ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа № 911/1360/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «НОВИЙ»

до Приватного підприємства «СЕМИДВІРЯ-СПС»

про стягнення 1797719,63 грн.

Суддя Карпечкін Т.П

ОСОБА_1 участю представників:

Позивача ОСОБА_1 (довіреність № 16-Д від 30.03.2017 року);

Відповідача не зявився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «НОВИЙ» до Приватного підприємства «СЕМИДВІРЯ-СПС» про стягнення 1797719,63 грн.

Позов було прийнято Господарським судом Київської області у відповідності до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.05.2017 року порушено провадження у справі № 911/1360/17 та призначено справу до розгляду на 24.05.2017 року.

В судовому засіданні 24.05.2017 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 24.05.2017 року не зявився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Тимчасове призупинення поштових відправлень одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим підтверджується доповідними записками керівника апарату Господарського суду Київської області у справі.

Інформація про час і місце розгляду справи № 911/1360/17 була розміщена на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області.

Відтак, суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи № 911/1360/17.

ОСОБА_1 таких обставин суд розглядає справу у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 11.12.2006 року між Акціонерним банком «Таврика» та Приватним підприємством «Семидвіря-СПС» (відповідач) було укладено Кредитний договір № 41-06/кл (далі Кредитний договір).

У відповідності до умов Кредитного договору, АБ«Таврика» надав відповідачу відзивну відновлювану кредитну лінію з встановленням ліміту заборгованості у сумі 5 000 000,00 грн. або 970 000,00 доларів США на строк з 11.12.2006 року по 09.12.2011 року. Плата за користування кредитом встановлена в розмірі 19% річних по кредитам у національній валюті України, 14% річних по кредитам в доларах США.

Між Банком «Таврика» та відповідачем укладались додаткові угоди № 1-11 до Кредитного договору, згідно з якими змінювались умови договору. Згідно додаткової угоди № 11 Банк «Таврика» надав відповідачу відзивну відновлювану кредитну лінію з встановленням ліміту заборгованості у сумі 5 935 920,00 грн. на строк до 08.12.2014 року включно. Плата за користування кредитом встановлена в розмірі 20,5% річних.

30.10.2001 року між Акціонерним комерційним банком «Новий» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий») (позивач) та Акціонерним банком «Таврика» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика») було укладено Генеральну угоду № ГС007 про загальні умови проведення міжбанківських операцій.

Згідно з умовами Генеральної угоди АКБ «Новий» надав «Банку «Таврика» кредит у розмірі 1 000 000,00 доларів США строком з 15.11.2012 року по 16.11.2012 року з щомісячною сплатою 6 % річних.

Згідно з умовами вказаної вище Генеральної угоди № ГС007 сторони надають одна одній короткострокові міжбанківські кредити (п. 1.1. угоди).

В якості забезпечення виконання зобовязання по поверненню кредиту у сумі 1 000 000,00 під 6% річних з кінцевим терміном погашення 23.11.2012 року, ПАТ «Банк «Таврика» за Договором застави майнових прав № 1361712/DG/3 від 15.11.2012 року передав АКБ «Новий» (позивачу) в заставу майнові права, зокрема, право вимоги до Приватного підприємства «СЕМИДВІРЯ-СПС» (відповідача) за Кредитним договором № 41-06/КЛ від 11.12.2006 року на суму 5 285 920,00 грн.

26.09.2013 року між позивачем та ПАТ «Банк «Таврика» укладено договір, згідно якого «Банк «Таврика» відступив, а АКБ «Новий» набув всіх прав вимоги по Кредитному договору № 41-06/кл від 11.12.2006 року, укладеному між «Банком «Таврика» та Приватним підприємством «Семидвіря-СПС».

Згідно додатку № 1 до договору від 26.09.2013 року сума заборгованості Приватного підприємства «Семидвіря-СПС» перед АКБ «Таврика» за основним боргом за Кредитним договором № 41-06/кл від 11.12.2006 року станом на 25.09.2013 року складала 5 285 920,00 грн., сума заборгованості за відсотками складала 703 606,65 грн.

27.04.2013 року між ПАТ «АКБ «Новий» та Приватним підприємством «Семидвіря-СПС» укладено додаткову угоду № 12 до Кредитного договору № 41-06/кл від 11.12.2006 року, згідно якої АКБ «Новий» став кредитором за Кредитним договором № 41-06/кл від 11.12.2006 року. Згідно вказаної додаткової угоди розмір наданої відзивної відновлюваної кредитної лінії з встановленням ліміту заборгованості складає 5 285 920,00 грн. на строк до 08.12.2014 року. Плату за користування кредитом встановлено в розмірі 20,5% річних.

Згідно додаткової угоди № 13 від 29.04.2013 року змінено строк кредиту до 13.11.2015 року та плата за користування кредиту встановлена у розмірі 18,5% річних.

Однак, як стверджує позивач, відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з повернення кредиту та сплати відсотків не виконав, в рахунок погашення заборгованості частково погасив відсотки по кредиту у сумі 825 762,07 грн. за період по лютий 2014 року включно. З березня 2014 року відповідач припинив сплату відсотків.

У звязку з чим, позивач в позові просить стягнути з відповідача прострочені відсотки за період з 01.03.2014 року по 31.12.2015 року включно в сумі 1 797 719,63 грн.

Зобовязання по поверненню кредитних коштів відповідачем взагалі не виконані. У звязку з тим, що строк повернення кредиту було встановлено до 13.11.2015 року, на відповідні кошти кредиту з 16.11.2015 року триває прострочення.

У звязку з чим, позивач просить в позові стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками за Кредитним договором № 41- 06/кл від 11.12.2006 року за період з 01.03.2014 року по 31.12.2015 року включно у сумі 1 797 719,63 грн.

У відповідності до ч. 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобовязується або не зобовязується їх оплатити.

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. (стаття 515 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у звязку з переданням Банком «Таврика» в заставу позивачу майнових прав вимоги до відповідача за Кредитним договором № 41-06/кл від 11.12.2006 року та укладенням між Банком «Таврика» та позивачем договору про відступлення прав вимоги, відбулась заміна кредитора за Кредитним договором № 41-06/кл від 11.12.2006 року з Банку «Таврика» на позивача.

У звязку з чим, за Кредитним договором № 41-06/кл від 11.12.2006 року з 26.09.2013 року кредитором став позивач, боржником є відповідач. ОСОБА_1 відповідний період між новим кредитором та боржником відбувались правовідносини щодо зміни умов кредитування та часткове виконання відповідачем на користь нового кредитора зобовязань.

Однак, відповідачем зобовязання за Кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконані, зокрема, на суму фактичного користування кредитом не сплачено відсотки за період з 01.03.2014 року по 31.12.2015 року включно у сумі 1 797 719,63 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

В ході розгляду спору судом було витребувано у позивача та надано позивачем оригінали (для огляду) та копії (для долучення до матеріалів справи) докази надання відповідачу кредиту згідно спірного Кредитного договору № 41-06/кл від 11.12.2006 року; оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) виписок по рахунку відповідача згідно спірного Кредитного договору № 41-06/кл від 11.12.2006 року за спірний період з 01.03.2014 року по 31.12.2015 року.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Пунктом 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Таким чином, за наслідками розгляду спору позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Семидвіря-СПС» (98530, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, селище Семидвір'я, провулок Можевеловий, будинок 11, код 33733025) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» (49000, м. Дніпро (Дніпропетровськ), пр. Д.Яворницького, 93 (ОСОБА_2), код 19361982) 1 797 719,63 грн. відсотків за користування кредитом та 26 965,79 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 01.06.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін