ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа № 911/3977/16

Господарський суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючий суддя Христенко О.О.

суддя Подоляк Ю.В.

суддя Мальована Л.Я.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/3977/16

за позовом ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Альянс Україна»,

м. Київ

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Логістик»,

м. Бровари

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЛВН Лімітед»,

м. Вінниця

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 К»,

м. Київ

2. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», м. Київ

про стягнення 544 734,46 грн.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність № 1454-17 від 26.12.2016;

від відповідача: ОСОБА_5, договір № 17-10/2016 від 17.10.2016, ордер КВ № 310036

від 02.02.2017, адвокат;

від третьої особи на стороні позивача: не з`явився;

від третіх осіб на стороні відповідача: 1. не з`явився;

2. ОСОБА_6, довіреність № 0464 від 15.05.2012

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області звернулось ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Альянс Україна" (надалі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Логістик" (надалі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 544 734,46 грн., виплаченого третій особі за Генеральним договором добровільного страхування вантажів в результаті настання страхового випадку.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскільки він виплатив страхове відшкодування страхувальнику - ТОВ "ЛВН Лімітед" за Генеральним договором добровільного страхування вантажів № TRS 4340 від 20.10.2014, у зв'язку із настанням страхового випадку (зникнення товару), до позивача перейшло право вимоги до ТОВ "ОСОБА_2 Логістик" як до експедитора, відповідального за схоронність товару та завдані ТОВ "ЛВН Лімітед" збитки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3977/16 та призначено розгляд справи на 11.01.2017 то 10 год. 10 хв.

В судовому засідання 11.01.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 20.01.2017 о 10 год. 30 хв.

В судовому засіданні 20.01.2017 відповідач надав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», оскільки між відповідачем та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладений Договір страхування відповідальності експедитора від 14.05.2015.

В судовому засіданні 20.01.2017 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме, що у відповідача («експедитора») відсутня вина у втраті вантажу, що належав треій особі ТОВ «ЛВН Лімітед», оскільки вантаж для перевезення переданий перевізнику ТОВ «ОСОБА_3 К», яке несе ризик знищення вантажу та відповідальність за його збереження, тому позивач не набув право вимоги до відповідача. Також відповідач зазначив, що його цивільна відповідальність, як експедитора, була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за договором страхування відповідальності експедитора від 14.05.2015.

Ухвалою суду від 20.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «ЛВН Лімітед» (власник вантажу, що передавався для перевезення), залучено до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. ТОВ «ОСОБА_3 К» (перевізник вантажу), 2. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик за Договором страхування відповідальності експедитора), розгляд справи відкладено на 03.02.2017 о 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 03.02.2017 позивач надав письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 03.02.2017 представник третьої особи 2 на стороні відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що господарським судом м. Києва розглядалась справа № 910/19380/16 за позовом ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 440 000,00 грн. страхового відшкодування на підставі Догвору добровільного страхування відповідальності експедитора від 14.05.2015, рішенням суду в позові було відмовлено, оскільки вантаж фактично було доставлено та вивантажено не за адресою, яка зазначена в товарно-транспортних накладних, тобто вантаж було видано неправомочному одержувачу, а водієм не дотримано умов договору та Інструкції для водіїв. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 рішення господарського суду м. Києва від 05.12.2016 у справі № 910/19380/16 залишено без змін.

Ухвалами суду від 03.02.2017 розгляд справи відповідно до ст. 77 ГПК України було відкладено на 14.02.2017 о 10 год. 00 хв. та продовжено строк розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України.

Через канцелярію суду (вх. № 3335/17 від 13.02.2017) відповідач надав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16 (подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду України).

Через канцелярію суду (вх. № 3337/17 від 13.02.2017) відповідач надав клопотання про фіксування судового процесу з допомогою звуказиписувального технічного засобу, яке на підставі ст. 81-1 ГПК України задоволено судом.

В судовому засіданні 14.02.2017 відпоівдач надав клопотання про колегіальний розгляд справи, яке на підставі ст. 4-6 ГПК України судом задоволено.

Ухвалою суду від 14.02.2017 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляд в касаційній інстанції справи № 910/19380/16 та призначено колегіальний розгляд справи № 911/3977/16.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів та ухвали від 17.02.2017 справу № 911/3977/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Христенко О.О. судді Подоляк Ю.В., Мальована Л.Я. та призначено розгляд справи на 15.03.2017 о 10 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 3720/17 від 20.02.2017) третя особа на стороні позивача ТОВ «ЛВН Лімітед» надала письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що між ТОВ «ЛВН Лімітед» та позивачем укладений генеральний договір добровільного страхування вантажів. На підставі договору транспортно-експедиційного обслуговування при організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, укладеного між відповідачем та ТОВ «ЛВН Лімітед», та заявки на перевезення від 28.06.2016, відповідач здійснював перевезення вантажу ТОВ «ЛВН Лімітед» на загальну суму 1 053 108,96 грн. ТОВ «ЛВН Лімітед» 29.06.2016 звернулося до позивача із повідомленням про настання страхової події зникнення належного ТОВ «ЛВН Лімітед» вантажу. 30.06.2016 ТОВ «ЛВН Лімітед» звернулося до відповідача з претензією про відшкодування завданих збитків у розмірі 1 053 108,96 грн., яка була визнана відповідачем в повному обсязі. На підставі договору страхування, укладеного між ТОВ «ЛВН Лімітед» та позивачем, позивач виплатив ТОВ «ЛВН Лімітед» страхове відшкодування у розмірі 544 734,46 грн., тому до позивача перейшло право вимоги до винної сторони відповідача, а тому третя особа ТОВ «ЛВН Лімітед» підтримує позовні вимоги позивача та просить суд задовольнити їх в повому обсязі.

Через канцелярію суду (вх. № 5565/17 від 14.03.2017) відповідач надав повторне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16.

Ухвалою суду від 15.03.2017 розгляд справи відповідно до ст. 77 ГПК України було відкладено на 03.04.2017 о 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 03.04.2017 відповідач надав клопотання про направлення матеріалів справи № 911/3977/16 до слідчого відділу Вінницького ВП ГУ НП України, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004989 від 30.06.2016; клопотання про призначення судової економічної експертизи щодо вирішення питання чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок розміру страхового відшкодування умовам генерального договору добровільного страхування вантажів, укладеного між позивачем та ТОВ «ЛВН Лімітед».

Ухвалою суду від 03.04.2017 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про направлення матеріалів справи № 911/3977/16 до слідчого відділу Вінницького ВП ГУ НП України та відкладено розгляд справи відповідно до ст. 77 ГПК України на 12.04.2017 о 14 год. 30 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 7805/17 від 12.04.2017) відповідач надав доповнення до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 12.04.2017 відповідач надав повторне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16; клопотання про залучення у якості співвідповідача по даній справі ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Ухвалою суду від 12.04.2017 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відмовлено у задоволенні клопотанні відповідача про призначення судової економічної експертизи, розгляд справи відповідно до ст. 77 ГПК України відкладено на 26.04.2017 о 14 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 12.04.2017 продовжено строк розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 12.04.2017 відмовлено у прийнятті зустрічного позову ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» до 1. ТДВ «Альянс Україна», 2. ТОВ «ЛВН Лімітед» про визнання генерального договору добровільного страхування від 20.10.2014 недійсним для його спільного розгляду з первісним позовом.

Через канцелярію суду (вх. № 8755/17 від 26.04.2017) відповідач надав повторне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16.

В судовому засіданні 26.04.2017 відповідач надав клопотання про призначення технічної експертизи звіту про здійснення перевезення вантажу, наданого ТОВ «ЛВН Лімітед» позивачу.

Ухвалою суду від 26.04.2017 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею іншої справи № 910/19380/16 та відкладено розгляд справи на 17.05.2017 о 14 год. 30 хв.

Через канцелярію суду (вх. № суду 9881/17 від 17.05.2017) відповідач надав уточнене кллопотання про призначення технічної експертизи щодо визначення орієнтовного часу виготовлення останньої сторінки звіту від 30.06.2016 про фактично здійснені перевезення за період з 01.06.2016 по 30.06.2016, щодо орієнтовного часу нанесення відтисків печаток та нанесення підписів на вказану сторінку, щодо визначення орієнтовного часу виготовлення додаткової угоди № 8/1 від 18.02.2016 до генерального договору добровільного страхування вантажів та орієнтовного часу нанесення підписів та печаток на зазначену додаткову угоду.

Зазначене клопотання обґрунтоване відповідачем тим, що він не згоден з Додатковою угодою № 8/1 від 18.02.2016 до генерального договору добровільного страхування вантажів, укладеною між ТОВ «ЛВН Лімітед» та позивачем, якою до Договору внесено застереження щодо покриття шахрайських дій третіх осіб.

Колегія суддів відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про призначення технічної експертизи документів, оскільки предметом розгляду у справі № 911/3977/16 є стягнення 544 734,46 грн., сплачених у якості страхового відшкодування третій особі, а не оскарження генерального договору добровільного страхування вантажів та додаткових угод до нього, укладених між ТОВ «ЛВН Лімітед» та позивачем.

Через канцелярію суду (вх. № 9882/17 від 17.05.2017) відповідач надав клопотання про витребування доказів, яке судом відхиляється, оскільки позивачем в судовому засіданні 17.05.2017 надано додаткові письмові пояснення з додатками, які є документами, які вимагав витребувати у позивача відповідач у своєму клопотанні. Також в судових засідання було оглянуто оригінали документів.

У судових засіданнях представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

У судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні позивача ТОВ «ЛВН Лімітед», присутній у судовому засіданні 15.03.2017, підтримав позовні вимоги позивача та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник третьої особи на стороні відповідача ТОВ «ОСОБА_3 К» у судові засідання жодного разу не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» надав письмові пояснення по справі та заперечував залучення його співвідповідачем у справі № 911/3977/16, оскільки вимоги відповідача до нього щодо стягнення страхового відкодування є предметом розгляду у справі № 910/19380/16.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем, відповідачем, третіми особами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третіх осіб, присутніх в судових засіданнях, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2014 року між ТДВ "Альянс Україна" («страховик», надалі - позивач) та ТОВ «ЛВН Лімітед» («страхувальник») був укладений Генеральний договір добровільного страхування вантажів № TRS 4340 (надалі - договір страхування).

Відповідно до п. 4 договору страхування предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням вантажем, що перевозиться, та зазначається у повідомленнях або звітах страхувальника відповідно до п. 18 Договору.

Згідно п. 18.1 договору стахування позивач приймає на страхування всі перевезення вантажів страхувальника, здійснені протягом строку дії договору, за умовами виконання страхувальником вимог, передбачених даним договором. Страхування вантажів здійснюється на підставі письмових звітів (п. 18.2 договору страхування).

Відповідно до п. 18.3 договору страхування фактичний обсяг перевезень за відповідний звітний період зазначається в звіті, який надається позивачу протягом 7 робочих днів з дня закінчення відповідного звітного періоду.

Страхова сума вставлюється у розмірі дійсної вартості вантажу та зазначається в звітах (п. 11 договору страування).

Згідно п. 17.1 договору страхування страхова премія за цим договором сплачується страхувальником за кожен звітний період. Додатковою угодою № 12 від 31.05.2016 до договору страхування встановлені звітні періоди, а саме з 01.06.2016 по 30.06.2016 є двадцять першим звітним періодом.

Відповідно до п. 17.3 договору страхування прогнозована страхова премія за кожен звітний період, крім першого, дорівнює фактичному розміру страхової премії за попередній звітний період і розраховується шляхом множення фактичного обсягу перевезень за попередній звітний період відповідно до акту звірки розрахунків на страховий тариф, зазнаений в п. 13 договору страхування, зазначається у відповідному акті звірки розрахунків та сплачується у строк, що вказаний у акті звірки розрахунків.

ТОВ «ЛВН Лімітед» 30.06.2016 складений звіт про фактично здійснені перевезення за договором страхування за період з 01.06.2016 по 30.06.2016, у якому під порядковим номером 179 зазначено перевезення вантажу (алкогольні напої), страхова сума 1 053 108,96 грн., маршрут перевезення Немирів-Дрогобич, відправник - ТОВ «ЛВН Лімітед», отримувач ТОВ «Львівська пивна компанія», номерні знаки транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення ВС6518ЕЕ/ВС1567ХР. Вказаний звіт підписаний представниками позивача та ТОВ «ЛВН Лімітед» та скріплений відбитками печаток (в судовому засіданні оглянуто оригінал зазначеного документа).

Позивачем та ТОВ «ЛВН Лімітед» 30.06.2016 підписаний акт звірки розрахунків страхових платежів за договором страхування за звітний період з 01.06.2016 по 30.06.2016, в якому зазначено страхову суму за всіма перевезеннями протягом звітнього періоду 158 947 990,15 грн., страховий платіж в сумі 98 785,62 грн. та зазначено дату сплати страхового платежу до 29.07.2016.

ТОВ «ЛВН Лімітед» 26.07.2016 сплатило страховий платіж в сумі 98 785,62 грн., що підтверджується випискою за банківського рахунку позивача.

18 лютого 2016 року між позивачем та ТОВ «ЛВН Лімітед» укладено додаткову угоду № 8/1, якою сторони погодили з 19.02.2016 доповнити розділ 18 Умов добровільного страхування вантажу, які є додатком 1 до договору страхування, застереженням щодо покриття шахрайських дій третіх осіб, а саме незважаючи на будь-які положення та умови, що зазначені в п. 6.1.21 Умов, за цим договором в межах ліміту відповідальності, зазначеного нижче в цьому застереженні, підлягають відшкодуванню збитки, що настали в результаті шахрайських дій третіх осіб. Ліміт відповідальності позивача за покриттям, що надається за цим застереженням, складає 550 000,00 грн. по одному та кожному страховому випадку та агрегатно за весь строк дії договору.

Згідно п. 14 договору стахування франшиза (частина збитків, що не відшкодовується страховиком) становить 0,5% від страхової суми по кожному перевезенню, але завжди не менше 1 300,00 грн.

31 травня 2016 року між ТОВ «ЛВН Лімітед» та позивачем укладено Додаткову угоду № 12 до договору страхування, якою п. 15 договору викладено в наступній редакції: «Період страхування з 00 год. 00 хв. 25.10.2014 і діє до 24 год. 00 хв. 31.07.2016».

Відповідно до п. 13.1 Умов добровільного страхування вантажу, які є додатком 1 до договору страхування, при викрадені, втраті всього чи частини застрахованого вантажу сума страхового відшкодування визначається як різниця між дійсною вартістю застрахованого вантажу і дійсною вартістю частини застрахованого вантажу, що залишилась. Із суми страхового відшкодування вираховується франшиза, передбачена договором страхування.

Розділом 11 Умов добровільного страхування вантажу, які є додатком 1 до договору страхування, передбачено дії страхувальника при настанні страхового випадку, розділом 12 зазначених Умов встановлений перелік документів, які подаються страхувальником у разі настання страхового випадку.

Згідно п. 13.10 Умов добровільного страхування вантажу, які є додатком 1 до договору страхування, строк прийняття рішення відносно виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування складає 20 календарних днів з дня надання страхувальником страховику останнього з необхідних документів, передбачених зазначеними Умовами.

Відповідно до п. 13.14 Умов добровільного страхування вантажу, які є додатком 1 до договору страхування, у разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування виплата здійснюється страхувальнику з дня отримання страховиком страховоо акту підписаного обома сторонами впродовж 15 робочих днів якщо сума страхового відшкодування перевищує 100 000,00 грн.

Згідно п. 13.5 Умов добровільного страхування вантажу, які є додатком 1 до договору страхування, після виплати страхового відшкодування позивачу у межах виплаченої ним суми страхового відшкодування переходять права вимоги до третіх осіб, що несуть відповідальність за заподіяні збитки.

Також судом встановлено, що 01.10.2014 між ТОВ "ЛВН Лімітед" («замовник») та ТОВ "ОСОБА_2 Логістик" («експедитор») був укладений договір транспортно-експедиційного обслуговування при організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні № Л01-ТЭО Україна 01-10.2014 (надалі - договір експедиційних послуг), відповідно до якого ТОВ «ЛВН Лімітед» доручає, а відповідач («експедитор») за плату та за рахунок коштів замовника приймає на себе зобов`язання по транспортно-експедиційному обслуговуванню, до якого входять, але не обмежуються наступним: планування та організація перевезення вантажів замовника, отримання необхідних документів, виконання інших формальностей, контроль за навантаженням та розвантаженням вантажу замовника, проведення взаєморозрахунків та інше.

Згідно п. 1.3 договору експедиційних послуг у своїй діяльності, при виконанні своїх зобов`язань за договором, відповідач діє від свого імені, діє за дорученням замовника та має право залучати до надання послуг третіх осіб, сплачує за їх послуги грошовими коштами, які перераховані замовником. Покладення відповідачем на третю особу зобов`язання перед замовником не звільняє самого експедитора (відповідача) від відповідальності перед замовником за виконная умов даного договору. Відповідач відповідає перед замовником за дії та недоліки третіх осіб, залучених ним для виконання даного договору, а також за невиконання або неналежне виконаня третіми особми зобов`язань, як за свої власні дії.

Відповідно до п. 4.2.11 експедиційного договору експедитор (відповідач) зобов`язується нести відповідальність за збереження прийнятого для перевезення та експедирування вантажу замовника.

Відповідач несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу, псування, пошкодження вантажу при його транспортуванні з моменту прийняття вантажу від вантажовідправника та до моенту передавання вантажу вантажоодержувачу (п. 7.3 експедиційного договору).

Згідно п. 7.4 експедиційного договору (в редакції Додаткової угоди від 01.03.2015) за втрату, псування, пошкодження, та нестачу вантажу, в тому числі 1 одиниці вантажу, вказаної в ТТН та видатковій накладній, відповідач відшкодовує замовнику, або за погодженням із замовником, іншім особам, якими понесені ризики за втрату, псування, пошкодження та нестачу вантажу під час настання такого випадку, відповідно до договірних відносин з замовником, збитки в повному об`ємі, на підставі акту про пошкодження (нестачу) вантажу, який засвідчує факт нанесення шкоди та причин його виникнення. Нанесені збитки розраховуються виходячі із вартості втраченого, зіпсованого, пошкодженого або відсутнього вантажу, який зазначений замовником (вантажовідправником) у вантажосупровідних документах. Розмір відшкодування за повністю втрачений (відсутній), пошкоджений або зіпсований вантаж не може перевищувати вартості вантажу, зазначеної в вантажосупровідних документах.

Відповідно до Додаткової угоди від 30.12.2015 дію експедиційного договору було продовжено до 31.12.2016.

На підставі експедиційного договору та заявки № ЛВЛ00007887 від 28.06.2016 вантажовідправником ТОВ «ЛВН Лімітед» було замовлено у відповідача перевезення вантажу - алкоголних напоїв з м. Немирів до м. Дрогобич, дата та час доставки вантажу вантажоодержувачу ТОВ «Львівська пивна компанія» до 08:00 29.06.2016. Транспортні засоби ВС6518ЕЕ/ВС1567ХР, водій ОСОБА_7

Як свідчать матеріали справи, для перевезення вантажу ТОВ «ЛВН Лімітед» передало відповідачу алкогольні вироби (горілка та настоянки ТМ «Nemiroff») у кількості 25 500 одиниць масою брутто 20 077 кг на загальну суму 1 053 108,96 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними № 3355 та № 3356 від 28.06.2016 (перевізником у ТТН зазначено відповідача).

Станом на 30.06.2016 вантаж не був доставлений вантажоодержувачу - ТОВ «Львівська пивна компанія» м. Дрогобич.

До Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінниціькій області звернувся із заявою ОСОБА_8, у якій просив прийняти міри до ОСОБА_7, який шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, являючись співробітником ТОВ «ОСОБА_3 К» заволодів майном належним ТОВ «ЛВН Лімітед», а саме на підставі договору № Л01-ТЭО Україна 01-10.2014, укладеного 01.10.2014 між ТОВ «ОСОБА_2 Лгістик» та ТОВ «ЛВН Лімітед», та договору-заявки № ЛВЛ00007887 від 28.06.2016, отримав згідно товарно-транспортних накладних № 3355 та 3356 від 28.06.2016 алкогольні напої, та мав доставити їх у м. Дрогобич Львівської області, проте цього не зробив, тим самим завдавши матеріального збитку ТОВ «ЛВН Лімітед».

За вказаним фактом слідчим Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області було порушено кримінальне провадження № 0004989 від 30.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 зобов`язано слідчого визнати ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» потерпілим у кримінальному провадженні № 0004989 від 30.06.2016. В ухвалі суду зазначено, що слідчим суддею встановлено, що ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» завдано майнового збитку, що випливає з договору-заявки № ЛВЛ00007887 від 28.06.2016, укладеного між ТОВ «ЛВН Лімітед» та ТОВ «ОСОБА_2 Логістик», відповідно до умов якого ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» несе повну відповідальність перед замовником (ТОВ «ЛВН Лімітед»).

29.06.2015 відповідно до умов договору страхування ТОВ «ЛВН Лімітед» звернулося до позивача з повідомленням про настання страхової події та з заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивач, розглянувши подану заяву, а також надані з нею документи, на підставі страхового акту № 0134111 від 18.08.2016, розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № 0134111 від 18.08.2016, здійснив виплату страхового відшкодування своєму страхувальнику ТОВ «ЛВН Лімітед» у сумі 544 734,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1894 від 18.08.2016 з відмітками банку. Сума страхового відшкодування розрахована наступним чином: 550 000,00 грн. (ліміт відповідальності страховика за договором страхування) 5 265,54 грн. (франшиза 0,5% від вартості вантажу) = 544 734,46 грн.

ТОВ «ЛВН Лімітед» звернулось з претензією вих. № 09-27/0907 від 30.06.2017 до відповідача із вимогою перерахувати на рахунок ТОВ «ЛВН Лімітед» суму завданих збитків у розмірі 1 053 108,96 грн., у зв`язку із неналежним виконанням умов експедиційного договору.

Відповідач ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» надало відповідь вих. № 168 від 15.08.2016 на претензію ТОВ «ЛВН Лімітед», в якій визнало претензію в повному обсязі та висловило готовність здійснювати відшкодування вартості втраченого майна в розмірі 1 053 108,96 грн., оскільки відповідальність за втрачений вантаж замовника згідно з експедиційним договором покладена на експедитора ТОВ «ОСОБА_2 Логістик».

Платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи, відповідач відшкодував ТОВ «ЛВН Лімітед» 451 913,55 грн. збитків.

У зв'язку із здійсненням виплати страхового відшкодування, 29.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 460/01.03 про відшкодування виплаченого позивачем ТОВ «ЛВН Лімітед» страхового відшкодування в сумі 544 734,46 грн.

Відповідач надав відповідь вих. № 235 від 17.11.2016 на вказану претензію позивача, в якій претензію не визнав, оскільки перевезення здійснювало безпосередньо ТОВ «ОСОБА_3 К» на підставі Договору-заявки № ЛВЛ00007887 від 28.06.2016, укладеного між відповідачем та ТОВ «ОСОБА_3 К», тому відповідальною особою за завдані збитки, до якої переходить право вимоги страховика, є саме ТОВ «ОСОБА_3 К».

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

З урахуванням викладеного, оскільки позивач виплатив суму страхового відшкодування за генеральним договором добровільного страхування вантажів № TRS 4340 від 20.10.2014 на користь ТОВ «ЛВН Лімітед» у розмірі 544 734,46 грн., позивач має право на компенсацію виплаченої ним суми страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" з осіб, відповідальних за завдані збитки.

Позивач вважає, що такою відповідальною особою є експедитор - ТОВ "ОСОБА_2 Логістик", яке має відповідати за позовом. Відповідач проти цього заперечував та вказав, що відповідальною особою за завданий збиток є перевізник - ТОВ «ОСОБА_3 К».

З метою реалізації договору транспортно-експедиційного обслуговування по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом, укладеного між відповідачем та ТОВ «ЛВН Лімітед», 28.06.2016 між ТОВ "ОСОБА_2 Логістик" («замовник») та ТОВ «ОСОБА_3 К» («виконавець») був укладений договір-заявка № ЛВЛ00007887 про надання транспортно-експедиційних послуг в межах України, відповідно до якого виконавець зобов'язується виконати перевезення автомобільним транспортом за замовленням замовника за маршрутом м. Немирів м. Дрогобич.

Відповідно до п.п. «е» п. 6 вказаного договору-заявки виконавцеь несе повну матеріальну відповідальність перед замовником (відповідачем) за збереження вантажу з моменту завантаження до моменту його розвантаження. За втрату, псування, пошкодження або нестачу вантажу, у тому числі 1 одиниці вантажу, зазначеної в ТТН та видатковій накладній, виконавець незалежно від наявності його вини відшкодовує відповідачу збитки в повному обсязі на підставі акту про пошкодження (нестачу) вантажу, що встановлює факт настання збитку і причини його виникнення.

Між відповідачем («страхувальник») та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» («страховик») укладений Договір страхування відповідальності експедитора № 312.994062859.0047 від 14.05.2015.

Господарським судом м. Києва розглядалась справа № 910/19380/16 за позовом ТОВ «ОСОБА_2 Логістик» до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 440 000,00 грн. страхового відшкодування за договором страхування відповідальності експедитора № 312.994062859.0047 від 14.05.2015.

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.12.2016 у справі № 910/19380/16, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 відмовлено у задоволенні позову. Як вбачається з мотивувальної частини постанови, копія якої наявна в матеріалах справи, предметом позву є стягнення страхового відшкодування за договором страхування відповідальності експедитора № 312.994062859.0047 від 14.05.2015 за страховим випадком: зникнення вантажу алкогольних напоїв, вантажовідправником яких є ТОВ «ЛВН Лімітед» на підставі товарно-транспортних накладних № 3355 та 3356 від 28.06.2016.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 та рішення господарського суду м. Києві від 05.12.2016 у справі № 910/19380/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду м. Києва. Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.04.2017 призначено розгляд справи № 910/19380/16 на 18.05.2017.

Згідно ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

При цьому експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб, експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ст. 932 ЦК України).

Частиною 3 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" також передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

Як вбачається з пунктів 1.3, 4.2.11 та 7.3 експедиційного договору покладення відповідачем на третю особу зобов`язання перед замовником не звільняє самого експедитора (відповідача) від відповідальності перед замовником за виконная умов даного договору. Відповідач відповідає перед замовником за дії та недоліки третіх осіб, залучених ним для виконання даного договору, а також за невиконання або неналежне виконаня третіми особми зобов`язань, як за свої власні дії. Експедитор (відповідач) зобов`язується нести відповідальність за збереження прийнятого для перевезення та експедирування вантажу замовника. Відповідач несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу, псування, пошкодження вантажу при його транспортуванні з моменту прийняття вантажу від вантажовідправника та до моенту передвання вантажу вантажоодержувачу.

Враховуючи вищевикладене відповідач відповідає за збереження вантажу прийнятого як ним до перевезення, так і залученими ним третіми особами, свій обов`язок відшкодувати вартість втраченого вантажу перед ТОВ «ЛВН Лімітед» відповідач визнав у відповіді на претензію та здійснив часткове відшкодування вартості втраченого товару. Оскільки ТОВ «ЛВН Лімітед» отримало страхове відшкодування в сумі 544 734,46 грн. за генеральним договором добровільного страхування вантажів, то відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перешло право вимоги до відповідача, яке ТОВ «ЛВН Лімітед» мало до відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Логістик» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Оникієнка Олега, 134, ) на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-г, ) 544 734 (П`ятсот сорок чотири тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 46 коп. страхового відшкодування та 8 171 (Вісім тисяч сто сімдесят одну) грн. 02 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 08.06.2017.

Головуючий суддя О.О. Христенко

суддя Ю.В.Подоляк

суддя Л.Я.Мальована