КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа№ 916/3679/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Скрипки І.М.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: Кравець А.О. (представник за довіреністю)

від відповідача-2: Грицькова І.О. (представник за довіреністю)

від третьої особи: Прущак В.Є. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Учбово-виробничий центр «Академія краси» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення господарського суду міста Києва

від 04.04.2017

у справі № 916/3679/16 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Учбово-виробничий центр «Академія краси» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

до 1) Міністерства освіти і науки України

2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вище професійне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія»

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Учбово-виробничий центр «Академія краси» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі - УВЦ «Академія краси» ТОВ) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.03.2017) до Міністерства освіти і науки України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 30.07.2004, укладеного 01.02.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та УВЦ «Академія Краси» ТОВ шляхом викладення пункту 3 договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 30.07.2004 в новій редакції, а саме: «продовжити термін дії цього договору до 30.11.2018 року включно».

Позов обґрунтовано наявністю підстав для продовження договору оренди та переважного права на укладення договору оренди на новий строк, відповідно до ст.ст. 9, 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.01.2017 порушено провадження у справі № 916/3679/16; залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вище професійне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.01.2017 матеріали справи № 916/3679/16 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.04.2017 в позові відмовлено повністю.

Судове рішення у справі мотивоване п. 2 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 26, ч. 1. ст. 27, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і зроблено висновок, що хоча позивачем і було запропоновано укласти договір на 2 роки 11 місяців, проте в подальшому ним продовжено термін дії договору до 31.12.2016 включно, тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, УВЦ «Академія краси» ТОВ звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.04.2017 у справі №916/3679/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги (з урахуванням додаткових пояснень до апеляційної скарги від 25.05.2017) скаржник зазначив, що судом не встановлювалось та не з'ясовувалось, шляхом дослідження із надання відповідної правової оцінки обставинам, зазначеним у позовній заяві. На думку позивача, визнання продовженим договору оренди від 20.07.2004 строком до 30.11.2018 мотивується положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні» в частині визначення терміну дії договору оренди не менше п'яти років. Суд першої інстанції необґрунтовано вважав підписання додаткової угоди позивачем про продовження договору на 1 рік добровільною згодою на зазначені умови щодо строку. Крім того, місцевим судом проігноровано та не досліджено обставини та правові наслідки неотримання у встановлений строк відповіді від органу уповноваженого управляти державним майном щодо умов договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Скрипки І.М., Тарасенко К.В.) від 28.04.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу УВЦ «Академія Краси» ТОВ; розгляд апеляційної скарги призначено на 30.05.2017.

У своєму відзиві відповідач-2, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зауваживши при цьому, що позивач, посилаючись на ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», вводить суд в оману і наводить підстави щодо укладення договорів оренди, хоча в даному випадку мова йде про продовження договору оренди. Крім того, позивач не є бюджетною організацією в розумінні Бюджетного кодексу України. Ні порушень договору, а ні порушень законодавства зі сторони відповідача-2 допущено не було.

Третя особа у своєму відзиві зазначила, що вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не спростовує правильність висновків суду першої інстанції, а оскаржуване рішення законним та таким, що не підлягає скасуванню, оскільки апеляційна скарга позивача базується на декількох помилкових твердженнях щодо порушення норм процесуального та матеріального права. Зокрема, третя особа зазначила, що вважає твердження скаржника щодо необґрунтованості відмови Міністерства освіти і науки України, як органу, що управляє майном, надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Водночас, посилання позивача на Закон України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні», на думку третьої особи, є помилковим, оскільки визначений термін відноситься до договорів, укладених вперше, а в даному випадку має місце продовження договору оренди від 30.07.2004. Крім того, помилковим є посилання позивача на ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки останній виявив бажання зменшити строк дії договору оренди від 30.07.2004 та пропонував менший термін - 2 роки 11 місяців.

Відповідач-1 не скористався своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, та не надав відзиву на апеляційну скаргу.

Представники відповідача-1, 2 та третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.05.2017 заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, відтак вважала за можливе провести розгляд справи за відсутності даного представника.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача-1, 2 та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.07.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та УВЦ «Академія краси» ТОВ (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (надалі - об'єкт оренди), а саме: нежитлові приміщення першого поверху триповерхової будівлі, загальною площею 723.50 кв.м., що перебувають на балансі Вищого професійного училища сфери послуг (надалі - балансоутримувач) та розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 24-а (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з моменту підписання сторонами цього договору оренди та акту приймання-передачі майна. Обчислення строку договору починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

30.07.2004 між сторонами підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Вищого професійного училища сфери послуг до Договору, укладеного з УВЦ «Академія краси» ТОВ.

Згідно п. 2.2 Договору передача об'єкту оренди в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на об'єкт оренди. Власником об'єкту оренди залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

В п. 2.4 Договору сторони погодили, що об'єкт оренди залишається на балансі Вищого професійного училища сфери послуг, з зазначенням того, що цей об'єкт є орендованим.

Відповідно до п. 10.1. Договору, цей договір укладено терміном до 30.06.2005 року включно, який діє з моменту його підписання сторонами.

Згідно з п. 10.2. Договору умови-цього договору зберігають силу протягом всього терміну його дії, в тому числі у випадках, коли після його укладення, законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов'язань орендаря щодо орендної плати - де виконання зобов'язань.

Пунктом 10.3. Договору передбачено, що зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін та балансоутримувача. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

В п. 10.10. Договору сторони передбачили, що договір оренди майна на новий строк, у разі погодження Міністерством освіти і науки України та балансоутримувачем, може бути укладений з орендарем, який належно виконує свої обов'язки за договором оренди, та повідомив орендодавця за 30 днів до закінчення його строку. У разі недосягнення домовленості сторін щодо плати та інших умов договору з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору, переважне право орендаря на укладання договору на новий строк припиняється.

Чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 10.13. Договору).

Листом №32 від 11.12.2015 позивач звернувся до регіонального відділення Фонду державного майна України щодо продовження договору оренди строком на 2 роки 11 місяців.

В свою чергу Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області листом №07-05-07088 від 25.12.2015 звернулось до Міністерства освіти і науки України щодо надання дозволу на продовження терміну дії Договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області, не отримавши будь-якого листа органу управління щодо розірвання договору оренди, враховуючи вимоги п. 10.10. Договору, продовжено дії Договору з позивачем до 31.12.2016.

Так, 01.02.2016 сторонами укладено договір про внесення змін до Договору (обліковий номер договору №), відповідно до умов п. 1 якого зокрема пункт 1.1. Договору викладено в новій редакції: «орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частину нежитлових приміщень на 1-му поверсі в будівлі Вищого професійного училища сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» (літ «Б», інв. №10311212), загальною площею 87,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Млинова, 24-а, та знаходяться на балансі навчального корпусу Вищого професійного училища сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» (балансоутримувач)».

Водночас, в п. 3 вказаного договору про внесення змін до Договору від 01.02.2016 сторони доповнили п. 10.1. Договору реченням такого змісту: «…Продовжити термін дії цього договору до 31.12.2016 року включно».

01.02.2016 між сторонами підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного університету «Одеська юридична академія» до Договору, укладеного з УВЦ «Академія краси» ТОВ.

В подальшому, Міністерство освіти і науки України листом №1/11-2423 від 26.02.2016 відповіло Регіональному відділенню Фонду державного майна України в Одеській області на лист №07-05-07088 від 25.12.2015, яким надало дозвіл на продовження строку дії Договору терміном на 1 рік та повідомило, що в подальшому зазначений договір оренди продовжений не буде.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.03.2017) про зобов'язання відповідачів внести зміни до Договору, шляхом викладення пункту 3 договору про внесення змін до Договору в новій редакції, а саме: «продовжити термін дії цього договору до 30.11.2018 року включно.».

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, якщо проти цього не заперечує орендодавець, а з урахування п. 10.10. Договору, ще й за умови погодження Міністерством освіти і науки України та балансоутримувачем.

Абзацами 2, 3 п. 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» визначено, що вирішуючи такі спори, господарські суди мають з'ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону. При цьому судам слід також з'ясовувати, чи належним чином орендар виконував зобов'язання за договором. Судом також мають досліджуватися обставини, пов'язані з наміром власника використовувати для власних потреб майно, стосовно якого виник спір, в тому числі наявність доказів, які однозначно свідчать про відповідний намір.

Як зазначалось вище, Міністерство освіти і науки України листом №1/11-2423 від 26.02.2016 надало дозвіл на продовження строку дії Договору терміном на 1 рік та повідомило, що в подальшому зазначений договір оренди продовжений не буде.

Так, Міністерство освіти і науки України вказаним листом за 9 місяців до закінчення строку вказаного Договору, тобто у більший строк ніж встановлено ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», повідомило про відмову від продовження терміну дії договору на новий строк, у зв'язку з чим орендар не мав права передавати майно в оренду без згоди Міністерства освіти і науки України.

Відтак, твердження апелянта щодо необґрунтованості відмови Міністерства освіти і науки України щодо продовження строку дії Договору, є такими, що не відповідають дійсності.

Пунктом 2 ст. 291 ГК України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

З викладеного вище вбачається, що Договір припинив свою дію 31.12.2016.

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 7 статті 179 ГК України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальний порядок укладання господарських договорів визначений ст.181 ГК України.

Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст.187 ГК України та ст.649 ЦК України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, норми чинного законодавства не містять імперативного припису про укладення договору оренди нерухомого майна що перебуває у комунальній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 28.03.2017 у справі № 909/249/15.

Крім того, посилання позивача на положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні» та ч. 1 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», є помилковим, оскільки листом №32 від 11.12.2015 ним запропоновано продовжити договір оренди на менший строк, а саме на 2 роки 11 місяців.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову УВЦ «Академія краси» ТОВ до Міністерства освіти і науки України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області про внесення змін до Договору, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та УВЦ «Академія Краси» ТОВ, шляхом викладення пункту 3 договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 30.07.2004 в новій редакції, а саме: «продовжити термін дії цього договору до 30.11.2018 року включно».

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального права.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва від 04.04.2017 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, а посилання позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердженні в суді апеляційної інстанції.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Учбово-виробничий центр «Академія краси» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 04.04.2017 у справі № 916/3679/16 - без змін.

2. Матеріали справи №916/3679/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді І.М. Скрипка

К.В. Тарасенко