РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017Справа №910/3497/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited")

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скілінг"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича (третя особа 1)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко" (третя особа 2)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс" (третя особа 3)

2) Публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "РВС Банк" (третя особа 4)

про визнання недійсним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання недійсним договору купівлі-продажу

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача: Закалюк О.З. (дов. б/н від 20.03.2017);

від відповідача 1: Гладишенко М.І. (дов. від 09.11.2016);

від відповідача 2: Серта О.В. (дов. від 20.02.2017);

від третьої особи 1:не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: Гладишенко М.І. (дов. від 05.12.2016);

від третьої особи 4: Куліш В.В. (дов. № 01/17 від 03.01.2017);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скілінг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" про визнання недійсним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2017 порушено провадження у справі №910/3490/17, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 - Приватоного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, розгляд справи призначено на 23.03.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2017 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Дочірнє підприємство "Фірма "Дайленко", та на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс" та Публічне акціонерне товариство "Перехідний банк "РВС Банк", розгляд справи відкладено на 18.04.2017.

14.04.2017 та 18.04.2017 представником позивача через загальний відділ суду подано клопотання про залучення документів до матеріалів справи, а також письмові заперечення на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скілінг".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2017 розгляд справи відкладено на 04.05.2017.

04.05.2017 представником позивача подані письмові заперечення на відзив та клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

04.05.2017 представником відповідача 1 через загальний відділ суду подано письмові пояснення по справі.

Крім того, 04.05.2017 представниками позивача, відповідачів 1,2 та третіх осіб 3,4 було подано спільне клопотання про продовження строку вирішення спору .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 строк розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 23.05.2017.

Представники позивача, відповідачів та третіх осіб 3, 4 в судове засідання 23.05.2017 з'явились.

Представники третіх осіб 1, 2, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання 23.05.2017 не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ефенес пропертіз" зареєстроване як юридична особа відповідно до Закону про компанії Республіки Кіпр.

22.07.2008 між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого, в свою чергу, є Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК», та Дочірнім підприємством «Фірма «Дайленко» було укладено кредитний договір № 638 (далі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику мультивалютну кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США та гривні на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання, передбачені договором.

30.07.2008 з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором приватним акціонерним товариством "Омега банк" та майновим поручителем позичальника - ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» укладено іпотечний договір № 638/ІП-3 (далі - Іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою C.М. за реєстровим № 4517, щодо передачі в іпотеку приміщення, а саме: нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16, з № 1 по № 11, №№ 11а, 12, 13 (групи приміщень №18) фізкультурно-оздоровчого комплексу (в літері А), загальною площею 1 324,60 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Вказане майно належало на праві власності ТОВ "Efenes properties limited" на підставі Свідоцтва про право власності, НОМЕР_1, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради 30.05.2005 на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 30.05.2005 №836-В. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі здійснено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстровій книзі №89П-71 за реєстровим №6179-а 06.07.2005.

Іпотекою також забезпечені вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки витрат, в т.ч. витрат з оплати юридичних та інших послуг юридичних та (або) фізичних осіб; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

За умовами пункту 4.1 Іпотечного договору іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором ці зобов'язання не будуть виконані.

31.12.2014 між ПАТ "Омега банк" як продавцем та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" як покупцем укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за Кредитним договором, відповідно до якого всі права за Кредитним договором передані новому кредитору - ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит".

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 152 ПАТ "Омега Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив у даному банку тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015.

05.05.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на базі публічного акціонерного товариства "Омега Банк" створено Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «РВС Банк», якому 03.07.2015 передано активи публічного акціонерного товариства "Омега Банк".

02.06.2015 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 111 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Омега Банк" до 03.07.2015, включно, та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Омега Банк".

03.07.2015 за актом приймання передачі № 124/07/2015-К ПАТ "Омега Банк" передало ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» права на активи неплатоспроможного банку; додатком № 1 до акту зафіксовано набуття ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» прав вимоги до позичальника за Кредитним договором від 22.07.2008 № 638 на загальну суму 4369866, 27 дол. США.

18.09.2015 ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" здійснив позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором і зареєстрував за собою право власності на зазначений вище предмет іпотеки - нерухоме майно.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 у справі № 826/24434/5 визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни індексний номер № 24568213 від 18.09.2015 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ "Перехідний банк «РВС Банк» нерухомого майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№1, 1а, 3, № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

22.09.2016 позивач у даній справі здійснив відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які стали власниками відповідно 1/3, 1/6 та 1/2 часток нерухомого майна - предмету іпотеки.

Вказана обставина позивачем у справі не спростовується.

30.09.2016 ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» за договором про відступлення права вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 3046, відступив належні йому права вимоги за Кредитним договором та права за Іпотечним договором на користь ТОВ «ФК «Арбо Фінанс».

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.06.2016 у справі № 910/8536/16, що набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» до ПАТ «Омега Банк», ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» про визнання недійсним Акту № 124/07/2015-К від 03.07.2015 приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС» банк» в порядку правонаступництва прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега Банк». Згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України відповідні обставини не доводяться у розгляді даної справи.

У позові позивач зазначає, що 04.07.2015 за договором купівлі-продажу ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека кредит" усі права за Кредитним договором передані ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент".

08.12.2016 ТОВ "Фінансова компанія "Арбо Фінанс" за договором про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4176, відступило право вимоги за Кредитним договором і права за Іпотечним договором новому кредитору - ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг".

26.12.2016 ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг" внаслідок невиконання позивачем умов Кредитного договору здійснило позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. За рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. № 33186072 про Державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на предмет іпотеки зареєстроване за ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг", що підтверджено довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2016 № 77279727.

30.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг" як продавцем та ТОВ " БФ Груп" як покупцем укладений договір купівлі - продажу (реєстровий номер 2397), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого відповідач 1 передав у власність відповідача 2 фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання недійсним Договору купівлі-продажу позивач послався на відсутність у відповідача 1 права позасудового звернення на предмет іпотеки внаслідок накладення станом на 26.12.2016 арешту на предмет іпотеки та заборони його відчуження. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем 1 не було надано доказів направлення позивачеві письмової вимоги про виконання порушеного зобов'язання, що є порушенням ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

Також в основу позовних вимог позивач поклав доводи про сплив 23.08.2014 строку позовної давності щодо пред'явлення вимог за Кредитним договором, в той час як з вимогою до ТОВ "Фірма "Дайленко".

Судом встановлено, що відповідно до вимоги ПАТ "Сведбанк" від 08.08.2011 № 5789, що була надіслана позичальнику ТОВ "Фірма "Дайленко" та отримана ним 12.08.2011, ПАТ "Сведбанк" запропонував ДП "Фірма "Дайленко" виконати протягом 10 календарних днів з дати одержання вказаної вимоги зобов'язання за Кредитним договором (повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитною лінією, пені).

Також позивач зазначив, що станом на 26.12.2016 ухвалою Господарського суду Житомирської області у справі № 906/1058/14 зупинено виконання ДП "Фірма "Дайленко" зобов'язань, зокрема, за Кредитним договором.

Будинок, на приміщення якого звернуто стягнення і які в подальшому відчужені відповідачем 1, наказом Міністерства культури та туризму України від 03.02.2010 № 58/0/16-10 внесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України як пам'ятка архітектури місцевого значення, охоронний № 573/4-Кв.

За доводами позивача в порушенням вимог ст. 18 Закону України "Про охорону культурної спадщини" відповідачем 1 не отримано згоди відповідного органу охорони культурної спадщини щодо відчуження предмету іпотеки.

Відповідачі проти вимог позову заперечили, надавши суду письмові відзиви на позовну заяву.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правовідносини сторін у справі врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Закону України "Про іпотеку", умовами укладеного між ПАТ "Омега банк" та майновим поручителем позичальника - ТОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед», Іпотечним договором.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт набуття 18.09.2016 ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором.

В подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 у справі № 826/24434/5 визнано протиправним та скасувано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни індексний номер № 24568213 від 18.09.2015 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ Перехідний банк «РВС Банк» нерухомого майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№1, 1а, 3, № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного відносини між ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" як кредитором та ДП "Фірма "Дайленко" як позичальником, а також ТОВ "Ефенес пропертіз лімітед" як майновим поручителем були трансформовані у відносини кредитора та боржників, оскільки було скасовано процедуру звернення стягнення кредитором на заставлене майно. У вказаній частині судом приймаються до уваги доводи відповідача 1, викладені у відзиві від 22.03.2017 на позовну заяву.

З урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації, ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" подано заяву про поновлення у Державному реєстрі речових прав на об'єкти нерухомого майна за запису про обтяження нерухомого майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№1, 1а, 3, № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, чинність Іпотечного договору не була припинена і зобов'язання сторін за ним залишилися незмінними.

Як свідчать матеріали справи, шляхом укладення декількох договорів про відступлення вимоги право вимоги за Кредитним договором та, відповідно, Іпотечним договором набуло ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг", що не спростовано сторонами у справі.

Таким чином, позивачем у справі не надано доказів відсутності у ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг" права позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

Щодо доводів позивача у справі про неправомірність позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок накладення арешту на вказане майно суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому вказаним Законом.

Умовами для реалізації права на звернення стягнення на предмет іпотеки є державна реєстрація іпотеки у відповідному реєстрі, а також умова, що вказана іпотека має бути вищою за пріоритетом порівняно з іншими вимогами до боржника.

Відповідно до положень п. 6.1 постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 № 1125 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Таким чином, судом не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача у справі про неможливість позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок накладення арешту на предмет іпотеки.

До того ж, постановою начальника Відділення державної виконавчої служби шевченківського районного управління юстиції ГТУЮ в м. Києві від 28.12.2016 вказане майно було звільнене з-під арешту внаслідок помилкового накладення арешту на нього постановою державного виконавця від 13.01.2015 № 45622249.

Щодо доводів позивача про сплив строку позовної давності суд зазначає таке.

Позовна давність за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2013 у справі № 27/319, що набрало законної сили згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2013, з ДП "Фірма "Дайленко" стягнуто заборгованість за Кредитним договором.

12.06.2013 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано накази.

За таких обставин трирічний строк позовної давності, встановлений для вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, станом на момент звернення відповідача 1 з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки не сплив.

Судом також не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача про дію мораторію на задоволення вимог кредиторів ДП "Фірма "Дайленко", введеного ухвалою Господарського суду Житомирської області у справі № 906/1058/14, оскільки введення мораторію зупиняє виконання зобов'язань виключно боржником (ДП "Фірма "Дайленко"), а не інших майнових поручителів (ТОВ "Ефенес пропертіз лімітед").

Відповідно до дозволу від 22.12.2016 № 060-9468, копія якого наявна у матеріалах справи, Департамент культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив. що не має наміру реалізовувати своє переважне право купівлі нерухомого майна, що є предметом іпотеки та одночасно культурною спадщиною. Орган охорони культурної спадщини не заперечував проти звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказані обставини спростовують доводи позивача про відсутність названого вище дозволу.

Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що 22.09.2016 позивач у даній справі здійснив відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які стали власниками відповідно 1/3, 1/6 та 1/2 часток нерухомого майна - предмету іпотеки.

Вказана обставина позивачем у справі не спростовується.

Таким чином, позивач на момент вчинення відповідачем дій щодо позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки не був власником предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачем у справі належними та допустимими доказами не доведено, що оспорюваним зверненням стягнення на предмет іпотеки відповідачем 1 порушено права або охоронювані законом інтереси позивача у справі.

За таких обставин у задоволенні вимоги про визнання недійсним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі якого відповідач 1 набув право власності на предмет іпотеки, слід відмовити за необгрунтованістю.

Судом встановлено, що 30.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг" як продавцем та ТОВ " БФ Груп" як покупцем укладений договір купівлі - продажу (реєстровий номер 2397), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого відповідач 1 передав у власність відповідача 2 фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Щодо вимоги про визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу суд зазначає таке.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтями 207, 208 Господарського кодексу. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 Цивільного кодексу України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів

Правочин може бути визнаний судом недійсним з підстав, передбачених законом.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» роз'яснено, що, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (абзац 4 пункт 2.1).

Позивачем у справі не доведено наявності порушень вимог закону, а також наявності інших підстав для визнання недійсним спірного договору купівлі - продажу.

Враховуючи викладене, а також необґрунтованість вимог щодо визнання недійсним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі якого відповідач 1 набув право власності на предмет іпотеки, у задоволенні вимоги про визнання недійсним спірного договору купівлі - продажу слід відмовити за необґрунтованістю.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі з покладенням судових витрат в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 23.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 29.05.2017.

Суддя В.О. Демидов