КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 910/16187/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Чорної Л.В.

За участю представників сторін:

від відповідача-2 (апелянта): Зарубін В.Б. - за довіреністю б/н від 28.03.2017;

від позивача: Радзевіл А.В. - за довіреністю № 2443 від 11.11.2016;

від відповідача-1: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест - Комп'ютерний світ» на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/16187/16 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Радикал банк», с. Петропавловська Борщагівка, Київська обл.

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест енд Комплексні рішення», м. Київ

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест - Комп'ютерний світ», м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, ОСОБА_4

про стягнення 1 012 672,76 грн.,

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (надалі-позивач/ПАТ «Радикал Банк» звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест енд Комплексні рішення» (надалі-відповдач-1/ТОВ «Діавест енд Комплексні рішення») та товариства з обмеженою відповідальністю ««Діавест - Комп'ютерний світ» (надалі - відповідач-2/ТОВ «Діавест - Комп'ютерний світ») про стягнення 1 012 672,76 грн.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем-1 умов кредитного договору № КЛ -5400/1-980 від 10.10.2013, яке (невиконання) спричинило виникнення заборгованості, яка підлягає до стягнення з позичальника - товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест енд Комплексні рішення» та поручителя - товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Комп'ютерний світ»

Ухвалою від 11.10.2016 залучено ОСОБА_4 до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 (надалі- третя особа).

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/16187/16 (суддя Домнічева І.О.) позов задоволено повністю; стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Комп'ютерний Світ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест Енд Комплексні рішення» на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» прострочену заборгованість за сумою кредиту 500 000 (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп., прострочену заборгованість за користування кредитними коштами у розмірі 142 184 (сто сорок дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 06 коп., пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914 (тридцять сім тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. 54 коп., пеню за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724 (двісті п'ятдесят чотири тисячі сімсот двадцять чотири) грн. 16 коп., пеня за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850 (сімдесят сім тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 15 190 (п'ятнадцять тисяч сто дев'яносто) грн. 09 коп.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 530, 610, 611, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 232 Господарського кодексу України та ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ «Діавест - Комп'ютерний світ» (надалі- апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Радикал Банк» до ТОВ «Діавест Комп'ютерний світ» скасувати та прийняти нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду відновлено ТОВ «Діавест - Комп'ютерний світ» пропущений процесуальний строк на звернення з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/16187/16; апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.02.2017.

03.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Діавест Енд Комплексі рішення» надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017, відповідно до яких останнє просить апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача -2 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача до відповідача-2 відмовити повністю.

03.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого третя особа просила апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

06.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

20.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача -1 надійшли пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/1097/17 від 22.03.2017 у зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/16187/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.03.2017 для розгляду справи № 910/16187/16 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді Чорна Л.В., Отрюх Б.В.

23.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ «Радикал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому останнє просило апеляційну скаргу ТОВ «Діавест Комп'ютерний світ» залишити без задоволення, а рішення господарського суду від 15.11.2016 залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ «Діавест - Комп'ютерний Світ» на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/16187/16 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І.(доповідач у справі), судді: Отрюх Б.В., Чорна Л.В.

У судовому засіданні представник апелянта (відповідача-2) підтримав доводи апеляційної скарги,з викладених у ній підстав.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечував, з викладених у відзиві підстав.

Представник відповідача-1 та третя особа у судове засідання не з'вились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка сторін ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.05.2017 не визначалась обов'язковою, Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача-1 та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2 (апелянта), обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцем господарським судом, що 10.10.2013 між ПАТ «Радикал Банк», як кредитодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Діавест Енд Комплексні рішення», як позичальником було укладено кредитний договір №КЛ-5400/1-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії,

Відповідно до 1.1. кредитного договору згідно якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користуванням кредитом, комісії та інші платежі (п. 1.1. кредитного договору).

Пунктом. 1.1.1.кредитного договору сторони визначили, що ліміт кредитної лінії 500 000,00 грн.

Термін остаточного повернення кредиту 09.10.2014 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або законодавством ( п. 1.1.2. кредитного договору).

Відповідно до 1.1.3 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом 22% річних та може бути змінена при видачі кожної з частин кредиту (траншу кредиту), в межах кредитної лінії, за рішенням уповноваженого органу кредитодавця щодо користування грошовими коштами, рішення про видачу яких в межах розміру ліміту кредитної лінії розглядається уповноваженої органом кредитодавця.

Порядок нарахування процентів визначений п. 2.7 кредитного договору.

Відповідно до п. 2.7.4 кредитного договору проценти за користування кредитом/траншем нараховуються на суму щоденного фактичного залишок заборгованості за кредитом/траншем кредиту.

Згідно з п. 2.8.1 кредитного договору, проценти нараховані за місяць відповідно до п. 2.7 цього договору, позичальник зобов'язаний сплачувати на рахунок № 5400, відкритий у кредитодавця, щомісяця, не пізніше 10-го календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Відповідно до п. 2.10 кредитного договору позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі у разі, зокрема, наявності простроченої заборгованості за кредитом/траншем кредиту, нарахованими процентами та комісіями, штрафними санкціями, передбаченими кредитним договором.

У разі несвоєчасного погашення кредиту/траншу кредиту, сплати процентів та комісій, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, передбаченої п. 1.1.3 кредитного договору, від суми непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ ( п. 4.2. кредитного договору).

У пункті 4.3 кредитного договору сторони визначили, що в разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2-3.3.15, 3.3.17 кредитного договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2% від суми заборгованості за кожен випадок порушення.

Пунктом 4.9 кредитного договору встановлено, що строк позовної давності, який застосовується для стягнення штрафних санкцій, складатиме 3 роки.

06.05.2015 року між ТОВ «Діавест Енд Комплексні рішення» та ПАТ «Радикал Банк» укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, відповідно до якого, зокрема, термін остаточного повернення кредиту був продовжений до 01.07.2015.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що в забезпечення виконання своїх зобов'язань в порядку виконання п. 1.3.1. кредитного договору між позичальником, ТОВ «Дівест - Коп'ютерний світ», як поручителем та ПАТ «Радикал Банк», як кредитодавцем 10.10.2013 був укладений договір поруки № ДП-5400/1-980-1.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитодавцем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення суми кредитів, наданих в межах ліміту кредитної лінії, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором № КЛ-5400/1-890 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 10.10.2013, що укладений між кредитодавцем та позичальником та додатковими договорами (угодами) до кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому.

Також, в забезпечення виконання ТОВ «Діавест Енд Комплексні рішення» своїх зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Радикал Банк» та фізичною особою ОСОБА_4 10.10.2013 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В. Черняк, зареєстровано в реєстрі за № 2024.

Згідно з п. 2.1. договору іпотеки фізична особа ОСОБА_4 з метою забезпечення належного виконання зобов'язання , що випливає з кредитного договору передає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором,ю нерухоме майно, а саме:

Житлове приміщення - двоповерховий житловий будинок (літера «А») разом з господарськими будівлями та спорудами: прибудова (літера "а"), ганок (літера «а.», ганок (літера «а»), загальною площею 210, 1 кв. метрів, житловою площею 131,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

земельну ділянку загальною площею 384 кв. метрів, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться: АДРЕСА_1

Позивач виконав умови кредитного договору № КЛ-5400/1-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 10.10.2013 належним чином.

Однак, позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору внаслідок чого, за даними банка, загальна сума заборгованості станом на 14.03.2016 складає 1 012 672, 76 грн., з яких, 500 000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 142 184,06 гривень - прострочена заборгованість за користування кредитними коштами, 37 914,54 гривень - пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів, 254 724,16 гривень - пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту. Вказане й стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Крім того , місцевим господарським судом встановлено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 № 769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 "Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» Савельєвій Анні Миколаївні на 2 роки з 10.11.2015 року до 09.11.2017 року включно.

Відповідно до п. 5. ч. 2. статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на Уповноважену особу Фонду покладено повноваження заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

У відповідноств до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором ( ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України)

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею т. 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Місцевим господарським судом встановлено, що ТОВ «Діавест Енд Комлексні Рішення» були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту за умовами кредитного договору №КЛ-5400/1-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 10.10.2013, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом в розмірі складає 1 012 672, 76 грн., з яких, 500 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 142 184,06 гривень - прострочена заборгованість за користування кредитними коштами, 37 914,54 гривень - пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів, 254 724,16 гривень - пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту.

Відповідачем-1 не надано належних доказів погашення кредитної заборгованості.

Статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Крім того, позивач на підставі п. п. 4.2.- 4.3., 4.9. кредитного договору провив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724,16 грн. та пеню за несвоєчасне погашення прострочених процентів у розмірі 37914,16 грн., пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн.

Проаналізувавши та перевіривши розрахунки суду, зроблені в оскаржуваному рішенні, та розрахунок пені позивача колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано визначено арифметично вірний розмір пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724,16 грн., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів у розмірі 37914,16 грн. та пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн. а відтак зробив правомірний висновок, що вимога позивача про стягнення пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914, 54 грн., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724, 16 грн., пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн., нарахованих позивачем у зв'язку з простроченням виконання відповідачем-1 зобов'язання за кредитним договором на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії № КЛ-5400/1980 від 10.10.2013 з урахуванням додаткових угод до нього, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином колегія суддів погоджується з правомірністю задоволення позовних вимог місцевим господарським судом в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест Енд Комплексні рішення» (відповідач-1) простроченої заборгованості за сумою кредиту 500 000,00 грн., простроченої заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 142 184, 06 грн., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914, 54 грн., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724, 16 грн., пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення заборгованості з поручителя (відповідача-2), як солідарного боржника, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. ст. 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника та поручителя не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, з договору поруки № ДП-5400/1-980-1 від 10.10.2013 випливає, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобов'язань боржника та поручителя перед кредитодавцем не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено колегією суддів боржник (відповідач-1) зобов'язався повернути кредит у строк до 01.07.2015, а оскільки ПАТ «Радикал Банк» (позивач) звернувся до боржника (відповідач-1) та поручителя (відповідача-2) з позовом 01.09.2016, тобто із пропуском зазначеного в частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку, обов'язок поручителя (порука) припинився.

Враховуючи вищевикладене, а саме, у зв'язку з припинення обов'язку поручителя (відповідача-2) у розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України, та, відповідно, припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя, позовні вимоги в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Компютерний Світ» простроченої заборгованості за сумою кредиту 500 000,00 грн., простроченої заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 142 184, 06 грн., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914, 54 грн., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724, 16 грн., пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн. не підлягають задоволенню.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 10.09 2014 у справі № 6-28цс14, від 20.04.2016 у справі № 6-2662 цс15 та від 14.09.2016 у справі № 6-145цс16, які в силу ч. 1 ст. 111-28 ГПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Однак, вищенаведеного місцевий господарський суд не врахував та, як наслідок, порушив вимоги ст. 559 Цивільного кодексу України.

Крім того, в зв'язку з задоволенням апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест -Комп'ютерний Світ» в розмірі 1760,00 грн.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості з поручителя (відповідача-2), як солідарного боржника, винесене при неправильному застосуваннінорм матеріального права, а тому підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Комп'ютерний світ» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/16187/16 скасувати частково в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест- Комп'ютерний світ» на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» простроченої заборгованості за сумою кредиту 500 000,00 грн., простроченої заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 142 184,06 грн., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914, 54 грн., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724,16 грн., пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн. 00 коп. та судового збору у розмірі 15 190,09 грн.

3. В цій частині прийняти нове рішення.

4. У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Комп'ютерний світ» простроченої заборгованості за сумою кредиту 500 000,00 грн., простроченої заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 142 184,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914, 54 грн., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724, 16 грн., пені за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн. та судового збору у розмірі 15 190,09 грн.- відмовити.

5. Рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі № 910/16187/16 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест Енд Комплексні рішення» на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» простроченої заборгованість за сумою кредиту 500 000,00 грн., простроченої заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 142 184,06 грн., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 37 914, 54 грн., пеню за несвоєчасне погашення простроченого кредиту у розмірі 254 724,16 грн., пеня за невиконання п. 3.3.18 кредитного договору у розмірі 77 850,00 грн., та судового збору у розмірі 15 190,09 грн. залишити без змін.

6. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В, ідентифікаційний код 36964568) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Ком'ютерний світ» (03039, м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, буд 46/1, літера «А», ідентифікаційний код 36376703) судовий збір у розмірі 16 709 ( шістнадцять тисяч сімсот дев'ять) грн. 10 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

7. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Б.В. Отрюх

Л.В. Чорна