ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа № 925/348/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом приватного підприємства «Патріот В» до дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Центрукргеологія» про стягнення 81 509,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - приватне підприємство «Патріот В» звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Центрукргеологія» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору на охорону обєкта № 04/11 від 19.01.2015 року, 69 790,60 грн. основного боргу за період з 01.09.2016 по 15.01.2017, 6 860,24 грн. пені, 4 127,48 грн. інфляційних втрат, 731,00 грн. 3% річних станом на 15.03.2017, що разом складає 81509,32 грн., та відшкодування судових витрат.

Представник позивача в засіданні суду позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно безпідставно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Згідно з п. 3.9.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, подані позивачем докази є достатніми для вирішення спору по суті, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позовні вимоги задовольняє повністю з наступних підстав.

19.01.2015 року між відповідачем, як замовником, та позивачем, як виконавцем, було укладено Договір на охорону обєкта № 04/11 від року (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого замовник зобовязався передати, а виконавець прийняти під охорону об'єкт, визначений в дислокації, а саме адмінбудинок і транспортний вїзд, розташовані за адресою вул. Чкалова, 13 в м. Черкаси (Додаток 1 до Договору).

У Договорі сторони домовились, зокрема, про наступне:

п. 8.1 - вартість наданих послуг за цим Договором визначається та узгоджується Протоколом погодження договірної ціни, який є невідємною частиною цього Договору і становить 15564 грн. 81 коп. за один місяць охорони з 01.01.2015 року до 31.12.2015 року (Додаток № 2 до Договору);

п. 8.2 - факт надання замовнику охоронних послуг підтверджується Актом наданих послуг, який складається щомісячно та затверджується повноважними представниками замовника та виконавця. Акт повинен бути наданий виконавцем замовнику у термін до 01 числа місяця наступного за звітним;

п. 8.4 - оплата замовником вартості охоронних послуг здійснюється щомісячно до 15 числа місяця наступного за звітним;

п. 8.5 - у разі, якщо замовник прострочив виконання грошового зобовязання щодо здійснення обовязкової і повної оплати послуг виконавця в строки, передбачені п. 8.4 Договору, виконавець має право нарахувати замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості наданих послуг за кожен день прострочення;

п. 11.5 - незалежно від умов розірвання Договору всі фінансові та майнові розрахунки здійснюються сторонами згідно з умовами цього Договору.

На виконання умов Договору, відповідно до актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №0000669 за вересень 2016 року на суму 15564,81грн., № 0000805 за жовтень 2016 року на суму 15564,81грн., № 0000873 за листопад 2016 року на суму 15564,81грн., № 0000942 за грудень 2016 року на суму 15 564,81грн. виконавець виконав і передав, а замовник прийняв послуги, які є предметом договору, на загальну суму 62259,24 грн.

Вказані акти підписано представниками сторін без зауважень, що свідчить про відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов Договору, тобто, відповідач не заперечував стосовно наданих послуг за підписаними актами.

15.12.2016 відповідач звернувся з листом № 402/01 до позивача, в якому повідомив про розірвання договору охорони № 04/11 від 19.01.2015 року на підставі п. 11.3. цього договору та просив припинити з 15.01.2017 року надання послуг охорони по цьому договору.

Відповідач послуги охорони, отримані по договору № 04/11 від 19.01.2015 року протягом періоду з 01.09.2016 по 15.01.2017 не оплатив, за розрахунком позивача заборгованість відповідача за цей період становить 69790,60 грн., вимога позивача про стягнення якої, а також пені, інфляційних втрат і 3% річних за її прострочення є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору на охорону обєкта № 04/11 від 19.01.2015 року, вимоги позивача витікають із прав і обовязків сторін за цим Договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг, загальні положення про послуги главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх видів договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати, що Договір позивачем виконувався, зобов'язання оплатити позивачеві надані послуги визнавались.

Отже, відповідно до встановлених обставин справи та приписів вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що строк виконання зобовязання відповідача щодо оплати вартості отриманих послуг на суму 69790,60 грн. настав, зазначене зобовязання ним не виконане, наявність і розмір спірної заборгованості належними і допустимими доказами не спростовано.

За таких обставин вимогу позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 69790,60 грн. боргу суд вважає обґрунтованою, доказаною і такою, що підлягає задоволенню.

У звязку з простроченням відповідачем грошового зобовязання з оплати наданих послуг охорони, позивач просить стягнути 6860,24 грн. пені, 4127,48 грн. інфляційних втрат, 731,00 грн. 3% річних за період прострочення чергових щомісячних платежів станом на 15.03.2017.

Відповідно до ст.ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК України, неможливість виконання зобовязання не звільняє сторони від обовязку виконати зобовязання в натурі, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій.

Виконання зобовязання, згідно зі ст. 546 ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення 6860,24 грн. пені передбачена пунктом 8.5 Договору, відповідає приписам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст.ст. 230 ч. 1, 231 ч. 4, 6 ГК України, вимога позивача про стягнення 4127,48 грн. інфляційних втрат та 731,00 грн. 3% річних відповідає приписам ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування проведені окремо на заборгованість по кожному акту за фактичні періоди прострочення, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним і в такому розмірі теж підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд позов визнає обґрунтованим і доказаним, тому із зазначених в позові підстав його задовольняє повністю, заперечення відповідача визнає безпідставним і відхиляє.

На підставі статті 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Центрукргеологія», ідентифікаційний код юридичної особи 01432478, місцезнаходження: 18030, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Чкалова, 13 на користь приватного підприємства «Патріот В», ідентифікаційний код юридичної особи 35754754, місцезнаходження: 18002, АДРЕСА_1 69 790 грн. 60 коп. основного боргу, 6 860 грн. 24 коп. пені, 4 127 грн. 48 коп. інфляційних втрат, 731 грн. 3% річних та 1600грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 02.06.2017 року.

Суддя В.М. Грачов