РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017Справа №910/2018/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою

особою

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Яцюта Т.П. (довіреність б/н від 10.03.2017)

від відповідача: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 1574784,23 грн. збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем як посадовою особою, яка виконувала повноваження генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" на час укладення договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 завдано позивачу збитки у сумі 1574784,23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 за вищевказаним позовом порушено провадження у справі № 910/2018/17, розгляд справи призначено на 16.05.2017, зобов'язано сторін надати докази по справі та зобов'язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 про порушення провадження у справі № 910/2018/17 у двох примірниках для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Економічний суд міста Мінська. 9. Провадження у справі № 910/2018/17 зупинено.

23.02.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально засвічені переклади ухвали суду від 09.02.2017.

З метою належного повідомлення про розгляд справи відповідача - ОСОБА_1 про розгляд даної справи, Господарський суд міста Києва звернувся до Економічного суду міста Мінська з доручення про вручення ОСОБА_1 ухвали Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 про порушення провадження у справі № 910/2018/17.

16.05.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

16.05.2017 через відділ діловодства суду від Економічного суду міста Мінська надійшли документи в підтвердження виконання судового доручення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 розгляд справи №910/2018/17 відкладено на 01.06.2017.

19.05.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив про неможливість надати заперечення по суті заявлених вимог, оскільки ним не було отримано копії позову. У зв'язку із чим, відповідач просив суд відкласти розгляд справи; витребувати у позивача документи, що підтверджують дотримання відповідачем досудового порядку врегулювання спору; витребувати у позивача оригінали рішень контролюючих органів і правоохоронних органів України та Республіки Білорусь про протиправність дій (бездіяльності) відповідача за 2012-2016; зобов'язати позивача направити відповідачу копії судових документів і матеріалів щодо спору між сторонами через відділ діловодства Господарського суду міста Києва міста Києва.

30.05.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшла банківська виписка про перерахування на користь позивача коштів у сумі 431,54 грн. на виконання рішення суду у справі №5011-57/15050-2012.

01.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення щодо обставин завдання відповідачем збитків позивачу.

В судовому засіданні 01.06.2017 суд відмовив у задоволенні, викладених у відзиві клопотань відповідача про відкладення розгляду справи, про витребування доказів направлення документів позивачу, з огляду на наступне.

Так, обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи, є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з якихось обставин, а також з підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені обставини та підстави оцінюються судом, який

Однак, враховуючи те, що в матеріалах справи наявні докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки відповідач у відповідності до ст. 22 ГПК України не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи, то посилання на неотримання позову не може бути підставою для відкладення розгляду справи. При цьому, судом враховано, що відповідач скористався наданими йому процесуальними правами шляхом прийняття участі в судовому засіданні.

Заявлене відповідачем клопотання про витребування у позивача документів, що підтверджують дотримання відповідачем досудового порядку врегулювання спору та оригіналів рішень контролюючих органів і правоохоронних органів України та Республіки Білорусь про протиправність дій (бездіяльності) відповідача за 2012-2016 також не підлягає задоволенню судом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами встановлено досудовий порядок врегулювання спору, а в матеріалах справи наявна постанова прийнята за матеріалами досудового розслідування.

Також суд зазначає, в матеріалах справи наявні докази направлення позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, а Економічним судом міста Мінська було вручено відповідачу нотаріально засвідчений переклад на російську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 про порушення провадження у справі №910/2018/17.

Представник позивача в судовому засіданні 01.06.2017 надав суду пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав пояснення стосовно своїх заперечень.

В судовому засіданні 01.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п. 11.3.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", затвердженого зборами учасників ТОВ "Белнефтехим" від 27.02.2009, зі змінами та доповненнями, виконавчим органом Товариства є директор, який призначається на контрактній основі і звільняється зборами учасників.

Згідно із п. 11.3.4. Статуту, генеральний директор має право діяти від імені Товариства без окремого доручення у всіх установах, підприємствах і організаціях, із громадянами, як в Україні, так і за її кордонами.

