ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017р. Справа № 914/586/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому матеріали справи

за позовом: Яворівського районного центру зайнятості, м. Яворів Львівської області,
до відповідача:Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, м. Городок, Львівської області,
про: стягнення 7.412,58 грн.

Представники:
позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 10.04.2017 р.),
відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 23.01.2017 р.).
Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Яворівського районного центру зайнятості до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення 7.412,58 грн. Ухвалою суду від 27.03.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 11.04.2017 р. В судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.04.2017 р. до 03.05.2017 р., з 03.05.2017 р. до 23.05.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. ОСОБА_3 04.04.2016 р. звільнений з Городоцької обєднаної ДПІ ГУ ДВС у Львівській області відповідно до наказу №17-0. 27.05.2016 р. зареєструвався у Яворівському районному центрі зайнятості з метою пошуку роботи. Виплата допомоги по безробіттю проведена за період з 03.06.2016 р. по 04.09.2016 р. у сумі 7.412,58 грн. Наказом Городоцької обєднаної ДПІ ГУ ДВС у Львівській області від 21.09.2016 р. №55-О ОСОБА_3 поновлено на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб з 05.04.2016 р. на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. З урахуванням наведеного, на підставі ч.1 ст. 34 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 7.412,58 грн.

Відповідач у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог.

В судове засідання 23.05.2017 р. представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Львівським окружним адміністративним судом справи за позовом ОСОБА_3 до Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (ухвала про відкриття провадження у справі від 31.03.2017 р. №813/1247/17).

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК) (п.3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання відповідача, оскільки відповідачем не наведено, а судом не встановлено, яким чином обставини встановлені у рішенні Львівського окружного адміністративного суду вплинуть чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі враховуючи предмет та підстави позову у даній справі та справі, що розглядається Львівським окружним адміністративним судом.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання зявився, проти позову заперечив, з підстав, наведених у поданому відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

ОСОБА_3, будучи звільнений з посади державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб за наказом Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 04.04.2016 р. №17-0, подав до Яворівського районного центру зайнятості заяви від 27.05.2016 р. про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказів Яворівського районного центру зайнятості ОСОБА_3 надано статус безробітного (наказ від 27.05.2016р. №НТ160527); призначено допомогу по безробіттю (наказ від 03.06.2016 р. №НТ160603); розпочато виплату допомоги з 03.06.2016 р. (наказ від 03.06.2016 р. №160603); визнано недійсним прийняті рішення (наказ від 21.06.2016 р. №160621); призначено допомогу з безробіття (наказ від 21.06.2016 р. №НТ160621); розпочато виплату допомоги з 03.06.2016 р. (наказ від 03.06.2016 р. №160621); припинено виплату допомоги по безробіттю (наказ від 03.10.2016 р. №161003); припинено реєстрацію безробітної з 27.05.2016 р. (наказ від 03.10.2016 р. №НТ161003).

Наказом Городоцької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 21.09.2016 р. №55-о поновлено на роботі ОСОБА_3 з 05.04.2016 р. на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. №813/1220/16 (постанова суду залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 р. №876/7821/16.

На адресу суду позивачем скеровано (лист від 18.05.2017 р. № 850, вх. №18131/17 від 22.05.2017 р.) виписку банку про надходження допомоги з безробіття на рахунок ОСОБА_3. Згідно з цією випискою ОСОБА_3 отримав 7.412,58 грн. допомоги.

В порядку досудового врегулювання спору, Яворівським районним центром зайнятості 05.10.2016р. скеровано Городоцькій обєднаній ДПІ ГУ ДФС у Львівській області претензію (за вих.№2399) з вимогою про перерахунок коштів у сумі 7.412,58 грн. витрачених, як допомогу по безробіттю. Проте, відповідач у відповіді від 17.10.2016 р. №7403/10/10 вказав на передчасність даної претензії до вирішення справи адміністративним судом. Наступну претензію Яворівського районного центру зайнятості 01.02.2017р. №203, Городоцька обєднана ДПІ ГУ ДФС у Львівській області залишила без задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач добровільно не повернув кошти, які були виплачені ОСОБА_3, як допомога з безробіття. Відтак, Яворівський районний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 7.412,58 грн.

Доказів повернення оплати, станом на час прийняття рішення судом, сторонами не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону. Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно- правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п.8 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працював в Городоцькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб.

Судом встановлено, що позивачем було виплачено ОСОБА_3 допомогу з безробіття у сумі 7.412,58 грн., що підтверджується банківськими виписками за період 03.06.2016 р. по 04.09.2016 р.

Незаконність звільнення з посади вищевказаної особи відповідачем встановлена постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. №813/1220/16, яким і було поновлено ОСОБА_3 на роботі.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно п.2 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до норм ч.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Львівським окружним адміністративним судом визнано наказ про звільнення гр. ОСОБА_3 незаконним та скасовано його, при цьому цей наказ став підставою для втрати гр. ОСОБА_3 заробітної плати, а в подальшому ця подія стала підставою для призначення та виплати йому допомоги по безробіттю. Тому позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченого ОСОБА_3 забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у відповідності до ст.ст.34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

У п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Городоцькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області 21.09.2016р. видано наказ про поновлення ОСОБА_3 на роботі з 05.04.2016 р.

Таким чином, у звязку із поновленням Городоцькою обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 на роботі з 05.04.2016 року, відповідно до норм п.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 7.412,58 грн. підлягає стягнення з відповідача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку стягнути з відповідача в доход Державного бюджету України 1600,00 грн. судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 43,33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Городоцької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (адреса: майдан Гайдамаків, будинок 24, місто Городок, Львівська область, 81500; ідентифікаційний код 39508975) на користь Яворівського районного центру зайнятості (адреса: вулиця Шашкевича, будинок 1-А, місто Яворів, Львівська область, 81000; ідентифікаційний код 22397771) 7.412,58 грн. повернення допомоги з безробіття.

3. Стягнути з Городоцької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (адреса: майдан Гайдамаків, будинок 24, місто Городок, Львівська область, 81500; ідентифікаційний код 39508975) в доход Державного бюджету України 1.600,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2017 року.

Суддя Петрашко М.М.