РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4593/17 29.05.17 р.

За позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №7 в інтересах держави

в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин"

про відшкодування збитків, заподіяних державі 59 970,94 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Супрун Д.О. за довіреністю № 9-07/09 від 03.01.2017 р.;

від відповідача: Хававка Є.М.. за довіреністю №2-309 від 28.03.2017 р.;

від прокуратури: Винник О.О. сл. посвідчення від 15.12.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №7 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" про відшкодування збитків, заподіяних державі в розмірі 59 970,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища м. Києва встановлено здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, без отримання відповідного дозволу, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та спричинило державі шкоду в розмірі 59 970,94 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.04.2017 р.

06.04.2017 р. через відділ діловодства суду від прокуратури надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

10.04.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 10.04.2017 р. представник відповідача не з'явився, проте 07.04.2017р. через відділ діловодства суду від останнього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.04.2017р. розгляд справи відкладено на 11.05.2017 р.

05.05.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

11.05.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

У судовому засіданні 11.05.2017 р. представник відповідача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 11.05.2017 р. задоволено подане клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 29.05.2017 р.

У судовому засіданні 29.05.2017 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що 19.12.2013 року Приватним акціонерним товариством «Київмлин» отримано дозвіл № 0-10014 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з терміном дії з 19.12.2013 р. по 19.12.2018 р. на стаціонарні джерела, які здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин та що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 83.

Крім того зазначив, що відповідач 21.04.2015 року отримав дозвіл № 0-10082 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з терміном дії з 21.04.2015 р. по 21.04.2025 р. на стаціонарні джерела викиду, які здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин та що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 83.

Також зазначив, що користується тими ж самими джерелами викиду, якими користувалося Приватне акціонерне товариство «Київмлин» зазначеними у дозволі № 0-10014.

За таких обставин, відповідач вважає, що у період з 01.02.2015 р. по 20.04.2015 р. дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами був виданий саме на стаціонарні джерела викиду, які здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин та які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 83, а тому позовні вимоги на думку останнього є безпідставними та необґрунтованими, внаслідок чого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 29.05.2017 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу Державної екологічної інспекції у м. Києві № 585 від 01.09.2016 р. та направлення на перевірку № 654 від 01.09.2016 р., у період з 01.09.2016 р. по 21.09.2016 р. державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища у м. Києві в присутності головного інженера Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" ОСОБА_4, проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №05/651а, яким встановлено, що відповідачем допущені наступні порушення:

1)Здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди у період з 01.02.2015 р. по 20.04.2015 р.

2)В процесі господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" утворюються відходи лампи люмінесцентні та відходи, які містять ртуть, інші зіпсовані або відпрацьовані; батареї свинцеві зіпсовані або відпрацьовані; масла та мастила моторні, трансмісійні інші зіпсовані або відпрацьовані; матеріали фільтрувальні зіпсовані, відпрацьовані чи забруднені; обладнання електронне загального призначення зіпсоване, відпрацьоване; папір та картон пакувальні зіпсовані, відпрацьовані чи забруднені; шини, зіпсовані перед початком експлуатації, відпрацьовані, пошкоджені чи забруднені під час експлуатації; брухт чорних металів дрібний інший; брухт кольорових металів дрібний інший; відходи комунальні (міські) змішані, у т.ч. сміття з урн; відходи змішані будівництва та знесення будівель і споруд; залишки зернові від очищення зерна, підприємством здійснено розрахунок показника загального утворення відходів який становить 905,25 умовних одиниць, однак не подано у 2016 р. Декларацію про відходи на об'єкт, за адресою: м. Київ, вул. Межигірська 83.

Зазначений акт підписаний головним інженером Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" ОСОБА_4 без зауважень та заперечень.

21.09.2016 за результатами перевірки винесено припис №05/297, яким відповідача зобов'язано:

1)Надати до Державної екологічної інспекції у місті Києві довідку щодо кількості годин роботи джерел викидів по кожному джерелу окремо за період з 01.02.2015 р. по 20.04.2015 р.

2)Подати Декларацію про утворення відходів на 2016 р. та представити до Державної екологічної інспекції у місті Києві.

На підставі акту перевірки працівником позивача 21.09.2016 складено протокол про адміністративне правопорушення № 01241 та винесено постанову № 01241 від 21.09.2016 про накладення на головного інженера Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" ОСОБА_4 адміністративного стягнення у розмірі 136 грн. 00 коп., який оплачено ним в повному обсязі.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки №05/651а, припис №05/297, протокол про адміністративне правопорушення №01241, постанова №01241 від 21.09.2016 р. про накладення адміністративного стягнення, є чинними, ніким не оскаржені і не скасовані.

На підставі вищевказаних перевірок позивач здійснив розрахунок розмірів збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (без дозволу) від джерел викидів Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", згідно з яким розмір збитків складає 59 970,94 грн.

Проте відповідач заподіяні збитки в добровільному порядку не відшкодував.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень; викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин, а норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела-гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

За приписами статті 10 вказаного Закону підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, вживати заходи щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. При цьому, до першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування.

Так, п.п.2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.02., передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п'ять років: суб'єкту господарювання, об'єкт якого відповідно до законодавства належить до першої групи, - Мінприроди за погодженням з Держсанепідслужбою; суб'єкту господарювання, об'єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби.

Для отримання дозволу суб'єкт господарювання: оформляє заяву; готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання; проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони; розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов'язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди; обґрунтовує розміри нормативних санітарно-захисних зон, проводить оцінку витрат, пов'язаних з реалізацією заходів щодо їх створення; проводить оцінку та аналіз витрат, пов'язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря; готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства.

Отже, як вбачається з аналізу вищевикладених норм, за відповідачем закріплений обов'язок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами виключно на підставі дозволу, незалежно від потужностей (засобів), за допомогою яких такі викиди здійснюються.

Разом з тим, заперечення відповідача стосовно того, що він користується тими ж самими джерелами викиду, якими користувалось Приватне акціонерне товариство «Київмлин» зазначеними у дозволі № 0-10014 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з терміном дії з 19.12.2013 р. по 19.12.2018 р. на стаціонарні джерела, які здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин та що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 83, судом відхиляються з огляду на їх безпідставність.

Крім того, відповідач підтверджує те, що лише 21.04.2015 року отримав дозвіл № 0-10082 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з терміном дії з 21.04.2015 р. по 21.04.2025 р. на стаціонарні джерела викиду, які здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин та що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 83.

у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач отримував від Державного управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря який би діяв станом на момент проведення перевірок.

Викладене свідчить, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що підтверджено актом перевірки № 05/651а та не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

У той же час, порушення законодавства про охорону атмосферного повітря тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря несуть особи, зокрема винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до Закону (ст.33 Закон України "Про охорону атмосферного повітря").

Відповідно до ст.34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

При цьому, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до п.5 Рекомендацій Президії Вищого арбітражного суду України №02-5/215 від 01.04.1994 "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені статтями 1166 та 1187 Цивільного кодексу України, застосовують і при вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Факт здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" без дозволу підтверджується наявними в матеріалах справи Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря № 05/651а.

Так, за змістом п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, що затверджений Наказом №464 від 10.09.2008 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

З огляду на вищенаведене, враховуючи що факт порушення відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря у вигляді викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу підтверджується матеріалами справи і відповідачем у встановленому порядку не спростований, суд дійшов висновку, що відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати завдані державі збитки внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, враховуючи принцип презумпції вини, саме відповідач повинен довести, що збитки завдано не з його вини.

Разом з тим, відповідач під час розгляду справи не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження того, що він вжив всіх дієвих і достатніх заходів з метою недопущення порушення законодавства в сфері охорони атмосферного повітря.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем не вжито всіх належних заходів для своєчасного отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд дійшов висновку про наявність вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" в порушенні законодавства України про охорону атмосферного повітря та наявності у нього обов'язку відшкодувати завдані цим збитки.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008 р..

При цьому, п.п.2.1.2, 2.7.1 Методики встановлено, що наднормативними викидами вважаються зокрема, викиди забруднюючих речовин на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства і розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Згідно п. 4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1,2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою:

З = Мі х 1.1П х Аі х Кт х Кзі

Де: Мі - маса і-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т;

1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Аі - безрозмірний показник відносної небезпечностї і-тої забруднюючої речовини;

Кт - коефіцієнт, що вираховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

При цьому, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду забруднюючих речовин, віднесеного до основних джерел викидів, здійснюється за формулами викладеними в п.3 Методики.

Відповідно до п.4 Оглядового листа №01-06/20/2014 від 14.01.2014 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" збитки, завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

Позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснено розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду без дозволу, які складають 59 970,94 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду без дозволу, суд встановив, що він є вірним і відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема вищезазначеній Методиці.

Відповідно до ст.42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами п. "г" ч. 4, ч. 6 ст. 47 вказаного Закону державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Статтею 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2017 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Отже, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, з відповідача підлягає стягненню завдана ним шкода порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища до Державного бюджету України та міського бюджету міста Києва у розмірі 59 970,94 грн., а саме: 30% в доход спеціального фонду Державного бюджету України та 70% в доход спеціального фонду місцевого бюджету міста Києва.

За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги, що судом встановлено всі необхідні елементи складу збитків, а відповідачем належними та допустимими доказами не було спростовано вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" у порушенні порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, керуючись тим, що позивачем представлено вірний розрахунок розміру збитків, заподіяних відповідачем державі в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду без дозволу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин або на підтвердження факту часткової або повної сплати заявлених позивачем до стягнення збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги прокурора обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, 81, ) на користь Державного бюджету України (30%) та бюджету м. Києва (70%) збитки, завдані державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 59 970 (п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 94 коп. на поточний розрахунковий рахунок в Банк Управління Державного Казначейства в місті Києві одержувач УДКСУ у Подільському районі міста Києва на р/р 0008, МФО 820019, одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, , код бюджетної класифікації 24062100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, 81, ) на користь прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 45/9, , рахунок: № 1062; код: 02910019; банк: ДКСУ, м. Київ; код банку: 820172) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 02.06.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна