РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18839/16 29.05.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма-Консалтинг"

2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Об'єднання підприємств "Український музичний альянс"

про стягнення 90 948,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського суду міста Києва Бондарчук В.В. перебувала справа № 910/18839/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма-Консалтинг" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 про стягнення 90 948,00 грн.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва № 05-23/322 від 30.01.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Бондарчук В.В.

У результаті здійсненого повторного автоматичного розподілу справу передано для розгляду Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 02.02.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Зеленіною Н.І., розгляд справи призначено на 27.02.2017 р.

24.02.2017р. через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення.

Представник третьої особи у судовому засіданні 27.02.2017 р. подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 27.02.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 22.03.2017 р.

21.03.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 22.03.2017 р. залучено до участі у справі Об'єднання підприємств "Український музичний альянс" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору, на стороні відповідача, розгляд справи відкладено на 04.04.2017 р.

29.03.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

31.03.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення.

04.04.2017 р. через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшли пояснення.

Ухвалою від 04.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 28.04.2017 р.

12.04.2017 р. від Об'єднання підприємств "Український музичний альянс" надійшли додаткові документи по справі на виконання вимог суду.

Ухвалою суду від 28.04.2017 р. залучено до участі у справі Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у якості іншого відповідача, розгляд справи відкладено на 29.05.2017 р.

У судове засідання 29.05.2017 р. представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За таких обставин, з урахуванням строків вирішення спору, встановлених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами у відповідності до ст. 75 Кодексу.

У судовому засіданні 29.05.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.03.2014 р. між Компанією UMG RECORDINGS SERVICES INC (надалі - Universal) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" (надалі - позивач) було укладено Ліцензійний договір та договір розповсюдження на території України .

Відповідно до п. 2 вказаного Договору, цей Договір починає свою дію з 01.01.2014 р. (дата початку) та продовжує її на період трьох років, якщо його дію не буде припинено раніше повністю або частково Universal у відповідності до умов цього Договору.

Пунктом 3.1 е) Договору передбачено, що згідно з умовами цього Договору, правами, та/або обов'язками, як Universal та або/його Афіліати мають на момент дії даного Договору, Universal за даним Договором передає Ліцензіату тільки на строк та на територію на умовах, затверджених Universal, виключне право: надавати ліцензії для публічного виконання та/або сповіщення або дозволяти публічне виконання та/або сповіщення засобами радіо та/або телевізійної трансляції або іншими засобами публічної комунікації Фонограм та Музичних відео та збирати від організації колективного управління, назва якої повідомлятиметься Universal Ліцензіату час від часу, на території та за обов'язкової умови, що реєстрація збирати будь - який такий дохід зроблена від імені Universal та/або будь - якої іншої третьої особи, назва якої повідомлятиметься Universal Ліцензіату час від часу, що виникає в результаті такого використання Фонограм на території. Якщо це не заборонено законами або підзаконними нормативними актами, Ліцензіат має право збирати будь - який дохід, що виник у відношенні до публічного виконання до дати початку, але досі не був виплачений Universal або Афіліатам. Якщо Ліцензіат бажає збирати будь - який дохід від публічного виконання від будь - якої особи, що не є місцевою організацією колективного управління, включаючи мовників або кабельних операторів, Ліцензіат повинен отримати письмовий дозвіл Universal.

Дослідивши зазначений Договір та каталог музичних творів, суміжні права на які передано позивачу, суд встановив, що позивач у встановленому законом порядку набув суміжні права, зокрема, на музичні твори (фонограми): «Black And White Rag» у виконанні Winifred Atwell, «The Coffee Song» у виконанні Edmundo Ros & His Orchestra, «The Continental» у виконанні Ambrose & His Orchestra, «The Wedding Samba» у виконанні Edmundo Ros, «Flirtation Waltz» у виконанні Winifred Atwell, «Yes! We Have No Bananas» у виконанні Robert Farnon & His Orchestra, «New Mind Polka» у виконанні Brave Combo.

Статтею 1108 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Згідно зі ст. 1109 цього ж Кодексу, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" в обґрунтування поданого позову посилається на те, що відповідачем-1 (ТОВ «Гамма смаку») 17.09.2015 р. та 01.04.2015 р. було порушено виключні майнові права щодо музичних творів: «Black And White Rag» у виконанні Winifred Atwell, «The Coffee Song» у виконанні Edmundo Ros & His Orchestra, «The Continental» у виконанні Ambrose & His Orchestra, «The Wedding Samba» у виконанні Edmundo Ros, «Flirtation Waltz» у виконанні Winifred Atwell, «Yes! We Have No Bananas» у виконанні Robert Farnon & His Orchestra, «New Mind Polka» у виконанні Brave Combo.

На підтвердження таких обставин позивачем надано записи передач на матеріальному носії та Акт моніторингу № 3 комісії з моніторингу ТОВ «Комп Мьюзік» від 10.04.2016 р.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 426 Цивільного кодексу України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

Статтю 40 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що до майнових прав виробників фонограм і виробників відеограм належить їх виключне право на використання своїх фонограм, відеограм і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам:

а) відтворення (пряме і (або) опосередковане) своїх фонограм і відеограм у будь-якій формі і будь-яким способом;

б) розповсюдження серед публіки фонограм, відеограм та їх примірників шляхом першого продажу або іншої передачі права власності;

в) комерційний прокат фонограм, відеограм і їх примірників, навіть після їх розповсюдження, здійсненого виробником фонограми чи відеограми або за їх дозволом;

г) публічне сповіщення фонограм, відеограм та їх примірників через будь-які засоби зв'язку таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором;

д) будь-яку видозміну своїх фонограм, відеограм;

е) ввезення на митну територію України фонограм, відеограм та їх примірників з метою їх поширення серед публіки.

Майнові права виробників фонограм і виробників відеограм можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб використання фонограми (відеограми), розмір і порядок виплати винагороди, строк дії договору, строк використання фонограми (відеограми), територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо. Визначені договором ставки винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Майнові права виробника фонограми чи відеограми, який є юридичною особою, можуть бути також передані (відчужені) іншій особі у встановленому законом порядку внаслідок ліквідації юридичної особи - суб'єкта суміжних прав.

Статтею 43 Закону передбачено, що допускається без згоди виробників фонограм (відеограм), фонограми (відеограми) яких опубліковані для використання з комерційною метою, і виконавців, виконання яких зафіксовані у цих фонограмах (відеограмах), але з виплатою винагороди, таке пряме чи опосередковане комерційне використання фонограм і відеограм та їх примірників:

а) публічне виконання фонограми або її примірника чи публічну демонстрацію відеограми або її примірника;

б) публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір;

в) публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, по проводах (через кабель).

2. Збирання винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, і контроль за їх правомірним використанням здійснюються визначеними Установою уповноваженими організаціями колективного управління ( z1528-13 ). Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Одержана від уповноваженої організації винагорода розподіляється відповідною організацією колективного управління у таких пропорціях: виконавцям - 50 відсотків, виробникам фонограм (відеограм) - 50 відсотків.

3. Розмір винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, порядок та умови її виплати визначаються Кабінетом Міністрів України ( 71-2003-п ).

4. Особи, які використовують фонограми, відеограми чи їх примірники, повинні надавати організаціям, зазначеним у частині другій цієї статті, точні відомості щодо їх використання, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Гамма смаку» проти позову заперечує, зокрема, з тих підстав, що 01.12.2006 р. між Об'єднанням підприємств "Український музичний альянс" (третя особа, Організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гамма-Консалтинг" (відповідач, Мовник) було укладено Договір № 01-01/12/06/Е про виплату винагороди (роялті) за публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) зафіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Організація згідно ст.ст. 43,48,49 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» (надалі - Закон) та п.4 власного Статуту, здійснює збір та розподіл винагороди (роялті) за використання Мовником, без згоди з відповідними суб'єктами суміжних прав (виконавцями, виробниками фонограм), об'єктів суміжних прав, шляхом публічного сповіщення (публічного повторного сповіщення) у передачах ефірного і (або супутникового телебачення зафіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою та їх примірників на території міста Києва. Збір винагороди (роялті) здійснюється для розподілу між організаціями колективного управління та суб'єктами суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами.

Згідно з п. 1.2 Договору, Мовник виплачує Організації винагороду (роялті) за використання вказаних зафіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників в розмірі та порядку, визначених законодавством України та цим Договором, для виплати суб'єктам суміжних прав.

Сторони в п. 3.1 Договору погодили, що Мовник має право використовувати у своїх передачах (програмах) в ефірі зафіксовані у фонограмах виконань, фонограми, опубліковані з комерційною метою, та їх примірники з дотриманням умов цього Договору та законодавства України про авторські і суміжні права.

Додатковою угодою № 3 від 01.04.2008 р. до Договору № 01-01/12/06/Е 01.12.2006 р. продовжено сторони продовжили строк дії Договору 01-01/12/06/Е 01.12.2006 р. до 31.12.2008р. Та погодили, що дія Договору буде автоматично продовжуватись на один календарний рік, якщо за один місяць до закінчення строку або через один рік після пролонгації жодна з сторін не заявить у письмові формі про своє бажання розірвати договір.

Згідно з підпунктом "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право та суміжні права", організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Відповідно до п. 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Судом встановлено, що Об'єднання підприємств "Український музичний альянс" є організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на підстав Свідоцтва про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 р. № 4/2003, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Державної служби інтелектуальної власності України та, відповідно, являються загальновідомими.

Статтею 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: а) погоджувати з особами, які використовують об'єкти авторського права і (або) суміжних прав, розмір винагороди під час укладання договору; б) укладати договори про використання прав, переданих в управління. Умови цих договорів повинні відповідати положенням статей 31-33 цього Закону; в) збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону; г) вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. Суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 49-1 постанови Пленуму від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське права і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону. Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти. Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію 27 телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо). Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Гамма смаку», використовуючи при здійсненні власної господарської діяльності об'єкти суміжних прав, зокрема, на твори «Black And White Rag» у виконанні Winifred Atwell, «The Coffee Song» у виконанні Edmundo Ros & His Orchestra, «The Continental» у виконанні Ambrose & His Orchestra, «The Wedding Samba» у виконанні Edmundo Ros, «Flirtation Waltz» у виконанні Winifred Atwell, «Yes! We Have No Bananas» у виконанні Robert Farnon & His Orchestra, «New Mind Polka» у виконанні Brave Combo, діяв у відповідності до вимог Цивільного кодексу України та Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Так, з метою правомірного використання музичних творів та сплати винагороди за таке використання, ТОВ «Гамма смаку» уклав відповідний договір з Об'єднанням підприємств "Український музичний альянс", яке являється організацією колективного управління згідно зі свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 р. № 4/2003.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства України Об'єднанням підприємств "Український музичний альянс", як організація колективного управління, має право дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги до ТОВ «Гамма смаку» недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки позовних вимог до відповідача-2 ФОП ОСОБА_1 позивачем не заявлялось, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

2. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма-Консалтинг", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Об'єднання підприємств "Український музичний альянс" про стягнення 90 948,00 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 01.06.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна