ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р.Справа № 915/212/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ліпчанської Н.В., Гладишевої Т.Я.

Секретар судового засідання: Іванов І.В.

За участю повноважних представників сторін:

від відповідача ОСОБА_1, за довіреністю;

Представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року про повернення зустрічної позовної заяви

по справі № 915/212/17

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ»

до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ»

про визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області із зустрічною позовною заявою (вих. № 1600 від 20.04.2017р.) по справі № 915/212/17 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про визнання недійсним договору транспортування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015р., укладеного між сторонами по справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24 квітня 2017 року. (суддя Мавродієва М.В.) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву і додані до неї документи повернуто Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» без розгляду, оскільки останнім не додано до неї докази сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати повністю та передати справу до Господарського суду Миколаївської області для розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу сторона посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на думку апелянта, суд повинен був прийняти зустрічну позовну заяву та зобовязати подати докази сплати судового збору у повному обсязі та відкласти розгляд справи.

Детальніше доводи викладені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити рішення місцевого суду без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18 травня 2017 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Ліпчанської Н.В., Гладишевої Т.Я., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30 травня 2017 року о 15:00 год.

Представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» в судове засідання, яке призначено на 30 травня 2017 року, не зявився, не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» розяснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю вищевказаного представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Положеннями ст. 60 ГПК України передбачено, що відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Статтею 63 ГПК України визначено підстави для повернення позовної заяви, зокрема, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

- не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

Повертаючи без розгляду зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ», місцевий господарський суд вказав на недотримання позивачем за зустрічним позовом вищевказаної вимоги процесуального законодавства, зокрема, ненадання останнім доказів сплати судового збору.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»).

Таким чином, при поданні зустрічної позовної заяви сторона повинна була надати до суду докази оплати судового збору у розмірі 1 600 грн., натомість до позову доказів сплати судового збору не додано взагалі.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення скаржнику сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позову у зв'язку з важким майновим станом сторони.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. № 01-06/2093/15 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VIII) розяснено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З наведеного випливає, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору, є правом суду і може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до матеріалів справи, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору, при зверненні до суду з зустрічним позовом, Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» взагалі не заявлялось.

Оскільки допущене скаржником порушення норми процесуального закону при подачі позову тягнуть за собою наслідки, передбачені пунктом 4 статті 63 ГПК України, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви без розгляду.

Також слід відзначити, що відповідно до положень частини 3 статті 63 ГПК України повернення позовної заяви (в тому числі і зустрічної) не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Відтак, ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам п. 4 ст. 63 ГПК України і підстав для скасування судового акту, за наведених у апеляційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування прийнятої ухвали.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд, правомірно повернув матеріали позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з чим оскаржена ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні.

Отже, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку місцевого господарського суду та не доводять його помилковість, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «МИКОЛАЇВГАЗ» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року про повернення зустрічної позовної заяви по справі № 915/212/17 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 01.06.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя Т.Я. Гладишева