ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа № 914/2377/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н від 26.12.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2016 року

у справі № 914/2377/16

за позовом: Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивач: Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення 97 308,30 грн. заборгованості, 5 443,04 грн. пені, 80 132,87 грн. інфляційних втрат, 14 376,87 грн. 3% річних та звільнення земельної ділянки.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3 довіреність № 2901/вих-64 від 13.01.2017 року;

від відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_4 довіреність № 1081 від 24.10.2016 року;

від третьої особи з боку позивача - ОСОБА_5 довіреність № 2901/вих-126 від 19.01.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобовязання звільнити займану земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.11.2016 року у справі № 914/2377/16 (суддя Синчук М.М.) позов Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради задоволено частково. Суд виніс рішення, яким зобовязав фізичну особу підприємця ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, спеціально визначену для забезпечення паркування транспортних засобів на вул. Зеленій, 150 площею 345,0 кв.м. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з даним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу б/н від 26.12.2016 року, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушені норми матеріального та процесуального права. А саме скаржник стверджує, що Акт перевірки зон паркування від 21.01.2015 року складений після закінчення дії договору та припинення будь-яких правовідносин між сторонами, а тому останній не може бути доказом у справі, що підтверджує, що відповідач перебуває за вказаною адресою та користується спірним майном.

Позивачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 22.02.2017 року, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачем було подано до суду апеляційної інстанції заяви про відвід колегії суддів: головуючого судді Скрипчук О.С., суддів Дубник О.П., Матущака (вх. № 01-04/1364/17 від 21.02.2017 року, вх. №01-04/2451/17 від 05.04.2017 року). Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 року та від 31.05.2017 року в задоволенні заяв про відвід колегії суддів відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення учасників процесу, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2011р. між Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (надалі - ДЖГІ ЛМР, замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (виконавець) було укладено договір №138 П/Т про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів (надалі договір). Згідно умов договору замовник зобовязався надати виконавцю у користування спеціально визначену земельну ділянку для забезпечення паркування транспортних засобів на вул. Зелена, 150 площею 345,00 кв.м. згідно з планом майданчика для паркування.

За пунктом 2.2 договору виконавець, зокрема, зобовязується: після закінчення терміну дії договору або його дострокового розірвання демонтувати будь-які споруди, конструкції чи пристрої, що розміщені на майданчику, а у разі неможливості демонтажу такі споруди переходять у власність замовника; забезпечити сплату щомісячних авансових внесків у місцевий бюджет як збору за місця для паркування транспортних засобів у розмірі 2 629,63 грн. до 30 числа кожного місяця (у лютому до 28/29 числа) включно; у разі припинення дії договору виконавець зобовязується забезпечити поступлення до міського бюджету м. Львова у повному обсязі відповідно до передбаченої цим договором загальної суми сплати збору за термін дії договору; сплатити пеню у разі пропуску терміну внесення суми збору.

Термін дії договору з 01.04.2011р. до 31.12.2013р. (п.5.1 договору). При згоді сторін та дотриманні умов термін дії договору може бути продовжено на наступний термін (п.5.2 договору).

У довідці від 18.03.2013р. ДПІ у Сихівському районі м.Львова зазначається, що ФОП ОСОБА_2 згідно бази даних та поданих декларацій збору за місця для паркування транспортних засобів на 01.03.2013р. заборгованості немає.

У довідці від 04.12.2013р. ДПІ у Сихівському районі м.Львова зазначається, що ФОП ОСОБА_2 згідно бази даних заборгованості по паркуванню транспортних засобів немає.

У листі Сихівського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 23.10.2014р. до начальника управління транспорту та звязку зазначається, що сектором ДСБЕЗ в Сихівський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області були проведені перевірки на майданчиках для паркування по вул. Зелена,150, вул. Стуса,4 , вул. Хоткевича,10 у м. Львові та встановлено, що за вищевказаними адресами на паркувальних автомайданчиках свою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_2, який займається підприємницькою діяльністю на підставі свідоцтва про реєстрацію ФОП серія В00 №436498, свідоцтва платника єдиного податку серія Б №487210. Одночасно було встановлено, що вказаний підприємець займав земельні ділянки під паркування автомобілів на підставі договорів №138 П/Т, №134 П/Т, №132 П/Т про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів, термін яких був визначений з 01.04.2013р. по 31.12.2013р. Після закінчення яких ФОП ОСОБА_2 подав відповідні документи до міської ради м.Львова для їх подальшого продовження терміну дії та натомість жодної відповіді не отримав, яка б спростовувала або підтверджувала право зайняття земельних ділянок останнім. В результаті викладених обставин ФОП ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою у Сихівський районний суд м.Львова до управління департаменту житлового господарства та інфраструктури управління транспорту та звязку для вирішення спірної ситуації щодо продовження вищевказаних договорів оренди землі. Враховуючи вищевикладене та те, що по даному факту відсутні дані, які б вказували на наявність ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, прийнято рішення про припинення подальшої перевірки.

Крім цього, у листі від 03.11.2014р. Сихівського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області до начальника управління транспорту та звязку зазначається таке: Повідомляю, що по зверненню з котрим Ви звернулися у Львівське міське управління ГУМВС України у Львівській області, стосовно виявлення незаконної діяльності на майданчиках для паркування по вул.Зелена, 150, вул.Стуса,4, вул.Хоткевича,10 у м.Львові, було направлено в Сихівський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, та розглянуто сектором ДСБЕЗ. Одночасно повідомляю, що по аналогічному зверненню, яке надійшло 14.10.2014р., та було зареєстровано в ЖЄО за №9851 від 14.10.2014р. вже проводилась перевірка, та прийняте рішення дану перевірку припинити, оскільки ФОП ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою у Сихівський районний суд м.Львова до управління департаменту житлового господарства та інфраструктури управління транспорту та звязку для вирішення спірної ситуації щодо продовження договорів оренди землі.

В подальшому, працівниками управління транспорту та звязку ДЖГІ ЛМР 21.01.2016р. було проведено перевірку роботи зони паркування у м. Львові за адресою: вул. Зелена, 150, яка є вільна, та складено Акт перевірки зон паркування від 21.01.2016 р. Перевіркою встановлено: на вказаній земельній ділянці здійснює діяльність по збору коштів за паркування ФОП ОСОБА_2, який мав укладений договір з департаментом житлового господарства до 31.12.2013р. Відповідно на вимоги звільнити ділянку не реагує.

Крім цього, працівниками управління транспорту та звязку ДЖГІ ЛМР 03.11.2016р. було проведено перевірку роботи зони паркування у м.Львові за адресою: вул. Зелена, 150, про що складено Акт перевірки зон паркування від 03.11.2016р. В акті встановлено, що на вказаній земельній ділянці здійснюється підприємницька діяльність без відповідних погоджень та договорів. На земельній ділянці встановлено огорожу, шлагбаум та приміщення для охорони. Крім того, в приміщенні охорони був присутній охоронець, який на запитання хто обслуговує майданчик? зазначив, що ОСОБА_2. Фотоматеріали додаються.

Позивач при зверненні до суду першої інстанції стверджує, що протягом дії договору ним було підготовлено проекти додаткових договорів, якими передбачалося внесення змін до договору в частині зміни розміру збору за паркування, та було направлено їх відповідачу для підписання, однак останній їх не підписав; згідно проектів додаткових договорів недоотримано у місцевий бюджет з 01.01.2012р. до 31.12.2013р. збору за паркування у розмірі 11 336,88 грн., на які нараховано 34,01 грн. інфляційного збільшення; станом на 01.04.2016р. відповідач заборгував 4 452,89 грн. збору за паркування згідно договору про використання спеціально визначеної земельної ділянки для паркування транспортних засобів; оскільки у відповідача існувала заборгованість, департамент відмовився продовжувати термін дії договору; після 01.01.2014р. відповідач незаконно займає земельну ділянку спеціально визначену для паркування транспортних засобів, тому позивач просить стягнути 81 518,53 грн. збору через незаконну господарську діяльності та 20 203,46 грн. інфляційних втрат та 3 265,72 грн. 3% річних та зобовязати звільнити займану земельну ділянку.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регулюють Правила паркування транспортних засобів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1342.

Згідно п. п .2, 4, 6 вказаних Правил, такі поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб'єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

Спеціально обладнані майданчики для паркування це майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Контроль за їх виконанням здійснює Державтоінспекція МВС у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування та посадові особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у частині контролю за станом благоустрою та утримання майданчиків для паркування (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування).

Ухвалою Львівської міської ради від 27.01.2011р. №120 Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м.Львова затверджено: ставки збору за місця для паркування транспортних засобів та плату за паркування транспортних засобів на території м.Львова (додаток 1); перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування, загальної площі та кількості місць для паркування (додаток 2); межі зон паркування на території м.Львова для паркування транспортних засобів (додаток 3); договір про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів (додаток 4).

Замовником з організації паркування транспортних засобів у м.Львові визначено Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

Додатком №2 зазначеної ухвали Львівської міської ради передбачено перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування, загальної площі та кількості місць для паркування, серед яких під №77 є і земельна ділянка на вул. Зеленій,150, яка за договором позивачем була передана відповідачу. Договір №138 П/Т між сторонами був укладений згідно типового договору, форма і зміст якого визначений у додатку №4 цієї ж ухвали.

Таким чином, на підставі зазначеного договору та вказаних нормативно-правових актів між сторонами у справі виникли взаємні права та обовязки. Так, за умовами договору, позивач надав відповідачу у користування спеціально визначену земельну ділянку для забезпечення паркування транспортних засобів на вул.Зеленій,150 площею 345,0 кв.м., згідно з планом майданчика для паркування.

Умовами договору не було передбачено підписання акту приймання-передачі ділянки, однак, те, що земельна ділянка була йому передана, встановлено судом першої інстанції та було визнано відповідачем у судових засіданнях. Разом з цим, відповідач заперечує факт знаходження на спірній ділянці після закінчення строку дії договору. Натомість позивач наполягає на тому, що підприємець не звільнив оспорювану ділянку.

Щодо посилань відповідача про неможливість підтвердження факту незвільнення ним паркувального майданчика актами перевірки зон паркування, складеними працівниками управління транспорту та звязку, а також те, що такі акти складені за відсутності відповідача чи понятих, і на них відсутнє прізвище начальника управління, який вчинив відповідний підпис та не вказана адреса майданчика, необхідно зазначити таке.

Згідно п. п. 2, 4 Положення про управління транспорту та звязку, затвердженого рішенням ЛМР №1209 від 27.10.2006р., чинного на момент складення таких актів, основними завданнями управління є реалізація політики органів місцевого самоврядування у галузі міського пасажирського транспорту, звязку, кабельного телебачення, гаражних кооперативів, автостоянок і паркування автотранспорту.

До компетенції управління відносяться такі повноваження: у межах своєї компетенції участь у реалізації політики органів місцевого самоврядування у галузі міського пасажирського транспорту, звязку, кабельного телебачення, гаражних кооперативів, автостоянок і паркування автотранспорту; здійснення у встановленому порядку управління і координації діяльності підприємств міського пасажирського транспорту щодо питань, делегованих управлінню; узагальнення практики застосування законодавства, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення і внесення їх на розгляд директора департаменту; здійснення підготовки пропозицій щодо відкриття нових маршрутів міського пасажирського транспорту, розташування та обладнання зупинок пасажирського транспорту; проведення підготовки необхідної інформації для затвердження схем та розкладів руху міського пасажирського транспорту, подання на розгляд та узгодження з директором департаменту питання стосовно транзитного пасажирського транспорту, організація роботи легкових таксомоторів; подання пропозицій щодо видачі дозволів на перевезення пасажирів транспортом загального користування на міських маршрутах; подання висновків та пропозицій щодо організації та вдосконалення мережі таксомоторних стоянок, зон паркування, автогаражних кооперативів та автостоянок, автобусних станцій, інших обєктів дорожньої інфраструктури, погодження їх розташування, погодження облаштування зупинок міського пасажирського транспорту; подання пропозицій щодо погодження проведення всіх видів ремонтно-будівельних робіт на вулицях, де проходять маршрути міського пасажирського транспорту, обмеження або заборони руху; здійснення інших функцій, що випливають з покладених на нього завдань.

З аналізу вищезазначених повноважень випливає, що управління транспорту та звязку вправі проводити перевірку місць паркування. Крім того, в актах вказані адреса, де проводилася перевірка, посади, П.І.П. Вказані акти містять підписи перевіряючих, печатку департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради .

При цьому, наведеним вище положенням не передбачено, що такі акти обовязково повинні підписуватися особами, які займають паркувальні майданчики, або понятими.

Необхідно також зазначити, що у матеріалах справи наявні відповіді Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, у яких вказується, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 після закінчення терміну дії, в тому числі і договору №138 П/Т, займається підприємницькою діяльністю.

Посилання відповідача на те, що такі документи є неналежними і недопустимими доказами, оскільки у них чітко не вказано про які саме майданчики для паркування йде мова, яка їх площа, точне місце знаходження, кількість місць для паркування, і вони адресовані не позивачу, а начальнику управління транспорту є безпідставними, оскільки у даних документах міститься інформація (підтверджений факт), що ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність на паркувальному автомайданчику, який йому передавався за договором №138 П/Т.

Згідно п.3.1 Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, до складу департаменту входить, зокрема, управління транспорту та звязку, тому керівник управління є належним одержувачем такої інформації. Відповідачем всупереч вимог ст. 33 ГПК України, не спростовано будь-якими доказами зазначену у актах та відповідях на запити, вказану вище інформацію про наявність фактів здійснення підприємницької діяльності відповідачем.

Крім цього судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2014р. у справі №914/1390/14 за позовом ФОП ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання продовженими договорів №132 П/Т, №134 П/Т, №138 П/Т про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів залишено без розгляду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/615/15 від 08.05.2015р. стягнуто з ФОП ОСОБА_2 до бюджету 31037,18 грн. заборгованості зі сплати збору за місця паркування транспортних засобів. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у цій же справі від 12.06.2015р. заяву ФОП ОСОБА_2 задоволено та розстрочено виконання постанови від 08.05.2015р. на 12 місяців.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16.12.2015р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/195/16 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про зобовязання департаменту укласти та підписати з ним додаткові угоди №132 П/Т, на земельну ділянку за адресою м.Львів, вул.Стуса площею 598,00 м.кв.; договір №138 П/Т на земельну ділянку на вул.Зеленій, 150 у м.Львові, площею 345,00 м.кв.; договір №134 П/Т на земельну ділянку, що розташована на вул. Гн.Хоткевича, 10 у м.Львові, площею 287,50 м.кв. на той самий строк та на тих самих умовах припинено, оскільки даний спір відноситься до компетенції господарських судів.

З огляду на зазначені рішення судів, підтверджується факт неодноразового звернення відповідача після закінчення строку дії договору - після 31.12.2013р. для продовження терміну дії договору про використання земельної ділянки для забезпечення паркування транспортних засобів, що свідчить про здійснення підприємницької діяльності на паркувальному автомайданчику, який йому передавався за договором №138 П/Т.

У пункті 2.3 постанови Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 Пленум Вищого господарського суду України відзначає, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на те, що відповідач не подав жодних доказів, які б підтвердили, що після закінчення строку дії договору він звільнив займану земельну ділянку, на якій організовував роботу майданчика для паркування транспортних засобі, чи хоча б звертався до ДЖГІ ЛМР про те, що він звільняє таку ділянку, колегія суддів прийшла до висновоку, що позовна вимога про зобовязання ФОП ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, спеціально визначену для забезпечення паркування транспортних засобів на вул. Зелена, 150 площею 345,0 кв.м., є правомірною та підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив відповідачу у задоволенні заяви про застосування строків позовної давності у даній справі, адже строк дії договору закінчився 31.12.2013р., до суду з позовом ДЖГІ ЛМР звернувся 15.09.2016р., а тому трирічний строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, не минув.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості, колегія суддів зазначає, що у даному випадку позивач просить стягнути з відповідача збір за місця для паркування транспортних засобів, який належить до місцевих податків і зборів. Однак стягнення такого збору можуть здійснювати виключно адміністративні суди і це не є компетенція господарського суду господарським судам не підвідомчі такі спори. А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано припинив провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2016 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2016 року залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Бонк Т.Б.

суддя Матущак О.І.