РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017Справа №910/4189/17
За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки»

про стягнення 53788 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (особисто), Цимейко Г.О. (адвокат);

від відповідача - Віровцев В.Ю. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення заборгованості за договором підряду від 23.12.2013, з урахуванням договору про відступлення права вимоги від 28.01.2017, оскільки Відповідач не розрахувався за виконані для нього роботи.

Відповідач вимоги позову відхиляє з наведених у відзиві та запереченнях підстав, та зокрема, з посиланням, що він не укладав договір підряду від 23.12.2013 та не підписував акт приймання-передачі виконаних робіт до нього, тому зобов'язань з оплати робіт у нього не виникало.

У засіданнях 24.04.2017 та 17.05.2017 судом оголошувались перерви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

За умовами укладеного між Позивачем, як новим кредитором, та ФОП ОСОБА_4, як первісним кредитором, договору від 28.01.2017, та підставі ст.ст. 512-516 ЦК України Позивачу з моменту укладення даного договору від ФОП ОСОБА_4 було передано право вимоги до Відповідача, яке належало ФОП ОСОБА_4 за договором підряду від 23.12.2013 та актом здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2014.

Стаття ст. 518 ЦК України надає право боржнику висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора.

Судом встановлено, що указаний договір підряду укладений датою - 23.12.2013, а акт здачі-прийняття виконаних робіт - 17.03.2014, і з боку Відповідача ці договір та акт були підписані головою правління ОСОБА_5

Відповідно до статуту Відповідача, у редакції на час укладення договору підряду та на час підписання акта, вбачається, що очолює Гаражно-будівельний кооператив «Березняки» голова правління, який має право на укладення договорів на виконання робіт і надання послуг. Проте зі зроблених судом витягів з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 23.12.2013 та 17.03.2014 ОСОБА_5 не був головою правління (керівником) Відповідача, натомість керівником був ОСОБА_6

З пояснень сторін та наданих доказів вбачається, що ОСОБА_5 дійсно обіймав посаду голови правління (керівника) Відповідача протягом певного часу, проте вищевказаними витягами з ЄДР підтверджується, що обіймав він таку посаду не станом на момент укладення договору підряду та підписання акта, а отже укладаючи договір та підписуючи акт ОСОБА_5 діяв з перевищенням повноважень.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.12.2012, яке є чинним та набрало законної сили, було визнано недійсним рішення загальних зборів від 26.03.2011 про обрання ОСОБА_5 головою правління Відповідача.

Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Проте матеріали справи не містять доказів схвалення Відповідачем (його уповноваженими особами) договору підряду від 23.12.2013 та акта здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2014, а саме - не містять доказів вчинення дій з фактичного виконання Відповідачем умов договору підряду або визнання його іншим чином, як то листування, передача виконаних за актом робіт іншій особі тощо.

Підписання від імені Відповідача ОСОБА_5 додатку №1 до договору - переліку ремонтно-будівельних робіт від 27.12.2013 також не є схваленням правочину у розумінні ст. 241 ЦК України, оскільки Позивачем не надано суду доказів, що станом на 27.12.2013 ОСОБА_5 був уповноважений на підписання даного документу, оскільки він таких повноважень не мав станом на 23.12.2013 та 17.03.2014.

Обставина посвідчення указаного договору підряду печаткою Відповідача не є доказом схваленням цього договору Відповідачем у розумінні ст. 241 ЦК України, оскільки не є дією на виконання даного договору, натомість з тексту договору убачається, що свій підпис печаткою посвідчував сам особа-підписувач, тобто не уповноважена на вчинення правочину Відповідачем особа, та з якої підстави у її розпорядження перебувала печатка перед судом достеменно не доведено, а відтак, не доведено правомірність посвідчення нею договору підряду.

Отже, оскільки Відповідач договір підряду від 23.12.2013 не укладав та акт здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2014 не підписував, то він не замовляв у ФОП ОСОБА_4 наведені у договорі та акті роботи, та не брав на себе зобов'язань перерахувати ФОП ОСОБА_4 встановлену договором та актом суму коштів за виконані роботи у розмірі 53788 грн., тому право вимагати від Відповідача виконання на свою користь зобов'язання зі сплати 53788 грн. до Позивача від ФОП ОСОБА_4 не перейшло, так як такого права вимоги сам ФОП ОСОБА_4 до Відповідача не мав.

Враховуючи не доведення виникнення у Відповідача обов'язку сплатити ФОП ОСОБА_4 53788 грн., суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення цієї суми коштів на користь нового кредитора, Позивача, якому ФОП ОСОБА_4 відступив право вимоги, тому в позові про стягнення на користь Позивача 53788 грн. заборгованості суд відмовляє.

Разом із цим, судом відхиляються посилання Відповідача, що ухвалою від 22.02.2017 у справі № 910/21767/16 Господарським судом міста Києва було встановлено обставину, що в правовідносинах по договору підряду не допускається правонаступництво (оскільки ФОП ОСОБА_4 припинив господарську діяльність 31.01.2017). Суд зазначає, що хоча ухвала була винесена на підставі п. 6 ст. 80 ГПК України, проте ухвала не містить висновку, що в правовідносинах по договору підряду від 23.12.2013 не допускається правонаступництво, тому обставина відсутності правонаступництва цієї ухвалою в порядку ст. 35 ГПК України не встановлена.

Інші посилання Відповідача, а саме, що договір про відступлення права вимоги був укладений після припинення ОСОБА_4 як ФОП, право вимоги було відсутнє та що докази повідомлення Відповідача про відступлення права вимоги є неналежними, то судом ці посилання до уваги не приймаються, як такі, що на результат вирішення спору (відмова у позові з вищенаведених встановлених судом підстав) впливу не мають.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про обставини, які супроводжували їх господарську діяльність та щодо пояснень Позивача, що він не міг станом на дату укладення договору відступлення знати про відсутність у особи, яка від імені Відповідача підписала договір підряду та акт відповідних на це повноважень, так як у ЄДР ще не були внесені відповідні зміни (були внесені у подальшому на підставі рішення адміністративного суду, копія залучена до справи), то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч 2, 3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

За приписами ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Усупереч твердженням Позивача він міг знати про ту обставину, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.12.2012, яке є чинним та набрало законної сили, було визнано недійсним рішення загальних зборів від 26.03.2011 про обрання ОСОБА_5 головою правління Відповідача, оскільки рішення у вказаній справі розміщено у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень та доступне за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/27924459.

Так само у Єдиному державному реєстрі судових рішень у відкритому доступі розміщена інформація стосовно розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва судового спору у справі № 826/1977/14, постановою від 27.03.2014 у якій суд скасував державну реєстрацію змін до установчих документів Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки» (), внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 12.04.2011, номер запису 3006878, і ця постанова доступна за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/37942975.

Вказані вище судові рішення доступні у реєстрі для пошуку за найменуванням Відповідача - Гаражно-будівельний кооператив «Березняки».

Отже, Позивач, укладаючи договір відступлення, не був позбавлений можливості перевірити у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявність судових рішень щодо Відповідача, та довідатись про судові спори та їх результати щодо визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача, яким головою правління обрано ОСОБА_5, та щодо наявність судового спору, а потім і рішення, про скасування державної реєстрацію змін до установчих документів Відповідача, внесення яких відбулось на підставі визнаного недійсним рішення загальних зборів Відповідача (з урахуванням того, що підставою даного спору було невиконання рішення районного суду Відповідачем).

Враховуючи наведене, та зокрема доступність вказаних відомостей у ЄДР судових рішень, суд дійшов висновку, що Позивач міг знати про обмеження повноважень ОСОБА_5 щодо представництва інтересів Відповідача, тому посилання Позивача що він не міг станом на дату укладення договору відступлення знати про відсутність у особи, яка від імені Відповідача підписала договір підряду та акт відповідних на це повноважень, судом відхиляються. Судовий збір за ст. 49 ГПК України Позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.05.2017

Суддя Сташків Р.Б.