ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" травня 2017 р. Справа № 925/125/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю,

від ДВС: ОСОБА_3 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у м. Черкаси

скаргу на дії ДВС від 18.04.2017 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Мілінг Україна", м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 - Старт", с. Леськи Черкаського району Черкаської області

про стягнення 2 978 295 грн. 08 коп.,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 відповідач, ТОВ "ОСОБА_3 - Старт", подало до господарського суду Черкаської області скаргу від 18.04.2017 на дії ДВС у виконавчому провадженні № 45266977 (а.с. 25 том 5), в якій скаржник просить:

1) визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, які полягають у тому, що замовлений ними висновок про оцінку майна боржника є таким, що не відповідає реальній вартості майна;

2) зобов'язати Відповідача замовити виготовлення нового висновку про вартість об'єкту нерухомості та обладнання із залученням іншого виконавця.

Згідно ст. 121-2 ГПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

У судовому засіданні по розгляду скарги відповідач скаргу підтримав та просить суд її задовольнити повністю, а представники решти учасників просять у задоволенні скарги відмовити через її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доводи та пояснення представників учасників процесу, судом встановлено наступне:

У відповідності до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 -- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) --- це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було заявлено позов до відповідача про стягнення 2 899 996,00 грн. боргу по поверненню суми попередньої оплати та 78 299,89 грн. штрафних санкцій за договорами купівлі-продажу сільськогосподарської продукції (кукурудзи кременистих сортів) врожаю 2013 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 13.03.2014 року (а.с. 63 том 1) позов задоволено повністю.

На виконання рішення видано наказ від 31.03.2014 року (а.с. 68 том 1).

На підставі вказаного виконавчого документу відкрито виконавче провадження № 45266977, яке в даний час не завершено.

За доводами скаржника, в процесі виконавчого провадження було здійснено оцінку майна ТОВ "Агро-Старт", яке знаходиться за адресою вул. Заводська, 32 с. Квітки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а саме, нежитлові будівлі та споруди цегельного заводу та його обладнання. Про результати оцінки складено відповідний висновок, з яким відповідач не згоден, бо вважає визначену вартість вказаного майна явно заниженою.

Відповідач вважає, що застосований оцінщиком порівняльний підхід для визначення вартості майна є неаргументованим і однобічним, бо не ґрунтується на конкретних прикладах реалізації подібного майна.

У відповідності до ч. 3 п. 15) ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно ч. 2 ст. 20 вказаного Закону експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Згідно положень ч. 5,6 ст. 57 вказаного Закону "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Державним виконавцем подано відзив від 24.05.2017 № 2117/7-12 на скаргу відповідача і вказано на те, що відділом ДВС у ПП "Ажіо" (як у суб'єкта оціночної діяльності) замовлявся не лише висновок про вартість майна, а повний звіт, складовою частиною якого є письмовий висновок про вартість об'єкту нерухомості та обладнання.

З наданого у справу повного тексту звіту, складеного ПП "Ажіо" станом на 20.03.2017 року вбачається, що суб'єктом оціночної діяльності визначалася ринкова вартість об'єкта нерухомості в межах порівняльного підходу (розділ 11).

При складенні звіту (розділ 11) суб'єкт оціночної діяльності при застосуванні методу прямого порівняльного аналізу продаж, вартість об'єкту оцінки визначав шляхом порівняння з цінами продажу або пропозицій подібних об'єктів. Кожний аналог порівнювався із оцінюваним об'єктом. Аналогії підбиралися за такими показниками: умови продажу - вільні; типи об'єктів - об'єкти нерухомості виробничо-складського призначенні - цегельні заводи без обладнання; час продажу/пропозиції - березень 2017; умови розрахунку - грошові кошти; будівлі у непрацюючому стані.

Оцінювачем визначено, що загальний фізичний стан оцінюваних нежитлових будівель та споруд оцінюється як незадовільний, окремі конструктивні елементи потребують виконання капітального ремонту та оновлення. Загальний ступінь зносу основних конструктивних елементів будівель та спору становить становлять 40-45%.

Дані висновки про фізичний стан об'єктів оцінки підтверджується і наявними у звіті фотографіями споруд досліджуваного об'єкту.

Оцінювачем визначено загальну ринкову вартість комплексу нежитлових будівель та споруд в розмірі 1 090 600,00 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 1 308 720,00 грн. Загальна вартість обладнання становить без ПДВ 130 810,00 грн., а з ПДВ - 156 972,00 грн.

Представник відповідача-скаржника не надав суду доказів того, що ринкова ціна нерухомості та обладнання на ньому становить насправді більшу ціну.

Відповідач не надав суду обґрунтованих заперечень, чому суб'єкт оціночної діяльності не міг використовувати порівняльних підхід до визначення вартості нерухомого майна та обладнання і яким підходом він повинен був керуватися та в чому саме оцінювачем було неправильно застосовано Національні стандарти № 1 та № 2, затверджені постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року і № 1442 від 28.10.2004 року "Загальні принципи оцінки майна та майнових прав" і " Оцінка нерухомого майна".

Незгода відповідача із проведеною оцінкою майна суб'єктом оціночної діяльності не є підставою вважати неправомірними дії державного виконавця і неправомірність дій державного виконавця не може полягати у тому, що замовлений висновок органом ДВС про оцінку майна є таким, що не відповідає реальній вартості майна, як вважає відповідач.

Виходячи з цього у суду немає підстав і для зобов'язання відділу ДВС замовити виготовлення нового висновку про вартість цегли.

У відповідності до п. 9.13 Постанови пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованості поданої скарги на дії державного виконавця, а тому вона не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 - Старт" від 18 квітня 2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відмовити повністю.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено 30 травня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських