ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуСправа № 912/1045/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1045/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ",

про стягнення 2239304,53 грн,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, довіреність № 9 від 10.01.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" 1684000,00 грн основної заборгованості, 41304,50 грн 3% річних, 156948,88 грн інфляційних втрат, 367434,97 грн пені та 117800,00 грн штрафу, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача умов договору купівлі -продажу природного газу №493/15-31 від 19.05.2016 в частині своєчасної та в повному обсязі здійснення оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою від 05.04.2017 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судовому засіданні 27.04.2017 та витребував від сторін необхідні для розгляду справи по суті докази.

Ухвалою від 27.04.2017 розгляд справи відкладався до 30.05.2017 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

29.05.2017 позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" просить суд стягнути з відповідача 1684000,00 грн основної заборгованості, 29320,84 грн 3% річних, 112833,34 грн інфляційних втрат, 295350,357 грн пені та 117800,00 грн штрафу, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Дана заява прийнята до розгляду господарським судом.

Присутній у судовому засіданні 30.05.2017 представник позивача позовні вимоги з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

25.05.2017 ло господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку з зайнятістю представника останнього в іншому судовому засіданні.

Крім того, в своєму клопотанні про відкладення відповідач повідомляє господарський суд, що не визнає в повному обсязі позовні вимоги, вважає суму основного боргу зазначену в позовній заяві невірною, про що будуть подані докази, штрафні санкції обраховані із порушенням встановленого прядку. Також, відповідач вказує, що надасть суду документи щодо форс-мажорних обставин, які зумовили невиконання договірних зобов'язань та про які було відомо позивачу.

Присутній у судовому засіданні 30.05.2017 представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на його необґрунтованість.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду даної справи, господарський суд враховує наступне.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.

Господарський суд враховує, що згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це процесуальне право, яким сторони зобов'язанні користуватися добросовісно. Крім того, сторони зобов'язані виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, господарський суд враховує, що явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, тоді як його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховується також те, що провадження у даній справі порушено 05.04.2017 і у відповідача було достатньо часу для вивчення матеріалів справи та надання господарському суду власної обґрунтованої позиції та розрахунку щодо заявленого позову.

Враховуючи закінчення строку вирішення спору, передбаченого частиною 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, недобросовісне користування відповідачем наданими йому правами, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" про відкладення розгляду даної справи.

Таким чином, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.03.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича Фірма "Техпроект" (надалі - ТОВ НВФ "Техпроект", сторона 1) та Дочірньою компанією "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - ДУ "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", сторона 2) укладено договір №493 (надалі договір №493 а.с. 18-21) про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, за умовами якого сторони зобов'язуються об'єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність з метою розвитку розробки Вишневського газоконденсатного родовища.

Пунктом 4.3. договору №493 визначений оператор спільної діяльності - ТОВ НВФ "Техпроект", на якого покладено ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю.

20.02.2014 між ТОВ НВФ "Техпроект", ПАТ "Укргазвидобування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (надалі - ТОВ "Карпатигаз") було укладено Додаткову угоду №8 (а.с.22-26) до договору №493 про наступне: сторона 1 та сторона 2 вирішили залучити до спільної діяльності, що здійснюється на підставі договору №493 та включити до складу договору - сторону 3 - ТОВ "Карпатигаз".

19.06.2016 року між ТОВ "Карпатигаз", яке діяло в інтересах спільної діяльності за договором №493 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №493/15-31 (надалі - договір №493/15-31, а.с. 10-12), за умовами якого продавець зобов'язується передати у червні 2016 року для потреб покупця природний газ в обсязі 420000 м.куб, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ на умовах даного договору.

Згідно пункту 3.1. договору, продавець передає природний газ до точки входу в газотранспортну систему України.

Продавець забезпечує разом з оператором газотранспортної системи облік газу, реалізованого Покупцю. Перехід права власності на газ здійснюється до точки входу в газотранспортну систему України, в якій відбувається передача Продавцем Покупцю газу у відповідному місяці та оформлюється актом приймання-передачі природного газу, відповідно до Податкового кодексу.

Відповідно до пункту 5.1. договору №493/15-31 ціна газу, який підлягає передачі за 1000 куб.м. становить 4917,00 грн, крім того 20 % ПДВ, що становить 983,40 грн.

Загальна вартість газу, що передається за договором складає:2065140,00 грн, крім того 20% ПДВ - 413028,00 грн. Ціна може бути змінена за згодою сторін, про що обов'язково укладається Додаткова угода (пункт 5.3.-5.4. договору №493/15-31).

Відповідно до Розділу 6 договору №493/15-31, розрахунки проводяться наступним чином:

6.1.1. До 10 червня 2016 включно Покупець здійснює Продавцю оплату в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ.

6.1.2. До 21 червня 2016 включно Покупець здійснює Продавцю оплату в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ.

6.1.3. До 29 червня 2016 включно Покупець здійснює Продавцю оплату в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє в частині поставки газу до 30.06.2016 (включно), в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (пункт 12.1. договору №493/15-31).

30.06.2016 між ТОВ "Карпатигаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" було укладено Додаткову угоду №1, якою сторони дійшли згоду про наступне: викласти пункт 2.1., 5.3.,6.1. Договору №493/15-31 в наступній редакції:

- "2.1. Продавець передає покупцю газ за наступними строками та обсягах:

- у червні 2016 року 400000 куб.м. Сторони домовилися про те, що зазначені обсяги природного газу можуть бути змінені у додаткових угодах".

- "5.3. Загальна вартість газу, що передається за цим Договором, складає 1966800,00 грн, в тому числі 20% ПДВ - 393360,00 грн, а всього з ПДВ - 2360160,00 грн."

- 6.1. Оплата за газ проводиться Покупцем виключно горошковими коштами на банківський рахунок Продавця, в порядку визначеному в Договорі, а саме:

6.1.1. До 10 червня 2016 включно Покупець здійснює Продавцю оплату в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ.

6.1.2. До 21 червня 2016 включно Покупець здійснює Продавцю оплату в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ.

6.1.3. До 30 червня 2016 включно Покупець здійснює Продавцю оплату в розмірі 708048,00 грн, в тому числі 118008,00 грн ПДВ.

Договір №493/15-31, Додаткова угода № 1 до нього, підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актами прийому-передачі природного газу від 30.06.2016 Продавець передав, а Покупець прийняв природний газ в кількості 400,00 тис. куб. м. на загальну суму 2360160,00 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 37, 38).

Поясненнями позивача, підписаним сторонами актами прийому-передачі природного газу підтверджується факт передачі позивачем відповідачу у червні 2016 року природного газу на суму 2360160,00 грн та наявності у останнього заборгованості з оплати отриманого газу у сумі 1684000,00 грн після часткової оплати відповідачем отриманого газу.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором з передання відповідачу газу протягом червня 2016 року, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з своєчасної та в повному обсязі оплати отриманого у цей період газу та має перед позивачем заборгованість у сумі 1684000,00 грн.

Вирішуючи спір у даній справі господарський суд виходить з того, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Так, за змістом статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (стаття 692 Цивільного кодексу України).

Із наведеного вбачається, що за загальним правилом, обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

В розділі 6 договору №493/15-31 сторони визначили, що оплата за газ проводиться Покупцем виключно горошковими коштами на банківський рахунок Продавця, в порядку: до 10 червня 2016 включно в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ; до 21 червня 2016 оплату в розмірі 826056,00 грн, в тому числі 137676,00 грн ПДВ; до 30 червня 2016 включно в розмірі 708048,00 грн, в тому числі 118008,00 грн ПДВ.

В силу положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1684000,00 грн є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 29320,84 грн 3% річних, 112833,34 грн інфляційних втрат, 295350,357 грн пені та 117800,00 грн штрафу за період прострочення з 30.06.2016 по 28.03.2017.

Вирішуючи спір в цій частині господарський суд враховує положення статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий до господарського суду позивачем розрахунок (а.с. 127-128), враховуючи часткову оплату відповідачем вартості отриманого природного газу: в сумі 500000,00 грн 18.08.2016, в сумі 76160,00 грн 01.09.2016 та в сумі 100000,00 грн 09.12.2016, господарський суд дійшов висновку що розрахунок є обґрунтованим в частині стягнення з відповідача 112833,34 грн інфляційних втрат.

Сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача складає 29127,38 грн за період прострочення:

- з 30.06.2016 по 17.08.2016 на суму боргу 2360160,00 грн, що становить 9479,83 грн;

- з 18.08.2016 по 31.08.2016 на суму боргу 1860160,00 грн, що становить 2134,61 грн;

- з 01.09.2016 по 08.12.2016 на суму боргу 1784000,00 грн, що становить 14476,72 грн;

- з 09.12.2016 по 31.12.2016 на суму боргу 1684000,00 грн, що становить 3036,72 грн.

Щодо нарахованої позивачем пені, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 цього кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки визначені в пункті 6.1. договору Покупець сплачує на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункт 8.2. Договору №493/15-31).

За розрахунком позивача стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 295350,35 грн за період з 30.06.2016 по 31.12.2016. Однак, господарський суд прийшов до висновку, що при розрахунку цієї суми пені позивачем не було враховано умови розділу 6 Договору №493/15-31 та Додаткової угоди № 1 до нього щодо строків оплати вартості отриманого природного газу, положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та дат оплати отриманого газу.

Здійснивши власний розрахунок заявленої до стягнення пені з урахування норм чинного законодавства та строків оплати визначених сторонами в пункті 6.1. Договору №493/15-31, господарський суд прийшов до висновку, що стягненню підлягає пеня в розмір 286031,22 грн, за наступні періоди:

- з 30.06.2016 по 17.08.2016 на суму боргу 2360160,00 грн, що становить 101693,23 грн;

- з 18.08.2016 по 31.08.2016 на суму боргу 1860160,00 грн, що становить 22057,63 грн;

- з 01.09.2016 по 08.12.2016 на суму боргу 1784000,00 грн, що становить 141403,93 грн;

- з 09.12.2016 по 20.12.2016 на суму боргу 1684000,00 грн, що становить 15459,67 грн;

- з 21.12.2016 по 30.12.2016 на суму боргу 708048,00 грн, що становить 5416,76 грн.

Пунктом 8.3. Договору №493/15-31 визначено, що в разі наявності заборгованості покупця перед Продавцем за даним договором більше ніж на 10 календарних днів, Покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 117800,00 грн (1684000,00 грн х 7%) підлягають задоволенню господарським судом.

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача 1684000,00 грн основної заборгованості, 29127,38 грн 3% річних, 112833,34 грн інфляційних втрат, 286031,22 грн пені та 117800,00 грн штрафу.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору в сумі 33589,57 грн покладаються на відповідача.

У зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, надлишково сплачений судовий збір може бути повернуто позивачу за його клопотанням ухвалою суду відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А2-ГАЗ" (м. Кропивницький, вул. Полтавська, 37/А, ідентифікаційний код 37624159) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності за договором №493 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 24.03.2004 (м. Київ, вул. Кудрявська, 13-19, податковий номер 455860319) - 1684000,00 грн основної заборгованості, 29127,38 грн 3% річних, 112833,34 грн інфляційних втрат, 286031,22 грн пені та 117800,00 грн штрафу, а також 33589,57 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Копію рішення направити відповідачу (м. Кропивницький, вул. Полтавська, 37/А).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 02.06.17.

Суддя О.Б. Шевчук