ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 р. Справа №917/317/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", вул.Матросова, 10, м.Заводське, Лохвицький район, Полтавська область, 37240

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька, 47, м.Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення 400 396,84 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 03.01.2017р.

Розглядається позовна заява про стягнення 400 396,84 грн. боргу за договором поставки № 92-П від 18.09.2014р.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

04.05.2017р. та 22.05.2017р. позивачем подані пояснення по справі (вх. № 5873 та 6478).

Відповідач через канцелярію суду надав відзиви, в яких проти позову заперечує, посилаючись на відсутність боргу (вх. № 5872 від 04.05.2017р., вх. № 6492 від 22.05.2017р.).

В судове засідання 30.05.2017р. позивач, належним чином повідомлений про дату та місце проведення судового засідання, явку представника не забезпечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.05.2017р. проти позову заперечив.

Обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні, судом не виявлено, суд надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, тому суд приймає рішення по суті позовних вимог в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" (постачальник за договором; позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (покупець за договором; відповідач по справі) 18.09.2014р. був укладений договір поставки № 92-П (далі Договір).

За умовами даного Договору постачальник зобов'язався передавати у власність покупця молочну сировину (молоко коров'яче незбиране ДСТУ 3662-97, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню), далі за текстом молоко, а покупець зобов'язався приймати й оплачувати молоко на умовах та в порядку визначеному цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, кількість молока зазначається у спеціалізованій товарній накладній на перевезення молочної сировини за Формою-1 ТН (МС), затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики України №176 від 01.07.2002 року (далі за текстом - товарна накладна), ціна - у Протоколах погодження цін (Додаток №1), які після погодження (в порядку передбаченому цим договором), належного оформлення та підписання, є невід'ємною частиною договору.

Згідно пункту 2.2. договору право власності на молоко переходить до покупця з моменту його приймання і визначається датою підписання представником покупця товарної накладної, крім випадку виявлення покупцем невідповідності молока вимогам ДСТУ 3662-97, діючим в Україні стандартам, а також ветеринарним та санітарним вимогам.

Відповідно до п. 2.3. Договору на кожну партію молока Постачальник зобов'язаний надавати покупцю наступні супровідні документи:

- товарно-транспортну накладну Ф1-ТН, спеціалізовану товарну накладну формою №1-ТН (МС), із заповненням в них усіх реквізитів щодо кількості та якості молока;

- видаткову накладну;

- податкову накладну.

- ветеринарне свідоцтво (Ф-2) надається Постачальником Покупцю, на заплановану кількість молока, що передаватиметься у власність Покупцю, на кожний місяць, не пізніше 3 числа поточного місяця.

Згідно з п. 2.5 Договору не пізніше 3 числа місяця наступного за звітним покупцем на підставі товарних накладних на перевезення молочної сировини, виписується приймальна квитанція за формою № 3-ПК (МС), в якій вказується кількість та вартість молочної сировини.

Пунктом 4.2.3 вказаного Договору визначено, що покупець зобов'язаний проводити оплату за молоко, за ціною визначеною сторонами у додатку № 1.

Пунктом 4.4. Договору сторони погодились, що молоко вважається прийнятим належним чином і уповноваженою на це особою, якщо у товарній накладній проставлені підпис, печатка або штамп покупця.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що ціна на молоко встановлюється в національній валюті України - гривні та погоджується сторонами шляхом підписання протоколу погодження цін (додаток № 1), який є невід'ємною частиною Договору.

У пункті 5.4. договору сторони погодили, що відповідач проводить оплату за придбане молоко у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з моменту переходу права власності на молоко.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що ним було на виконання умов Договору за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016р. було передано відповідачу товар на загальну суму 2 624 064,20 грн.

В підтвердження вказаного позивач зазначає наступні документи:

- приймальна квитанція № 30 від 31.07.2016 р. на загальну суму 2 624 064,20 грн.

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047007 від 01.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047112 від 02.07.16 p.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047196 03.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 04.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047356 від 05.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047441 від 06.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047522 від 07.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047605 від 08.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047681 від 09.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047798 від 10.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 11.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047920 від 12.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 13.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048106 від 14.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048205 від 15.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048290 від 16.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048387 від 17.07.16 p.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048463 від 18.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048559 від 19.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048634 від 20.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048723 від 21.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048804 від 22.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 23.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048971 від 24.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 049058 від 25.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 049150 від 26.07.16 p.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 049260 від 27.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 28.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна :.а формою № 1-ТН (МС) № 049430 від 29.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна: а формою № 1-ТН (МС) № 049512 від 30.07.16р.,

- спеціалізована товарна накладна: а формою № 1-ТН (МС) № 049593 від 31.07.16р.,

- видаткова накладна № 5639 від 3' .07.2016 р. на суму 707 219,78 грн.,

- видаткова накладна № 6510 від 31.0/7.2016 р. на суму 798 935,65 грн.,

- видаткова накладна № 6511 від 311)7І2016 р. на суму 1117 908,77 грн.

Ціноутворення на поставлене молоко здійснювалося за протоколом погодження ціни від 27.04.2016 року, який додано позивачем до позовної заяви.

Позивач вказує, що фактична вартість переданого позивачем товару (молока) була визначена сторонами у приймальній квитанції № 30 від 31.07.2016 p., яку було виписано покупцем (відповідачем) і в якій зазначена кількість, якість та загальна вартість прийнятого від позивача молока за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року.

Відповідачем факт отримання від позивача молочної продукції на загальну суму 2 624 064,20 грн. не заперечується.

За твердженням позивача відповідач частково розрахувався за поставлену йому продукцію за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року. З наданої позивачем відомості проплат вбачається, що в рахунок сплати за даним договором за визначений період позивачем враховані наступні проплати: платіжне доручення від 21.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 21.10.2016р. на суму 87 774,00 грн., платіжне доручення від 24.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 24.10.2016р. на суму 37 176,00 грн., платіжне доручення від 25.10.2016р. на суму 33 215,00 грн., платіжне доручення від 25.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 26.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 26.10.2016р. на суму 37 832,00 грн., платіжне доручення від 27.10.2016р. на суму 35 594 грн., платіжне доручення від 27.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 28.10.2016р. на суму 86 709,00 грн., платіжне доручення від 28.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 28.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 31.10.2016р. на суму 72 656,00 грн., платіжне доручення від 31.10.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 01.11.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 01.11.2016р. на суму 37 502,00 грн., платіжне доручення від 02.11.2016р. на суму 113 294,00 грн., платіжне доручення від 03.11.2016р. на суму 137516,00 грн., платіжне доручення від 04.11.2016р. на суму 19693,00 грн., платіжне доручення від 04.11.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 04.11.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 07.11.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 07.11.2016р. на суму 43 608,00 грн., платіжне доручення від 09.11.2016р. на суму 38 513,00 грн., платіжне доручення від 09.11.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 10.11.2016р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення від 10.11.2016р. на суму 42 584,00 грн.

За даними обліку позивача, станом на 21.02.2017 року, заборгованість ТОВ «Гадячсир» становить 400 396,84 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що ним було повністю сплачено вартість поставленого товару за спірний період, проте позивачем не враховано платежів, здійснених за період з 15.06.2016р. по 28.07.2016р.

Крім того, відповідач у відзиві вказує, що платежі, здійснені відповідачем з 21.10.2016р. по 10.11.2016р., на які посилається позивач у позові, були проведені відповідачем на виконання іншого договору.

Позивач заперечує факт оплати відповідачем суми основного боргу у заявленому до стягнення розмірі, вказуючи, що оплати за платіжними дорученнями, які додані до відзиву, зараховані ним в рахунок сплати вартості продукції та погашення заборгованості за попередні поставки, за поставлене молоко з 01.11.2015р. по 30.06.2016р.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016р. було передано відповідачу товар на загальну суму 2 624 064,20 грн., що підтверджується видатковими накладними та приймальними квитанціями, зокрема: приймальна квитанція № 30 від 31.07.2016 р. на загальну суму 2 624 064,20 грн., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047007 від 01.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047112 від 02.07.16 p., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047196 03.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 04.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047356 від 05.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047441 від 06.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047522 від 07.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047605 від 08.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047681 від 09.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047798 від 10.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 11.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 047920 від 12.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 13.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048106 від 14.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048205 від 15.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048290 від 16.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048387 від 17.07.16 p., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048463 від 18.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048559 від 19.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048634 від 20.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048723 від 21.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048804 від 22.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 23.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 048971 від 24.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 049058 від 25.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 049150 від 26.07.16 p., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) № 049260 від 27.07.16р., спеціалізована товарна накладна за формою № 1-ТН (МС) б/н від 28.07.16р., спеціалізована товарна накладна :.а формою № 1-ТН (МС) № 049430 від 29.07.16р., спеціалізована товарна накладна: а формою № 1-ТН (МС) № 049512 від 30.07.16р., спеціалізована товарна накладна: а формою № 1-ТН (МС) № 049593 від 31.07.16р., видаткова накладна № 5639 від 3' .07.2016 р. на суму 707 219,78 грн., видаткова накладна № 6510 від 31.0/7.2016 р. на суму 798 935,65 грн., видаткова накладна № 6511 від 311)7І2016 р. на суму 1117 908,77 грн.

Факт отримання товару у кількості, що вказана позивачем у позові, в тому числі за видатковими накладними, що не повернуті позивачу, відповідачем в процесі розгляду справи на заперечувався.

Сторони у п.5.4 договору узгодили, що відповідач проводить оплату за придбане молоко у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з моменту переходу права власності на молоко.

З огляду на визначене вище, зобов"язання по оплаті молока, отриманого за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016р., є таким, що настав.

Докази того, що відповідач здійснив оплату поставленої позивачем продукції за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016р. в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача щодо того, що ще до моменту звернення позивача з позовом, ТОВ "Гадячсир" здійснило оплату продукції, поставленої у період з 01.07.2016 року по 31.07.2016р. з огляду на наступне.

З доданих до додаткових пояснень за вх. № 58273 від 04.05.2017р. копій копій банківських виписок за період 21.10.2016р. по 10.11.2016р. (платіжні доручення № 13987 від 21.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 13988 від 21.10.2016 в сумі 87 774 грн., № 3445 від 24.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 3446 від 24.10.2016 в сумі 37 176 грн., № 14150 від 25.10.2016 в сумі 33 215 грн., № 14149 від 25.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 14244 від 26.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 14245 від 26.10.2016 в сумі 37 832 грн., № 14349 від 27.10.2016 в сумі 35 594 грн., № 14348 від 27.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 14494 від 28.10.2016 в сумі 86 709 грн., № 14492 від 28.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 14493 від 28.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 14558 від 31.10.2016 в сумі 72 656 грн., № 14557 від 31.10.2016 в сумі 100 000 грн., № 14692 від 01.11.2016 в сумі 100 000 грн., № 14693 від 01.11.2016 в сумі 37 502 грн., № 14795 від 02.11.2016 в сумі 113 294 грн., № 14885 від 03.11.2016 в сумі 137 516 грн., № 14991 від 04.11.2016 в сумі 19 693 грн., № 14989 від 04.11.2016 в сумі 100 000 грн., № 14990 від 04.11.2016 в сумі 100 000 грн., № 15090 від 07.11.2016 в сумі 100 000 грн., № 15091 від 07.11.2016 в сумі 43 608 грн., № 15145 від 09.11.2016 в сумі 38 513 грн., № 15144 від 09.11.2016 в сумі 100 000 грн., № 15236 від 10.11.2016 в сумі 100 000 грн., № 15237 від 10.11.2016 в сумі 42 584 грн.) вбачається, що у призначеннях платежів відповідачем вказувалося: «плата за молоко зг. Договору 92-П» без визначення, яка саме поставка молока оплачується.

В платіжних дорученнях за період з 15.06.2016р. по 28.07.2016р., що додані відповідачем до відзиву (№ 6836 від 15.06.2016 в сумі 85 867 грн., № 6927 від 17.06.2016 в сумі 334 125,75 грн., № 6992 від 21.06.2016 в сумі 113 000 грн., № 7187 від 23.06.2016 в сумі 132 649 грн., № 7281 від 24.06.2016 в сумі 38 725 грн., № 7453 від 29.06.2016 в сумі 107 663 грн., № 7788 від 05.07.2016 в сумі 75 346 грн., № 7881 від 06.07.2016 в сумі 104 349 грн., № 8006 від 08.07.2016 в сумі 249 958 грн., № 8130 від 12.07.2016 в сумі 244 788 грн., № 8220 від 13.07.2016 в сумі 26 834 грн., № 8308 від 14.07.2016 в сумі 114 493 грн., № 8385 від 15.07.2016 в сумі 140 927 грн., № 8470 від 18.07.2016 в сумі 201 178 грн., № 8613 від 20.07.2016 в сумі 120 426 грн., № 8685 від 21.07.2016 в сумі 111 521 грн., № 8794 від 22.07.2016 в сумі 162 443 грн., № 8885 від 25.07.2016 в сумі 73 656 грн., № 9117 від 28.07.2016 в сумі 147 903 грн.) призначенням платежу визначено "плата за молоко зг. рахунків".

Згідно пояснень позивача, що залучені в матеріали справи, платежі, здійснені з 14.01.16р. по 28.07.16р., з 17.10.16р. по 20.10.16р., з 10.11.16р. по 29.12.16р. в загальній сумі 16 232 866,69 грн. зараховано позивачем за поставлене молоко з 01.11.15р. по 30.06.16р. на загальну суму 16 232 865,33 грн. по договору № 92-П від 18.09.2014 р.

З наведеного вбачається, що платіжні доручення, на які посилається відповідач як на докази сплати за молоко, поставлене в період з 01.07.2016 року по 31.07.2016р., зараховано Позивачем за поставлене молоко з 01.11.15р. по 30.06.16р. по договору № 92-П віт 18.09.2014 p.

Крім того, позивач вказує, що оплати відповідача з 01.08.16р. по 13.10.16р. в загальній сумі 7 056 953 грн. зараховано позивачем за поставлене молоко з 01.08.16р. по 31.12.16р. на загальну суму 15 446 805,59 грн. по договору № 92-П від 12.07.2016 р. (є предметом спору у справі № 917/318/17); оплати Відповідача з 04.11.15 р. по 12.01.16 р. в сумі 5 193 478,06 грн. були зараховані Позивачем за поставку молока по договору № 92-П від 18.09.2014 р. в період з 19.09.14р. по 31.10.15р. (наведено ПрАТ "Райз-Макс имко" в заяві про зменшення позовних вимог під час розгляду господарським судом Полтавської області справи № 917/133/16).

З огляду на те, що між сторонами після припинення дії договору поставки № 92-П від 18.09.2014р. існували інші договірні відносини за договором поставки під таким же номером 92-П, який укладений 12.07.2016 р., зважаючи на те, що на виконання умов договору поставки № 92-П від 18.09.2014р. здійснювалися інші поставки, окрім тих, що є підставою позову (вказані факти відповідачем в процесі розгляду справи не заперечувалися), суд дійшов висновку, що позивач мав право на зарахування платежів, здійснених відповідачем за період з 15.06.2016р. по 28.07.2016р. (№ 6836 від 15.06.2016 в сумі 85 867 грн., № 6927 від 17.06.2016 в сумі 334 125,75 грн., № 6992 від 21.06.2016 в сумі 113 000 грн., № 7187 від 23.06.2016 в сумі 132 649 грн., № 7281 від 24.06.2016 в сумі 38 725 грн., № 7453 від 29.06.2016 в сумі 107 663 грн., № 7788 від 05.07.2016 в сумі 75 346 грн., № 7881 від 06.07.2016 в сумі 104 349 грн., № 8006 від 08.07.2016 в сумі 249 958 грн., № 8130 від 12.07.2016 в сумі 244 788 грн., № 8220 від 13.07.2016 в сумі 26 834 грн., № 8308 від 14.07.2016 в сумі 114 493 грн., № 8385 від 15.07.2016 в сумі 140 927 грн., № 8470 від 18.07.2016 в сумі 201 178 грн., № 8613 від 20.07.2016 в сумі 120 426 грн., № 8685 від 21.07.2016 в сумі 111 521 грн., № 8794 від 22.07.2016 в сумі 162 443 грн., № 8885 від 25.07.2016 в сумі 73 656 грн., № 9117 від 28.07.2016 в сумі 147 903 грн.) з призначенням платежу «плата за молоко зг. рахунків» в рахунок погашення заборгованості за попередні періоди, зокрема, за молоко поставлене з 01.11.15р. по 30.06.16р. по договору № 92-П від 18.09.2014 p.

З огляду на те, що відповідачем в процесі розгляду справи не повідомлялося про наявність інших платежів, які не враховані позивачем при визначені розміру заборгованості, встановлення судом правомірності віднесення позивачем платежів, здійснених відповідачем з 15.06.2016р. по 28.07.2016р. , в рахунок погашення заборгованості за попередні періоди, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 400 396,84 грн. основного боргу за договором поставки № 92-П від 18.09.2014 p., зокрема за поставками з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (вул. Будька, буд. 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37300; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Райз-Марсимко" (37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Матросова, 10; ) 400 396,84 грн. боргу, 6 005,95 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.06.2017р.

Суддя Киричук О.А.