Відповідно до Статуту генеральний директор має право першого підпису на фінансових документах, відкриває (закриває), керує і розпоряджається рахунками Товариства в банківських установах.

Пунктом 11.3.7. Статуту передбачено, що генеральний директор укладає від імені Товариства угоди, у тому числі зовнішньоекономічні.

Генеральний директор у межах своєї компетенції, визначеної даним статутом і контрактом, укладає договори від імені Товариства (п. 11.3.8. Статуту).

Згідно із пп. 4.1.2. п. 4.1. Статуту, цілями створення Товариства є: одержання прибутку.

Відповідно до п. 2.1. контракту з керівником Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" від 17.11.2009, укладеним між ОСОБА_1 та зборами учасників Товариства, як роботодавцем, до компетенції керівника належать всі питання керівництва поточною діяльністю Товариства, за виключенням питань, віднесених Статутом Товариства до виключної компетенції зборів учасників Товариства. В межах своєї компетенції керівник здійснює оперативне керівництво Товариством, організовує його виробничо-господарську діяльність, соціальну та іншу діяльність, забезпечує виконання передбачених Статутом цілей діяльності та завдань Товариства.

Згідно пп. 2.2.5. п. 2.2. контракту керівник, зокрема, укладає договори від імені Товариства.

Як підтверджено матеріалами справи у період з 04.12.2009 по 31.05.2012 генеральним директором Товариства була ОСОБА_1 (відповідач у справі).

26.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" в особі генерального директора ОСОБА_1 (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮВІКО-ЛТД" в особі директора Сметаненко Андрія Олександровича (постачальник) укладено договір поставки за № 26/03/12-1, відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався передати (поставити) у власність покупцю, а покупець зобов'язався оплатити товар, найменування (асортимент), ціна та кількість якого визначаються додатках до договору.

Відповідно до 2.1. договору ціна на кожну партію товару є договірною і узгоджується сторонами в додатках до цього договору.

Відповідно до пункту 2.2. договору загальна вартість договору складає суму вартості усіх партій товару, що поставляється за цим договором на підставі відповідних додатків.

Згідно пункту 4.2. договору поставка кожної партії товару здійснюється протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання сторонами додатку на поставку відповідної партії товару.

Відповідно до 5.2. договору оплата за товар повинна здійснюватись покупцем протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання додатку на поставку відповідної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок по, якщо інше не передбачено в додатках до договору.

Між сторонами договору було підписано додаток № 1 від 26.03.2012 до договору, відповідно до якого сторони погодили найменування, кількість та ціну товару.

На виконання умов договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 та додатку до договору, Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" здійснено попередню оплату за товар (суперагро NPK 15:15:15) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВІКО-ЛТД" на суму 3150000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 30.03.2012.

Оскільки, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВІКО-ЛТД" в порушення умов договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 та додатку до договору поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" у встановлені строки не здійснив, ТОВ з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВІКО-ЛТД" 3188058,90 грн. заборгованості, з яких: 3150000,00 грн. - основний борг, 38058,90 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 5011-57/15050-2012 від 04.12.2012, позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВІКО-ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" 3150000,00 грн. - основного боргу, 32363,01 грн. - 3 % річних, а також 63647,26 грн. судового збору.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-57/15050-2012.

На виконання вказаного вище наказу відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві 21.01.2014 перераховано на користь позивача 431,54 грн.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 28.05.2014 позивачу було повернуто наказ Господарського суду міста Києва по справі № 5011-57/15050-2012 у зв'язку із відсутністю майна належного боржнику на праві власності та на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що звертався до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою про можливе вчинення злочинів, передбачених ст. 190 ч. 4, ст.192 ч. 2 КК України та про перевірку дій колишнього керівника ТОВ з II "БНХ Україна" ОСОБА_1 на предмет наявності в її діях ознак кримінального правопорушення.

05.02.2013 слідчим Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

У зв'язку із поверненням наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-57/15050-2012, позивач прийшов до висновку про неможливість виконання рішення суду щодо стягнення з ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" боргу та наявності в діях колишнього генерального директора ТОВ з II "БНХ Україна" ОСОБА_1 правопорушення, яким позивачу завдано реальні збитки на суму 1 574 784,23 грн. (50 % від 3 149 568,46 грн.).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1, зловживаючи своїм посадовим становищем генерального директора Товариства, уклала з ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" договір поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 з метою перерахування, як попередньої оплати, на рахунок ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" грошових коштів позивача в розмірі 3 150 000,00 грн., що не мало на меті здійснення реальної господарської операції та отримання прибутку, чим завдала реальні збитки позивачу.

За твердженнями позивача, протиправність поведінки відповідача полягає в тому, що його дії порушили пп. 4.1.2. п. 4.1. Статуту та п. 2.1. контракту.

Внаслідок укладання договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 з ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" позивач зазнав збитків у сумі в 1574784,23 грн., оскільки рішення суду щодо стягнення з ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" не виконано та на думку позивача не буде виконано з причини відсутності у ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" майна.

З урахуванням наведеного позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 1574784,23 грн. збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Як встановлено судом вище, відповідно до п. 11.3.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", виконавчим органом Товариства є директор, який призначається на контрактній основі і звільняється зборами учасників. У період з 04.12.2009 по 31.05.2012 генеральним ТОВ з ІІ "БНХ Україна" була ОСОБА_1 (відповідач у справі).

Відповідно до п. 5.6. контракту за противоправне, винне невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків, керівник притягується до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної та матеріальної відповідальності у відповідності до законодавства.

Частиною 2 статті 89 Господарського кодексу України, посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов'язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов'язків; іншими винними діями посадової особи.

Позивач стверджує, що укладення відповідачем від імені ТОВ з II "БНХ Україна" договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 та перерахуванням на рахунок ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" попередньої оплати у сумі 3 150 000,00 грн. не мало на меті здійснення реальної господарської операції та отримання прибутку, у зв'язку із чим позивачу було завдано збитки у сумі 1 574 784,23 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник; об'єктом - правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб'єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов'язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та шкодою.

Позивач, в обґрунтування протиправності поведінки відповідача, завдання позивачу збитків та розміру завданих збитків, позивач посилається на рішення Господарського суду міста Києва № 5011-57/15050-2012 від 04.12.2012, постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 28.05.2014 про повернення наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-57/15050-2012, баланс Товариства за 2012 рік, постанову про закриття кримінального провадження від 05.02.2013.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, надані позивачем докази не підтверджують протиправної поведінки відповідача при укладенні договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 та відповідно перерахування на виконання договору на рахунок ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" попередньої оплати у сумі 3150000,00 грн.

При цьому, згідно із постановою про закриття кримінального провадження від 05.02.2013, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001697 від 22.12.2012, було закрите у зв'язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб ТОВ з II "БНХ Україна", що спростовує доводи позивача про протиправність поведінки відповідача.

Інших, належних та допустимих доказів в підтвердження факту протиправності дій відповідача щодо укладення договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012, позивачем не надано.

Відомості щодо оспорення позивачем договору у зв'язку із порушенням при його укладенні відповідачем норм законодавства чи статутних документів в матеріалах справи відсутні.

Позивачем, також не доведено суду причинно-правового зв'язку між діями відповідача та невиконанням ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" умов договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012, , а також рішення суду.

Отже, враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем не доведено суду протиправності дій відповідача при укладенні договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 та наявності причинно-правового зв'язку між діями відповідача та невиконанням ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" умов договору поставки №26/03/12-1 від 26.03.2012 та рішення суду № 5011-57/15050-2012, суд дійшов висновку, що обставини справи у їх сукупності свідчать про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення 1574784,23 грн. збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2017.

Суддя С.О. Турчин