донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

07.06.2017р. справа №922/1344/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від10.05.2017р.
по справі№ 922/1344/15 (головуючий суддя: Светлічний Ю. В., судді: Байбак О. І., Новікова Н. А.)
за позовомДержавного підприємства «Енергоринок», м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ
простягнення 1 046 122 748,47 грн

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Енергоринок», м. Київ (далі Позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ (далі Відповідач) суми заборгованості в розмірі 967 175 859,02 грн, суми пені в розмірі 25 913 724,13 грн, суми штрафу в розмірі 508 535,38 грн, суми інфляційних нарахувань у розмірі 48 577 876, 57 грн та суми 3% річних у розмірі 3 946 753,37грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 у задоволені позову відмовлено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ () на користь Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ () 967 175 859,02 грн основного боргу, 12 956 862,07 грн пені, 254 267,69 грн штрафу, 48 577 876,57 грн інфляційних нарахувань, 3 946 753,37 грн 3 % річних та 73 080,00 грн судового збору.

19.06.2015р. на виконання зазначеного рішення Господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

18.05.2016р. до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, строком на 30 років.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2016р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» надано розстрочку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 строком на 15 років.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. у справі № 922/1344/15 апеляційну скаргу стягувача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.06.2016р. у справі № 922/1344/15 задоволено частково, змінено та надано боржнику розстрочку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 строком на 10 років.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2017р., з урахуванням ухвали від 27.03.2017р., скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 02.06.2016р., справу № 922/1344/15 передано на новий розгляд заяви про надання розстрочки виконання рішення до Господарського суду Харківської області.

При новому розгляді ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.05.2017р. заява Відповідача була задоволена частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015р. у справі № 922/1344/15, в сумі 1 032 984 698,72 грн на 10 (десять) років, зі щомісячним платежем до останнього числа місяця відповідного періоду оплати, за наступним графіком:

- з червня 2017р. по листопад 2017р. включно, по 100 000,00 грн. за призначенням платежу перераховані кошти на рахунок штрафу та розміру пені по 50% пропорційно.

- у грудні 2017р. платіж до останнього числа місяця відповідного періоду оплати становить 100 001,76 грн, з яких 80 001,76 грн з призначенням платежу в рахунок основного боргу; 20 000,00 грн., (10 000,00 грн в погашення індексу інфляції та 3 % річних 50% пропорційно) та (10 000,00 грн, з яких в погашення штрафу 4 267,69 грн та 5 732,31 грн в погашення пені.)

- у подальшому з періоду за січень 2018р. по травень 2019р. (17 місяців) включно щомісячний платіж становить 100 000,00 грн, (з яких 80 000,00 грн в рахунок основного боргу, 10 000, 00 грн в погашення суми пені, 10 000,00 грн в погашення індексу інфляції та 3 % річних 50% пропорційно)

- у подальшому сплачувати з червня 2019р. по травень 2027р. (96 місяців) щомісячно суми:

- в погашення основного боргу суму 10 058 915,19 грн;

- в погашення 3 % річних суму 40 122,43 грн;

- в погашення індексу інфляції суму 505 029,96 грн;

- в погашення пені суму 130;428,43 грн;

- сплатити у травні 2027р. суму судового збору у розмірі 73 080,00 грн.

В іншій частині заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду - відмовлено.

Мотивуючи зазначену ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність непереборних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, а саме обставини обумовлені надзвичайними подіями, що виникли на території Луганської області через проведення антитерористичної операції, за умови існування яких заявник не має можливості в повній мірі здійснювати свою господарську діяльність, виконувати поточні та інші вже існуючі договори, у зв'язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 у порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України підлягає частковому задоволенню.

Не погодившись з прийнятою місцевим судом ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.05.2017р. у справі № 922/1344/15 скасувати, а заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 залишити без задоволення.

Заявник апеляційної скарги вважає, що спірну ухвалу не можна вважати законною, оскільки вона ґрунтується на помилкових висновках суду і є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального, процесуального права та суперечить вимогам чинного законодавств.

На підтвердження своїх доводів скаржник вказує, що надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі призводить до істотного порушення майнових інтересів позивача та впливає на його фінансовий стан.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

06.06.2017р. через відділ документального забезпечення, організаційної роботи та канцелярії суду Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» надійшов відзив № 01-19/2/156 від 06.06.2017р. на апеляційну скаргу, який був розглянутий судовою колегією та долучений до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги зазначеного вище відзиву на апеляційну скаргу, звернувся до судової колегії з проханням про залишення апеляційної скарги Державного підприємства «Енергоринок» без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 10.05.2017р. у справі № 922/1344/15 без змін.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену законною, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України обовязковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що саме держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Винятком із загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, стаття 121 ГПК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Аналіз положень статей 116, 121 ГПК України і статті 33 Закону України Про виконавче провадження дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про відстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Відстрочення та розстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке реалізується у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до приписів статей 43, 33, 43 ГПК України саме на відповідача покладено обовязок доведення існування відповідних підстав, а господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 № 9, підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

До обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки містяться в мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013.

У заяві про розстрочку виконання про розстрочку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у цій справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» посилається, зокрема, на тяжкий фінансовий стан підприємства, ризик банкрутства, а також розташування підприємства на території проведення антитерористичної операції.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення відповідачем надано звіт про аналіз фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» за період з січня 2014р. по березень 2016р. та докази того, що у 2014р. невідомі озброєні угрупування захопили адміністративну будівлю відповідача (яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Котельнікова, буд.1), де крім інвентарю, інструментів, приладів, меблів, комп'ютерної та офісної техніки, знаходилися також первинні документи бухгалтерського та податкового обліку за період з 2001 року по 2014 рік, а також сервери, на яких встановлені нематеріальні активи Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об'єднання, що використовувались для ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Сертифікатом Торгово-промислової палати України №2563 від 22 серпня 2014 року про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для відповідача засвідчено настання з 14 квітня 2014 року форс-мажорних обставин, які передбачені умовами договору №3969/02 від 28 березня 2007 року, дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору встановити неможливо.

За висновком проведеного аудиторською компанією звіту, фінансовий стан боржника за період з січня 2014 року по березень 2016 року, (станом на 01 квітня 2016 року) не дає можливості відповідачу в повній мірі виконувати свої зобовязання, зокрема, здійснити погашення накопиченої заборгованості перед Державним підприємством «Енергоринок».

Крім заборгованості бюджетних установ Луганської області перед відповідачем у справі за спожиту ними електроенергію існує заборгованість з розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11 січня 2005 року Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, яка на 01 травня 2016 року склала більше ніж 80.948.469 грн.

Крім того, наявні обставини недоотримання відповідачем дотацій у сумі 827 000 000,00 грн, що було повязано з початком антитерористичної операції на території області.

Частиною 2 ст.10 Закону України «Про природні монополії» передбачено, що суб'єкти природних монополій не можуть вчиняти дії, які призводять або можуть призвести до неможливості виробництва (реалізації) товарів, щодо яких здійснюється регулювання відповідно до цього закону, або до заміни їх іншими товарами, не однаковими за споживчими характеристиками. Станом на 29 квітня 2016 року у Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання існує значна дебіторська заборгованість споживачів, яких заборонено відключати від електропостачання відповідними галузевими законами, зокрема:

- заборгованість підприємств водопостачання становить 1 496 843,0 грн;

- заборгованість підприємств теплозабезпечення складає 406 583,0 грн.

Так, будучи субєктом природних монополій, відповідач не може припинити свою діяльність з постачання електричної енергії споживачам Луганської області та, не зважаючи на невиконання ними своєчасних розрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», останнє не може відключити устаткування таких споживачів від джерела енергопостачання. Заборгованість населення Луганської області перед відповідачем за спожиту електроенергію складає 798.684.000 грн. Отже, загальна заборгованість усіх споживачів перед заявником за спожиту активну електричну енергію складає 4.960.696.000 грн., що в свою чергу унеможливлює виконання судового рішення.

Частково задовольняючи заяву відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення, оскільки у нього відсутні грошові кошти, які можуть бути спрямовані на одночасне і повне погашення заборгованості перед Державним підприємством «Енергоринок» згідно рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів наявності обставин, що унеможливлюють чи значно ускладнюють виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.05.2015р. у справі № 922/1344/15.

За таких обставин колегія суддів вважає, що скрутне майнове становище Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» є саме тією виключною обставиною, яка унеможливлює виконання судового рішення, оскільки є наслідком комерційного ризику відповідача.

Крім того, заявник вказує на те, що він не відмовляється від погашення боргу, а сума, заявлена до стягнення за даним рішенням, є дуже великою і негайне виконання рішення суду неминуче призведе до неможливості виконання відповідачем всіх своїх зобовязань, у результаті чого під загрозою припинення може бути функціонування підприємства взагалі.

Отже, на думку колегії суддів, обставини справи свідчать про те, що розстрочення виконання рішення суду у цій справі забезпечить його належне виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Повнота оцінки доказів означає, що суд зобов'язаний дослідити й оцінити всі зібрані у справі докази, які є допустимими. Результат оцінки доказів, який наводиться в судовому рішенні, полягає в мотивації прийняття чи відмови у прийнятті доказів, що подані особами, які беруть участь у справі, з метою обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд вважає висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № 922/1344/15 обґрунтованим та постановленим з урахуванням інтересів обох сторін, їх фінансового стану у сукупності з усіма наданими доказами.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування ухвали, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються Позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.05.2017р. у справі № 922/1344/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: І. В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСХО;

1 ДАГС.