РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017Справа №910/2306/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 152807,06 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Жигалюк Ю.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - Слюсар М.М. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія" звернулось до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 152807,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при здійсненні відповідачем перевезення вантажу - насіння олійних культур, вантажоодержувачем якого є Приватне акціонерне товариство «Укрелеваторпром», було встановлено нестачу вантажу в кількості 15250 кг на загальну суму 152807,06 грн., що підтверджується актом експертизи Торгово-промислової палати України. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану суму збитків.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема, пославшись на те, що вагони прибули у справному вигляді з непошкодженими запірно-пломбувальними пристроями відправника, течі вантажу не було, комерційні акти не складались, а тому обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці відсутні.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

01.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдинг Україна», як замовником, та позивачем, як виконавцем, укладено Договір № 14/07 на транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов'язання зі здійснення транспортно-експедиторського обслуговування перевезення вантажів, що належать замовнику, залізничним шляхом із внутрішніх елеваторів і морських торгівельних портів України, а також інших пунктів завантаження до кінцевого пункту призначення по реквізитам та в строки, вказаним у рознарядці замовника.

03.09.2016 позивачем на адресу ПрАТ «Укрелеваторпром» були відправлені для вивезення водним транспортом у Швейцарію залізничні вагони з насінням олійних культур № 95798260, вагою 50650 кг, № 95395521, вагою 50150 кг, № 95643953, вагою 50700 кг, № 95669453, вагою 57100 кг, та № 95328217, вагою 52950 кг, тобто загальною вагою 261550 кг, що підтверджується наявною у матеріалах справи залізничною накладною від 03.09.2016 № 40517922, згідно з якою вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 8 ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У пункті 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року за № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Як зазначено в залізничній накладній від 03.09.2016 № 40517922 вантаж у вагони хопери завантажено вантажовідправником, тобто позивачем.

Пунктом 15 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, передбачено, що видача на станціях призначення імпортних вантажів, що перевозяться не в прямому міжнародному сполученні через порти й прикордонні станції, а також експортних вантажів у портах, на прикордонних станціях, якщо вантажі прибули в справних вагонах, контейнерах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправників, портів, експедиторських організацій, митних органів, провадиться без участі залізниці, за винятком випадків, передбачених статтею 52 Статуту.

Згідно зі статтею 52 Статуту на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Відповідно до абзаців 6, 7 пункту 4 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 вересня 1999 року № 113 (із відповідними змінами), час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій та підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Вантаж прибув на станцію Одеса-Порт Одеської залізниці 08.09.2016 о 04:25 год., про що о 04:35 год. було повідомлено ПрАТ «Укрелеваторпром».

Після закінчення приймально-здавальних операцій представниками залізниці та ПрАТ «Укрелеваторпром» - Поросюк Е.А., яка діяла на підставі довіреності від 26.12.2015 № 6, підписано пам'ятку про подавання вагонів № 1529, згідно з якою 08.09.2016 о 09:20 год. останньому передано вагони № 95798260, № 95395521, № 95643953, № 95669453 та № 95328217. Будь-яких зауважень щодо справності вагонів, пошкодження запірно-пломбувальних пристроїв чи інших пошкоджень представником ПрАТ «Укрелеваторпром» зазначено не було.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційні акти складаються при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу після нього. У разі неможливості скласти комерційний акт в указаний термін він складається у всіх випадках не пізніше наступної доби (п. 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року № 334).

Як вбачається із матеріалів справи, 08.09.2016 о 09:50 год. уповноваженими представниками ПрАТ «Укрелеваторпром» складено акт переважування № б/н, відповідно до якого останніми було встановлено відхилення маси брутто вантажу від зазначеної у залізничній накладній від 03.09.2016 № 40517922 маси. Кожний із вказаних вагонів був опломбований непошкодженими запірно-пломбувальними пристроями відправника (позивача), які не знімались.

У зв'язку з цим, 08.09.2016 позивач направив начальнику станції Одеса-Порт Іванову В.В. лист № 02/08-09/16, в якому просив скласти комерційний акт або акт загальної форми, що підтверджує невідповідність маси вантажу відправленій масі.

У відповідь на вказаний лист начальник станції у листі від 08.09.2016 № 1541 повідомив, що зазначені вагони подані на вивантаження 08.09.2016 о 09:20 год., які були прийняті представником ПрАТ «Укрелеваторпром» на підставі пам'ятки № 1529 без зауважень. Крім того, завантажений відправником вантаж, що прибув у непошкодженому вигляді, з непошкодженими ЗПП відправника видаються без перевірки маси та кількості, у зв'язку з чим підстави для складання комерційного акту відсутні.

Пунктом 16 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, встановлено, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил, одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях не загального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагону (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень.

Після звернення позивача із скаргою від 09.09.2016 № 01/19-09/16 в.о. начальника виробничого підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» повідомив у листі від 12.09.2016 № ДНМ-1-08/803, що за результатами службової перевірки підстав для складання комерційних актів та порушень працівниками ст. 52 Статуту залізниць, п.п. 12, 15 розділу 8 «Правил видачі вантажів» немає.

13.09.2016 позивач звернувся до начальника станції Одеса-Порт із листом № 01/13-09/16, в якому просив виділити представника для присутності при переважуванні вагонів та комісійній видачі вагонів у присутності представників поліції та Одеської торгово-промислової палати, на що начальник станції у листі від 13.09.2016 № 1569 відмовив у зв'язку з відсутністю підстав для комісійної видачі вагонів.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.09.2016 представниками позивача та ПрАТ «Укрелеваторпром» було складено акт приймання товару за кількістю та виявленої недостачі товару № 13/09, у ході якої при відкритті спірних вагонів і прийманні товару з 14:15 до 19:30 год. комісією було виявлено нестачу товару в кількості 15250 кг.

Також, 13.09.2016 позивачем подано до Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області заяву щодо таємного викрадення невстановленими особами зерна ріпака із вагонів у кількості 15 тон у період з 03.09.2016 до 08.09.2016 зі станції Каланчак до станції Одеса-Порт, на підстав якої порушено кримінальне провадження № 0000890 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, станом на час розгляду даної справи в суді жодних відомостей щодо результатів досудового розслідування позивачем не подано.

Після того, 14.09.2016 Одеською регіональною торгово-промисловою палатою складено акт експертизи № УТЭ-1908 за участю представника позивача, яким встановлено нестачу вантажу в кількості 15250 кг. Поряд із цим, в акті також зазначено, що вагони були опломбовані непошкодженими ЗПП відправника, течі вантажу немає. Однак, у вагонах № 95328217, № 95669453 між кришкою та горловиною розвантажувального люка містяться сліди монтажної піни, зажате насіння олійних культур; у вагонах № 95643953, № 95395521, № 95798260 на поверхні горловини та кришці середнього розвантажувального люка також містяться сліди монтажної піни, зажате насіння олійних культур та приварена до зовнішній поверхні горловини люка металева пластина. При відкритті завантажувальних люків у всіх вагонах було виявлено воронкоподібне поглиблення насіння в напрямку середнього розвантажувального люка.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, вантаж вантажоодержувачу був виданий 08.09.2016, про що свідчить підписана представником ПрАТ «Укрелеваторпром» без жодних зауважень пам'ятка про подавання вагонів, а експертизу щодо нестачі вантажу проведено лише 14.09.2016. Між тим, доказів, що підтверджували б неможливість втрати вантажу під час перебування вагонів на залізничній під'їзній колії, позивачем не подано. Знаходження спірних вагонів з 08.09.2016 до 13.09.2016 на під'їзній колії дільниці № 1 ПрАТ «Укрелеваторпром», що перебуває під державною охороною, не є безумовним доказом втрати вантажу до його прибуття на станцію 08.09.2016 о 04:25 год.

Крім того, завантажений відправником вантаж прибув у справних вагонах закритого типу (хоперах), без ознак течі, з непошкодженими ЗПП відправника, що є підставою для його видачі відповідачем без перевірки маси та кількості.

Таким чином, судом встановлено, що залізницею було доставлено до станції призначення та видано вантаж у відповідності до ст. 52 Статуту, та підстави для складання комерційного акту на підставі ст. 129 Статуту були відсутні.

Відповідно до статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Приписами ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Водночас, згідно з підпунктом а) ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у втраті вантажу, у той же час позивачем доказів протилежного не подано. Посилання позивача на судові вироки стосовно організованих злочинних груп, які здійснювали таємне викрадення чужого майна - зернової продукції з вагонів залізничних потягів на території станції «Колосіївка» за мовчазною згодою співробітників залізниці судом відхиляються, оскільки вказані вироки стосуються інших обставин та жодних чином до обставин даної справи не відносяться.

Ураховуючи наведене, оскільки факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу та наявність його вини у втраті вантажу належним чином не доведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків за втрачений вантаж у розмірі 152807,06 грн.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 06.06.2017

Суддя Я.В. Маринченко