ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 907/161/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Данко Л.С.

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від 21.04.2017

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.03.2017

у справі № 907/161/14

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Поляна, Свалявського району

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова», м. Ужгород

про стягнення вартості частки виключеного учасника товариства.

Представники сторін:

- від позивача - не з'явився,

- від відповідача - Шеремета М.М.

Права та обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України відповідачу роз'яснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30.03.2017 у справі №907/161/14 (головуючий суддя Бобрик Г.Й., судді Пригара Л.І., Васьковський О.В.) частково задоволено позов фізичної особи - підприємця (надалі - ФОП) ОСОБА_2, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» на користь позивача 25' 080,00 грн. вартості частки майна у статутному капіталі відповідача. В задоволенні позову в частині стягнення 454' 920,00 грн. відмовлено.

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд зазначив, що частка, яка підлягає виплаті ОСОБА_2 у зв'язку з виключенням його із учасників ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» повинна визначатися станом на день його виключення з товариства, тобто, станом на 15.03.2011. Зважаючи на це, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази та висновок судово-економічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №5888 від 31.01.2017, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вартість частини майна ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» пропорційно частці ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства станом на 15.03.2011 документально підтверджується в сумі 25' 080,00 грн.

В іншій частині позову суд відмовив, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що нерухоме майно та земельна ділянка, які на думку позивача повинні були враховуватися при визначенні розміру частки, станом на 21.03.2011 за товариством закріплені не були.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку та просив його змінити, задовольнивши позов повністю. Скаржник (позивач) наголосив на тому, що:

1) судом першої інстанції не було враховано того, що судові рішення, які стали підставою для реєстрації прав на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 скасовані, а рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2015 у справі №2/710/702/11-ц (2/303/1889/15) за відповідачем було визнано право власності на об'єкти нерухомості та земельну ділянку площею 0,5253 га., а також визнано недійсними та скасовано всі акти й записи щодо реєстрації за позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спірного майна;

2) надані відповідачем матеріали фінансової звітності (баланс підприємства за 2011 рік), які суд першої інстанції враховував при прийнятті рішення, були підписані від імені директора особою, яка на той час не набула повноважень та не мала права підпису;

3) судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення повторної експертизи з проханням у вихідних даних зазначити перелік майна, право власності відповідача на яке від моменту створення визнано судом.

У резолютивній частині своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 просив також призначити у справі повторну судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити запитання: якою є ринкова вартість частини майна ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» пропорційно частці в статутному капіталі ОСОБА_2 станом на 15.03.2011 з врахуванням ринкової вартості майна, право власності відповідача на яке було визнано рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2015 у справі №2/710/702/11-ц (2/303/1889/15), а саме: літ. «Б» - сторожка, літ. «В» - ресторан (колиба), літ. «Г» - котедж, літ. «Д» - котедж, літ. «Е» - котедж, літ. «Й» - навіс, №«ІІ» - піч, №«ІІІ» - бювет, №«VI» - доріжки та площадки, №«VII» - доріжки та площадки, літ. «Ж» - котедж, літ. «З» - котедж, літ. «И» - баня, літ. «И1» - навіс, літ. «К» - альтанка, літ.«Л» - альтанка, літ. «М» - альтанка, літ. «Н» - альтанка, №«І» - пожежний резервуар, №«IV» - корт, №«V» - волейбольний майданчик, №«VIII» - стінка підпірна, №« 1-4» - споруди та земельна ділянка площею 0,5253 га по АДРЕСА_1.

ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечило доводи та вимоги апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Відповідач наголосив на наступному:

1) попри те, що судові рішення, які стали підставою для реєстрації прав на спірне нерухоме майно та земельну ділянку за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - скасовані, однак таке нерухоме майно та земельна ділянка станом ще до моменту виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства вибули з володіння та користування товариства внаслідок дій самого ОСОБА_2;

2) результати судово-економічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (висновок №5888 від 31.01.2017) є тотожними результатам експертного економічного дослідження, яке було проведено на замовлення відповідача (висновок №52 від 10.11.2016);

3) клопотання апелянта про призначення повторної судової економічної експертизи вважає безпідставним, оскільки: а) апелянт не вказує у чому полягає необґрунтованість, неправильність чи суперечність матеріалам справи висновку судового експерта; б) питання, яке апелянт пропонує поставити на вирішення повторної експертизи за своїм змістом є відмінним від питання, яке ставилось при проведенні первинної експертизи; в) під час розгляду справи в суді першої інстанції апелянт заявляв клопотання про призначення додаткової, а не повторної експертизи; г) питання, яке апелянт пропонує поставити на вирішення експерту не стосується предмета спору, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача вартості частини всього майна товариства станом на момент виключення з нього ОСОБА_2, а не частини від нерухомого майна та земельної ділянки, про які зазначає апелянт; ґ) нерухоме майно та земельна ділянка, про які зазначає апелянт, не можуть бути об'єктом оцінки при визначенні вартості частини майна товариства для виплати ОСОБА_2 належної йому частки, оскільки станом на момент виключення ОСОБА_2 з товариства, тобто станом на 15.03.2011, вказане нерухоме майно та земельна ділянка не перебували у власності відповідача, а, навпаки, належали позивачу і використовувалися ним у своїй підприємницькій діяльності.

Апелянт не забезпечив в судове засідання явку свого представника, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи (а.с. 63, том 3).

Розглянувши подане апелянтом клопотання про призначення у справі повторної судової економічної експертизи, судова колегія, судова колегія зазначає наступне:

Відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об'єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Зважаючи на те, що запитання, яке апелянт просить поставити судовому експерту для проведення повторної судової економічної експертизи, відрізняється від того питання, яке ставилось експерту в ухвалі Господарського суду Закарпатської області від 19.05.2016 у даній справі (а.с. 123-127, том 2), колегія суддів вважає, що подане ОСОБА_2 клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи не підлягає до задоволення.

Додаткові підстави для відмови в задоволенні вказаного клопотання наведені нижче в тексті постанови.

Оскільки в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а від апелянта не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

06.12.2004 загальними зборами засновників ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» було прийнято рішення про створення юридичної особи - ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» та про призначення директором товариства ОСОБА_2 (а.с. 87, том 1).

Відповідно до статуту ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» (а.с. 8-14, том 1), затвердженого протоколом загальних зборів засновників ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» №02 від 26.01.2006, засновниками товариства є: ОСОБА_7 з часткою у статутному фонді у розмірі 60% та ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді у розмірі 40%.

Відповідно до п. 4.1 статуту для утворення товариства та забезпечення його діяльності створено статутний фонд в розмірі 1' 200'000,00 грн., з яких: частка ОСОБА_7 склала 60% - 720' 000,00 грн., частка ОСОБА_2 - 40% - 480' 000,00 грн.

Згідно п. 4.2.2 статуту та п.13 установчого договору ОСОБА_2 вніс до статутного фонду товариства належне йому на праві приватної власності нерухоме майно: незакінчену будівництвом спортивно - лижну базу із земельною ділянкою площею 0,5253 га, які розташовані в АДРЕСА_1. Сторони оцінили дане майно (незакінчену будівництвом базу та земельну ділянку, площею 0,5253 га) в сумі 400' 000,00 грн.

Виконання позивачем свого обов'язку щодо внесення до статутного фонду товариства відповідного нерухомого майна та земельної ділянки визнається обома сторонами, вбачається з обставин, встановлених у судових рішеннях у цивільних справах №22-ц/0790/1706/11, №710/702/11, на які покликаються обидві сторони, а також підтверджується матеріалами даної справи, зокрема: установчим договором про створення та діяльність ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна - Квасова» (а.с. 81-86, том 1), державним актом на право власності на земельну ділянку від 28.12.2005 (а.с.109, том 1). З матеріалів справи також вбачається, що передане у статутний фонд товариства нерухоме майно було добудоване товариством та за кошти товариства. Закінчений будівництвом об'єкт - туристичний комплекс «Поляна Квасова» введено в експлуатацію як об'єкт товариства згідно акту від 06.12.2006 (а.с. 92-93, 94-96, 97, том 1).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що незважаючи на внесення ОСОБА_2 спірного майна в статутний фонд товариства, внаслідок судових спорів між ОСОБА_2 та ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна - Квасова» внесене позивачем майно згодом вибуло із власності товариства, а окремі його частини були зареєстровані за ОСОБА_2, його дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6

