ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" червня 2017 р.Справа № 5023/1704/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі Помпі К.І.

розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_1, м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про визнання банкрутом
за участю :

представника АТ ОСОБА_2 Аваль" - ОСОБА_3, довіреність № 623/16 від 30.12.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 24 квітня 2012 року боржника Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, м. Харків, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 лютого 2013 року призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_5, якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, докази надати суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2015 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_5 від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_6.

Останньою ухвалою господарського суду Харківської області від 18 травня 2017 року розгляд справи та заяви ПАТ "ОСОБА_2 банк Аваль" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.08.2013 року за вх. №30754 (з урахуванням уточнень за вх. № 4339 від 04.02.2015 року та додаткових пояснень за вх. № 5986 від 23.02.2016 року) відкладено на "01" червня 2017 р. о(об) 11:00 год.; зобовязано ліквідатора ОСОБА_6 виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанови господарського суду Харківської області у даній справі, надати суду звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про завершення ліквідаційної процедури; зобов'язано учасників процесу надати письмові пояснення щодо заяви ПАТ "ОСОБА_2 банк Аваль" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.08.2013 року за вх. №30754 (з урахуванням уточнень за вх. № 4339 від 04.02.2015 року та додаткових пояснень за вх. № 5986 від 23.02.2016 року).

25 травня 2017 року від ліквідатора до суду надійшла заява за вх. № 17133 про відкладення розгляду справи, яка долучена судом до матеріалів справи.

31 травня 2017 року від ТОВ "ФК "Форінт" на електронну адресу суду надійшла заява за вх. № 1214 про відкладення розгляду заяви АТ "ОСОБА_2 Аваль". Заява долучена до матеріалів справи.

В призначеному судовому засіданні 01.06.2017 року був присутній представник АТ "ОСОБА_7 Аваль", який надав усні пояснення по справі та наполягав на розгляді та задоволенні заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.08.2013 року за вх. №30754 (з урахуванням уточнень за вх. № 4339 від 04.02.2015 року та додаткових пояснень за вх. № 5986 від 23.02.2016 року), а саме просив розірвати договір купівлі-продажу від 18.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 за номером 372, застосувати наслідки розірвання правочину та повернути нежитлові приміщення 2-го поверху № 60,63 в літ. "А-5" за адресою м. Харків, вул. Петровського, 37, площею 146,8 кв.м. до ліквідаційної маси боржника шляхом визнання права власності за боржником на вказані нежитлові приміщення.

Ліквідатор та інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явились.

Клопотання ліквідатора та ТОВ "Форінт" стосовно відкладення розгляду заяви АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" суд залишає без задоволення, оскільки вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання учасниками процесу доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а отже є підстави для розгляду заяви АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" по суті за наявними у справі та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Таким чином, дослідивши подані до суду матеріали та заслухавши представника заявника - АТ "ОСОБА_2 банк Аваль", а також враховуючи уточнення за вх. № 4339 від 04.02.2015 року та додаткові пояснення за вх. № 5986 від 23.02.2016 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.08.2013 року за вх. №30754 виходячи з наступного.

Постановою господарського суду Харківської області від 24 квітня 2012 року боржника Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, м. Харків, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції яка діяла на час винесення у даній справі постанови про визнання банкрутом) після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Відповідно до ч. 3 Закону, у разі надходження двох або більше пропозицій щодо придбання майна ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2012 року відбувся аукціон з реалізації майна боржника ФОП ОСОБА_1, а саме були реалізовані нежитлові приміщення 2-го поверху № 60. 63 в літ. А-5 загальною площею 141,4 кв.м. за адресою м Харків, вул. Петровського, 37. Переможцем аукціону стала ОСОБА_9

Відповідно до ч. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі - продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до Законів України.

Так, за наслідками проведення аукціону, між переможцем (ОСОБА_10В) та колишнім ліквідатором (ОСОБА_4М.) був укладений договір купівлі-продажу від 18.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 за номером 372.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 5 статті 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об'єкт приватизації. Покупець зобов'язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У разі несплати коштів протягом зазначеного строку покупець сплачує на користь державного органу приватизації неустойку в розмірі 20 відсотків ціни продажу об'єкта. У разі несплати коштів згідно з договором купівлі-продажу разом з неустойкою протягом наступних 30 днів договір підлягає розірванню.

Отже, вказані умови (строки оплати та обовязковість сплати неустойки) є істотними умовами договору купівлі - продажу, оскільки їх обовязковість встановлена законом.

Договором купівлі-продажу нерухомого майна банкрута, яке знаходилось в іпотеці АТ «ОСОБА_2 банк Аваль», посвідченим 18.05.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Покупцем умов Договору по прийняттю майна, він несе відповідальність згідно чинного законодавства (п. 7.1 Договору).

У разі невиконання Покупцем умов договору Продавець має право в установленому порядку порушити питання про його розірвання, стягнення завданих збитків у цінах, що діяли на момент розірвання договору (п. 7.2. Договорів).

Відповідно до п. 5.1 вказаного Договору покупець фактично зобовязаний сплатити вартість обєкту аукціону.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що кошти в розмірі 159800,00 грн. сплачуються покупцем згідно рахунку-фактури ліквідатора у строки передбачені протоколом № 1 проведення аукціону Українською універсальною біржею м. Полтава від 18.05.2012 року.

Вказаним протоколом встановлено тридцяти денний строк для оплати обєкту аукціону.

Звертаючись до суду з вимогою щодо розірвання договору купівлі-продажу від 18.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за номером 372, АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" вказує на те, що покупець не розрахувався за придбаний об'єкт , в зв'язку з чим були порушені істотні умови договору та є підстави для розірвання спірного договору купівлі продажу.

Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розі рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховуй укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" не є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу, проте заявник є іпотекодержателем нежитлових приміщень 2-го поверху № 60, 63 в літ. А-5 загальною площею 141,4 кв.м. за адресою м Харків, вул. Петровського, 37, що є предметом договору купівлі-продажу.

Так, статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на час продажу майна банкрута), майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

З приписів зазначених норм законів випливає, що в будь-якому випадку, у разі продажу майна боржника, що знаходилось в іпотеці кредитора, кошти, отримані від продажу такого майна, обовязково мають бути направлені на першочергове задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою. Відсутність розрахунку за придбане майно банкрута, порушує права та інтереси заставного кредитора.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку, що АТ «ОСОБА_2 банк Аваль» має повне право вимагати розірвання договору купівлі - продажу майна боржника, що перебувало в іпотеці.

Разом з цим, судом встановлено, що у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 відсутні будь-які докази проведення покупцем ОСОБА_10 розрахунків за придбане майно, а саме нежитлові приміщення 2-го поверху № 60, 63 в літ. А-5 загальною площею 141,4 кв.м. за адресою м Харків, вул. Петровського, 37, що свідчить про істотні порушення умов спірного договору та є всі підстави для задоволення вимоги заставного кредитора в частині розірвання договору купівлі-продажу від 18.05.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 за номером 372.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розірвати договір купівлі-продажу від 18.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 за номером 372.

Стосовно вимог банку про застосування правових наслідків розірвання правочину та про повернення нежитлових приміщень до ліквідаційної маси боржника шляхом визнання права власності за боржником на спірні нежитлові приміщення, суд зазначає наступне.

Реституція (повернення сторін у первісний стан) як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Реституція може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони. Як тільки це майно переходить до третьої особи, може йтися не про реституцію, а про віндикацію. При цьому досить важливе значення має добросовісність набувача (статті 387,388 Цивільного кодексу України).

Разом з цим, суд звертає увагу, що договір купівлі-продажу від 18.05.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 за номером 372, за вимогою заставного кредитора АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" розірвано у судовому порядку у зв'язку з істотним порушенням умов договору.

Статтею 653 Цивільного кодексу України встановлені наступні правові наслідки розірвання договору:

- зобов'язання сторін припиняються;

- зобов'язання припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили;

- сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом;

- якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

З аналізу вищенаведеної правової норми вбачається, що у разі розірвання договору повернення сторін у первісний стан, який існував до укладення договору, не передбачено, а отже відсутні підстави для задоволення заяви АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" в частині повернення нежитлових приміщень до ліквідаційної маси боржника шляхом визнання за боржником права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин вона не може бути вирішена в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів та інше.

Приймаючи до уваги необхідність витребування доказів, які мають суттєве значення для всебічного та повного розгляду справи, суд вважає доцільним розгляд справи відкласти.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Частково задовольнити заяву ПАТ "ОСОБА_2 банк Аваль" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.08.2013 року за вх. №30754 (з урахуванням уточнень за вх. № 4339 від 04.02.2015 року та додаткових пояснень за вх. № 5986 від 23.02.2016 року).

2. Розірвати договір купівлі-продажу від 18.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 за номером 372.

3. В решті вимог АТ "ОСОБА_2 банк Аваль" - відмовити.

4. Відкласти розгляд справи на "20" червня 2017 р. о(об) 11:10 м. Харків, пл. Свободи 5 Держпром 8-й під'їзд, зал № 227.

5. Зобовязати ліквідатора ОСОБА_6 виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанови господарського суду Харківської області у даній справі, надати суду звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про завершення ліквідаційної процедури.

6. Дану ухвалу направити ліквідатору, кредиторам, боржнику, ОСОБА_9, ТОВ "ФК "Форінт".

Суддя ОСОБА_12

справа № 5023/1704/12