ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.06.2017 р. Справа№914/1211/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З. при секретарі судового засідання Прокопів І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія Новояворівськ

про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 22.06.2016 року у справі № 914/1211/16 таким, що не підлягає виконанню

у справі:

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія Новояворівськ, м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області

про: стягнення 7 439 140,17 грн.

за участю представників сторін:

від заявника (відповідача у справі): ОСОБА_1- представник (довіреність від 10.05.2016 р.);

від позивача у справі: ОСОБА_2 представник (довіреність від 14.01.2015 р.)

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю Енергія Новояворівськ подано на розгляд Господарського суду Львівської області заяву (вх.№ 2035 від 10.05.2017р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №914/1211/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія Новояворівськ про стягнення 7 439 140,17 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Львівської області заяву для розгляду передано судді Галамай О.З.

Ухвалою суду від 12.05.2017 р. заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 18.05.2017 р.

Ухвалою суду від 18.05.2017 р. розгляд заяви продовжено в порядку ст.69 ГПК України та відкладено її розгляд на 06.06.2017 р з підстав, викладених в ухвалі суду.

В судовому засіданні 06.06.2017 р. представник заявника (відповідача у справі) підтримав заяву з підстав, викладених у ній. Зокрема, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ у справі №914/1211/16 .

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви з підстав, викладених у запереченні (вх.№17473/17 від 17.05.2017 р.).

Розглянувши дану заяву та матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.06.2016 р. у справі № 914/1211/16, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено частково і стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія-Новояворівськ (81053, Львівська область, Яворівський район, м.Новояворівськ, вул.Б.Пасічника 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001. м. Київ. вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 1 289 614,97 грн. пені, 291 445,65 грн. - 3% річних, 4 148 561,72 грн. інфляційних втрат та 105 288,56 грн. судового збору.

В решті позовних вимог, а саме: в стягненні 1 331 129,88 грн. пені, 4 608,32 грн. -3% річних та 373 779,63 грн. інфляційних втрат, відмовлено.

На виконання рішення суду від 06.06.2016 р. видано судовий наказ від 22.06.2016 року.

10.05.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія Новояворівськ подано Господарському суду Львівської області заяву про визнання наказу щодо стягнення пені, інфляційних втрат і 3 % річних таким, що не підлягає виконанню з підстав списання цих сум відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Як вбачається із заперечень на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх.№17473/17 від 17.05.2017р.), стягувач (ПАТ НАК Нафтогаз України) не погоджується із доводами заявника, вважає заяву необґрунтованою та безпідставною, такою що суперечить нормам матеріального права, зокрема з таких підстав: заявником не подано доказів участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості у визначеному Законом порядку, та, відповідно, не надано доказів включення підприємства боржника до відповідного реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а тому відсутні підстави вважати боржника, тобто заявника, учасником процедури врегулювання заборгованості перед стягувачем як постачальником природного газу, тоді як неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування та проценти річних підлягають списанню лише за умови виконання вимог Закону щодо участі у процедурі врегулювання заборгованості, вважає стягувач. Крім того, стягувач вважає доводи заявника про те, що вказаний Закон не вимагає від сторін будь-яких дій і заборгованість визнається списаною автоматично зі вступом в дію цього Закону невірним, оскільки враховуючи вимоги Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії у заявника з 30.11.2016 року виникло право на списання заборгованості зі сплати пені, інфляційних нарахувань, трьох процентів річних, на стягнення яких видано наказ, але не автоматично, як вважає заявник, а відповідно до певної процедури, яка має засвідчуватись певними документами. Стягувач зазначає, що норма ч.4 ст.117 Господарського процесуального кодексу України визначає можливість припинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, лише внаслідок наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто, обставини, на підставі яких господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, мають бути безспірними та безпосередньо засвідчувати факт припинення зобовязань боржника. ТзОВ НВП Енергія Новояворівськ не надано документів, підтверджуючих списання ПАТ НАК Нафтогаз України заборгованості, яка обліковується за підприємством відповідача зі сплати пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, тому неможливо ,вважає стягувач, зробити висновок про відсутність обовязку боржника (заявника) перед кредитором (позивачем) з виконання наказу суду, або видачі його помилково, що позбавляє господарський суд підстав для застосування приписів ч.4 ст.117 ГПК України.

При вирішенні заяви по суті суд виходив з наступного.

Згідно наказу Господарського суду Львівської області від 22.06.2016 р. у справі №914/1211/16, який відповідач просить визнати таким, що не підлягає виконанню в частині, стягуються пеня, інфляційні втрати та 3 % річних, які нараховані за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013 р. щодо оплати отриманого природного газу, а також судові витрати.

Відповідач обґрунтовує заяву положеннями частини 3 статті 7 "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), який набрав чинності 30 листопада 2016 року.

Статтею 1 Закону визначено яка саме кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу за спожитий природний газ підлягає врегулюванню.

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (частина 1 статті 3 Закону).

Відповідно до статті 3 Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року № 93 затверджено "Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром", яким визначені дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.06.2016 року у справі №914/1211/16 встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія Новояворівськ до порушення провадження у справі погасило перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" борг за поставлений газ за січень-грудень 2014 р. на умовах договору від 27.11.2013 р. №1103/14 ТЕ-21, проте за несвоєчасне виконання зобов'язань боржник має відшкодувати кредитору втрати від інфляції, 3 % річних та пеню. Отже, до набрання чинності Законом заборгованість боржника за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, була погашена.

Згідно з приписами частини 3 статті 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Зазначена норма Закону є підставою для Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" і Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Енергія Новояворівськ списати з відображенням у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності сум пені, інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, яка погашена до 30 листопада 2016 року.

За змістом частин 2 і 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, якщо обов'язок відсутній повністю чи частково і перелік підстав для того не є вичерпним.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у Постанові від 19 квітня 2017 року у справі №912/487/15-г.

Відповідач не має заборгованості за спожитий у 2014 році природний газ, оскільки така була погашена до подання позову до суду та до 30.11.2016 року, тобто, до вступу в законну силу Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Таким чином, застосуванню до даних спірних правовідносин підлягають положення п.3 ст.7 вказаного Закону, які встановлюють, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Додаткові умови для списання сум пені, інфляційних втрат та відсотків річних при відсутності кредиторської заборгованості за спожитий природний газ на день набрання чинності Законом, не вимагаються.

Нараховані пеня, інфляційні втрати та три відсотки річних у даному випадку підлягають списанню сторонами згідно приписів ч.3 статті 7 Закону.

Доводи позивача щодо відсутності відповідача у реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, спростовуються імперативними приписами ч.3 ст.7 Закону №1730-У111, якою списання неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, поставлено в залежність від набрання чинності вказаним Законом.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія Новояворівськ про визнання наказу у справі №914/1211/16, виданого 22.06.2016 року Господарським судом Львівської області, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія Новояворівськ на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 1 289 614,97 грн. пені, 291 445,65 грн. - 3% річних, 4 148 561,72 грн. інфляційних втрат - підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.117, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробн6ичого підприємства Енергія Новояворівськ (вх.№17473/17 від 17.05.2017 р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 289 614,97 грн. пені, 291 445,65 грн. - 3% річних, 4 148 561,72 грн. інфляційних втрат - задоволити.

2. Визнати наказ Господарського суду Львівської області від 22.06.2016 р. у справі №914/1211/16 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства Енергія-Новояворівськ ((81053, Львівська область, Яворівський район, м.Новояворівськ, вул.Б.Пасічника 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001. м. Київ. вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 1 289 614,97 грн. пені, 291 445,65 грн. - 3% річних, 4 148 561,72 грн. інфляційних втрат - таким, що не підлягає виконанню.

3.Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя Галамай О. З.