Вказане підтверджується: рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.01.2009 у справі №2-189/2009 (а.с. 123, том 1), рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.09.2010 у справі №2-732/2010 (а.с. 110, том 1), ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.11.2010 у справі №2-941/2010 (а.с. 112, 113, том 1), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.09.2010 (а.с. 111, том 1), витягами про державну реєстрацію прав від 17.03.2011 (а.с. 114, 115, 116, том 1), договором про поділ майна подружжя від 18.03.2011 (а.с. 117-118, том 1), витягом про державну реєстрацію прав від 21.03.2011 (а.с. 119, том 1), державними актами на право власності на земельну ділянку від 29.01.2009, від 19.03.2009, від 22.07.2009 (а.с. 121, 124, 125, том 1).

Так, зокрема, рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.09.2010 у справі №2-732/2010 було визнано право власності ОСОБА_2 на самочинно збудоване майно, а саме туристичний комплекс «Поляна квасова». Мировою угодою про поділ майна подружжя, затвердженою ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.11.2010 у справі №2-941/2010 та договором про поділ майна подружжя від 18.03.2011 нерухоме майно поділено між позивачем та його колишньою дружиною ОСОБА_5 Згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.01.2009 у справі №2-189/2009 земельна ділянка була поділена між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Згодом ОСОБА_5 подарувала отриману внаслідок поділу земельну ділянку площею 0,2656 га сину ОСОБА_6 згідно договору дарування від 11.06.2009 (а.с. 126-127, том 1).

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2011 у справі №18/157 (а.с. 53-62, том 2), яке було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2011 (а.с. 63-70, том 2), ОСОБА_2 був виключений зі складу учасників ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова».

Згадане рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2011 у справі №18/157 не було скасоване Вищим господарським судом України, а отже набрало законної сили 15.03.2011.

Рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» від 21.03.2011 ОСОБА_2 було звільнено з посади директора товариства, новим директором призначено ОСОБА_8 (а.с. 88-90, том 1).

В подальшому, частина судових рішень щодо земельної ділянки та нерухомого майна в АДРЕСА_1 була скасована. Так, рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12.07.2011 у справі №22-ц/0790/1706/11 (а.с. 34-35 том 1) було скасовано рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.09.2010 у справі №2-732/2010, яким було визнано право власності за ОСОБА_2 на самочинно збудоване нерухоме майно. Ухвалами Апеляційного суду Закарпатської області від 09.08.2011 (а.с. 131, том 1) та від 25.10.2011 (а.с. 132-133) було скасовано рішення Свалявського районного суду від 30.12.2008 та від 20.10.2008 щодо визнання недійсними державних актів на право власності на землю, які були видані ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна - Квасова».

Крім того, в порядку цивільного судочинства розглядалася судова справа №710/702/11 за позовом ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, КУП «Свалявське РБТІ», Полянської сільської ради, Міськрайонного управління Держкомзему у м.Свалява та Свалявському районі, ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.12.2013 у справі №710/702/11 (а.с. 145-157, том 1) було скасовано рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.05.2012 (а.с. 36-40, том 1) та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2012 (а.с. 41-56, том 1) та скеровано справу на новий розгляд.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2015 справі №2/710/702/11-ц (а.с. 170-175, том 1), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.10.2015 (ас. 93-102, том 2):

- витребувано від ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ТзОВ«Туристичний комплекс Поляна - Квасова» будівлі та споруди туристичного комплексу «Поляна Квасова» розташованого по АДРЕСА_1

- витребувано від ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна - Квасова» земельні ділянки площею 0,2597 га та площею 0,2656 га, які розташовані в АДРЕСА_1

- визнано недійсним та скасовано державні акти на право власності на вказані земельні ділянки, видані ОСОБА_2І та ОСОБА_6

- анулювано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі записи про реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_6

- визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,5253 га, розташовану в АДРЕСА_1

- визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 11.06.2009, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

- визнано за ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна - Квасова» право власності на нерухоме майно - туристичний комплекс «Поляна Квасова» та на земельну ділянку площею 0,5352 га, якій було присвоєно кадастровий номер :06:001:0207, які розташовані по АДРЕСА_1.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08.12.2015 (103-107, том 2) та Верховного суду України від 14.04.2016 (а.с. 108-112, том 2) ОСОБА_2 було відмовлено у відкритті касаційного провадження та в допуску до провадження Верховного суду України.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №56324495 від 30.03.2016 (а.с. 176-181, том 1) вбачається, що 09.03.2016 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2015 справі №2/710/702/11-ц за ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку та нерухоме майно в АДРЕСА_1.

Вважаючи, що після виключення з учасників товариства, йому повинна була бути виплачена вартість частини майна товариства пропорційна частці у статутному капіталі з урахуванням розміру внеску до статутного капіталу, а також, що при визначенні вартості майна товариства повинні враховуватися вартість земельної ділянки та нерухомого майна в АДРЕСА_1, ОСОБА_10 звернувся з позовом до Господарського суду Закарпатської області про стягнення з ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» 480' 000,00 грн. вартості його частки у статутному капіталі товариства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

За умовами п.3.5 статуту ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» при виході засновника з товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці в статутному фонді.

Положень щодо визначення порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з товариства, статут не містить.

За змістом ч.1 ст.66 та ст.139 ГК України, майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне значення, виробляються чи використовуються в діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Відповідно до п.30 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

У випадку неврегульованості в установчих документах, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті учаснику, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Згідно з правовою позицією, що викладена в п. 4.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» під час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, господарський судам слід врахувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Відповідно до п.4.20 вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з товариства з обмеженою відповідальністю, про здійснення експертної оцінки (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

За клопотанням позивача, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.05.2016 у даній справі було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання: «Якою є вартість частини майна ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» пропорційно частці у статутному капіталі ОСОБА_2 станом на 15.03.2011?».

Експертиза проведена за матеріалами даної господарської справи. За результатами проведеної судово-економічної експертизи судовим експертом складено висновок №5888 від 31.01.2017 (а.с. 181-182, том 2).

При проведенні експертизи експертом застосовувалися методи співставлення, документальної перевірки відповідно до експертної методики за реєстраційним кодом 11.0.08 "Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведення судово - економічної експертизи", а також використано алгоритми проведення експертних досліджень, визначені в експертній методиці за реєстраційним кодом 11.2.53 "Методика визначення вартості чистих активів суб'єктів господарюбвання".

У поданих на дослідження матеріалах справи представлено фінансовий звіт ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» - баланс станом на 15.03.2011 (а.с. 141-142, том 2), статут товариства та інші матеріали справи.

За результатами проведеної судової експертизи встановлено, що вартість частини майна ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» пропорційно частці ОСОБА_2 у статутному капіталі станом на 15.03.2011 документально підтверджується в сумі 25' 080,00 грн.

Окрім того, результати експертизи співпадають з результатами досліджень спеціалістів, що наявні в матеріалах даної справи (а.с. 13-22, 161-168, том 2).

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню частково в розмірі 25' 080,00 грн.

Стосовно доводів апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

З наявних у справі доказів вбачається, що станом на 15.03.2011 ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» не мало у своїй власності спірного нерухомого майна та земельної ділянки. Вказане нерухоме майно та земельна ділянка перебували у власності ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вказана обставина підтверджується як судовими рішеннями у цивільних справах №2-189/2009, №2-732/2010, №2-941/2010, так і балансом товариства, який брався судовим експертом при проведенні експертизи у даній справі.

Таким чином, на думку колегії суддів, судовим експертом при проведенні судової експертизи у даній справі було вірно визначено розмір чистих активів товариства станом на момент виключення ОСОБА_2 зі складу його учасників (без врахування спірного нерухомого майна та земельної ділянки).

У зв'язку з наведеним відхиляються доводи скаржника про ніби-то неврахування судом першої інстанції рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2015 у справі №2/710/702/11-ц (2/303/1889/15), а також про необґрунтованість висновків судової експертизи, яка призначалась за клопотанням самого ж позивача.

Вказане також є додатковою підставою для відмови колегією суддів у клопотанні позивача про призначення у справі повторної судової економічної експертизи.

Щодо твердження про те, що наданий відповідачем баланс підприємства станом на 15.03.2011 був підписаний від імені директора особою, яка на той час не набула повноважень, не відповідає дійсності. Вказаний баланс підписаний директором підприємства ОСОБА_11 04.05.2016, тобто керівником який, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виконує свої повноваження з 21.03.2011.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.03.2017 у справі №907/161/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко