщення №20/11/13-1 від 20.11.13р., за умовами якої Сторони дійшли згоди про розірвання Договору з наступним поверненням Орендатору із тимчасового платного користування Суборендатора Об'єкта суборенди, а саме нерухомого майна - частини складського приміщення загальною площею 720 кв.м., розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Ударників, б. 27, починаючи з 11 серпня 2014р.

Останнім днем дії правовідносин по Договору Сторони визначили як 10 серпня 2014р.

10.08.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" та товариством з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свис ГМБХ" підписано акт приймання-передачі на підставі Додаткової угоди №1 від 10.08.2014р. до Договору суборенди нежитлового приміщення №20/11/13-1 від 20.11.13р. за змістом якого Суборендатор передає, а Орендатор приймає із тимчасового платного користування Суборендатора нерухоме майно - частину складського приміщення загальною площею 720 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, буд. 27. Днем фактичної передачі (повернення) Об'єкта суборенди являється день підписання даного ОСОБА_6 приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.2 договору суборенди, забезпечувальний платіж повертається орендодавцем орендарю протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі згідно п. 2.3 даного договору.

Згідно зі ст.ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), при цьому боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, у порушення умов договору, відповідач 1 не повернув забезпечувальний платіж на користь позивача після розірвання договору суборенди.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що наступними діями, а саме, укладанням договору оренди від 11.08.2014 року між тими ж сторонами та відносно того ж самого об'єкту оренди, викликаного зміною власника орендованого майна, сторони подовжили дію забезпечувального платежу в сумі 36000 грн., в тому числі НДС 6000 грн., оплаченого Орендатором ( Суборендатором по договору суборенди нежитлового приміщення № 20/11/13-1 від 20.11.13р.) на підставі п. 4.2 договору суборенди нежитлового приміщення № 20/11/13-1 від 20.11.13р. зараховується в рахунок оплати забезпечувального платежу по даному договору. Забезпечувальний платіж - грошова сума в розмірі орендної плати за один місяціь оренди, а саме, 38160 грн., в тому числі ПДВ 6360 грн., підлягає зарахуванню в рахунок останнього місяця оренди по даному договору. Забезпечувальний платіж, за вируванням сум неустойки, пені, штрафних санкцій і інших платежів, якщо такі мали місце і підлягаючих оплаті Орендатором Орендодавцю, повертаються Орендодавцем згідно п. 2.3 даного Договору.

Згідно з договорами купівлі-продажу від 26.04.2016 року за « 511, 509, 510 , власником нежитлових приміщень, розташованих по вулиці Ударників 27 у місті Дніпропетровськ є Товариство з обмеженою відповідальністю «Бадм» на підставі рішення про державну реєстрацію прав, їх обтяжень ( а.с. 208-222)

У зв'язку із зміною власника орендованих приміщень, 01.05.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Медхаус Свіс ГМБХ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Бадм" ( як новим власником) укладено договір оренди нежитлового приміщення №У010516-720 (далі Договір 2)., за умовами якого Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар прийняти у тимчасове платне користування нерухоме майно, а саме складське приміщення загальною площею 720 кв.м.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що передача Об'єкту оренди в оренду здійснюється за ОСОБА_6 прийому-передачі 01.05.2016р.шляхом підписання його уповноваженими представниками Сторін. У день передачі об'єкту оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає два примірника ОСОБА_6 прийому-передачі Об'єкту оренди для підписання, що підтверджується підписами і печатками Сторін в цьому Договорі.

Згідно пункту 4.2 Договору в строк до 01.07.2016р. Орендар сплачує Орендодавцю гарантійний платіж в розмірі орендної плати та компенсації/оплати операційних витрат за один місяць, а саме в розмірі 48 204 грн., в тому числі ПДВ. Гарантійний платіж, за вирахуванням сум неустойки, пені, штрафних санкцій та інших платежів, якщо такі мали місце і підлягають оплаті Орендарем Орендодавцю, повертається Орендодавцем Орендарю протягом 15 банківських днів після підписання ОСОБА_6 прийому-передачі згідно з п. 2.3 цього Договору. У разі неприйняття Орендарем Об'єкту Оренди в строк, зазначений в п.2.1 цього Договору гарантійний платіж вважається неустойкою і не підлягає поверненню Орендодавцем Орендарю. При достроковому розірванні цього Договору, крім випадку, якщо Договір розірвано з ініціативи Орендаря, повідомивши при цьому Орендодавця в строк не пізніше ніж за 3 місяці до дати розірвання і якщо Договір з вини Орендодавця, сума гарантійного платежу Орендарю не повертається. Крім того, сума гарантійного платежу Орендарю не повертається в разі порушення умов підпункту 5.1.4 цього Договору. Щоб уникнути сумнівів, сума гарантійного платежу повертається Орендарю тільки у випадку якщо Договір розірвано з ініціативи Орендаря, повідомивши при цьому Орендодавцю в строк не менше ніж за 6 місяців до дати розірвання, або Договір розірвано з причин, яка не залежала від Орендаря.

Відповідно до п. 6.1 Договору цей Договір вважається укладеним, вступає в силу і діє з моменту його підписання ОСОБА_6 і скріплення їх печатками до 10 червня 2017р.

Термін дії договору починає обчислюватися з моменту передачі Об'єкту оренди Орендодавцю за актом прийому-передачі.

Проте, акт прийому-передачі нежитлових приміщень за даним договором не складався, оскільки орендарем залишилась та сама особа, що і за попереднім договором оренди и об'єкт оренди не змінився.

Разом з тим, оскільки зі сторони Орендодавця за даним договором виступила інша особа - новий власник орендованого майна, орендарем був сплачений згідно умов нового договору, забезпечувальний платіж., в той час, як забезпечувальний платіж за попереднім договором оренди у сумі 38 160 грн., який повинен бути зарахований за останній місяць оренди, тобто, за квітень 2016 року, фактично залишився у відповідача 1 безпідставно, оскільки орендна плата за останній місяць оренди, тобто, за квітень 2016 року ( до укладання нового договору від 2016 року) була сплачена позивачем на рахунок відповідача 1 і прийнята ним, незважаючи на зміну власника орендованого майна і фактичне припинення правовідносин між позивачем та відповідачем 1 - товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп".

Тобто, фактично мала місце подвійна оплата позивачем орендної плати відповідачу 1 - товариству з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" за квітень 2016 року.

Відповідно ст. 604 ЦК України зобовязання припиняться за домовленістю сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на те, що сторонами не складався акт приймання - передачі щодо повернення об'єкта оренди за договором №2, що є обов'язковою підставою повернення забезпечувального платежу, проте з урахуванням фактичного припинення зобовязань сторін за означеним договором у звязку із укладанням договору оренди із новим власником, колегія суддів вважає, що зобовязальні правовідносини сторін припинились за їх домовленістю саме з огляду на зміну власника орендованого майна і таким чином, у відповідача 1 відсутні правові підстави на утримання забезпечувального платежу, який мав функцію оплати за останній місяць оренди.

Оскільки, за умовами договору оренди від 01.05.2016р. за №У010516-720 (далі Договір 2), між товариством з обмеженою відповідальністю "Медхаус Свіс ГМБХ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Бадм" ( як новим власником) позивачем сплачено забезпечувальний платіж окремо від забезпечувального платежу за договором №11/08/14-4 (далі Договір1) від 11.08.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свис ГМБХ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп" , і який після втрати права власності на обєкт оренди не перерахував забезпечувальний платіж новому власнику - ТОВ «Бадм», то означена сума утримується відповідачем 1 безпідставно.

Таким чином, фактично забезпечувальний платіж за договором був авансом і перерахований позивачем наперед у рахунок майбутнього користування обєктом оренди за договором, а саме, за останній місяць оренди.

Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

В разі невиконання або дострокового припинення зобовязальних правовідносин, аванс повертається особі, що його сплатила.

Оскільки зобовязальні правовідносини сторін фактично припинились у звязку із укладанням нового договору оренди, що сталось за відсутністю вини позивача, то у відповідності до умов договору забезпечувальний платіж у сумі 38 160 грн. підлягає поверненню позивачу саме відповідачем 1 - товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ОСОБА_5 групп".

Вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадм» заявлені безпідставно.

З урахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи справу, необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки неповно зясував обставини справи, дав неналежну правову оцінку наданим доказам, неправильно застосував норми матеріального права, що у відповідності до статті 103 ГПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»- задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2017 року у справі № 904/10757/16 - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬФА ОСОБА_4» ( 61145, м.Харків, вул.Комічна, буд.21, ідентифікаційний код 35394868) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» ( ідентифікаційний код 35341093, м.Дніпро, вул. Набережна ОСОБА_7,буд.53) заборгованість в розмірі 38 160 грн., судовий збір у сумі 1515,80грн. за подання апеляційної скарги, 1378 грн. судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанов виготовлено та підписано 06.06.2017року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік