ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"01" червня 2017 р. Справа №926/963/17

За позовом1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
до відповідачів третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_4
простягнення боргу з орендної плати та розірвання договору оренди
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
від позивачівОСОБА_5, договори про надання правової допомоги б/н від 31.03.2017р.
від відповідача-1Бацей Т.М., довіреність № 8502-К-О від 30.12.2016р.
від відповідача-2не з'явився
від третьої особине з'явився

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулись із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу з орендної плати в сумі 325786,22 грн. в солідарному порядку та розірвання договору оренди №1 від 02.01.2002р.

Позов мотивується тим, що згідно умов укладеного 02.01.2002р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник - ПАТ КБ «Приватбанк») та ВКФ «Буковина» договору оренди нерухомого майна №1 та Додатковими угодами до нього, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове орендне платне користування нежитлові приміщення, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1, право власності на які позивачі 1 та 2 набули на підставі договору дарування від 25.11.2016р. Однак, відповідач 1 свої зобов'язання щодо сплати орендної плати за період з грудня 2016р. по березень 2017р. (включно) не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача 1 (ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідача 2 (ФОП ОСОБА_3 - поручителя) заборгованість по орендній платі в сумі 325786,22 грн. в солідарному порядку, а також розірвати договір оренди нерухомого майна №1 від 02.01.2002р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2017р. справу призначено судді Швець М.В.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 20.03.2017р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10:30 год. - 04.04.2017р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 04.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 10:30 год. - 18.04.2017р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 18.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 10:30 год. - 21.04.2017р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 11:00 год. - 18.05.2017р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 18.05.2017р. продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та розгляд справи було відкладено на 11:00 год. - 01.06.2017р.

Представник позивачів в судовому засіданні звернувся до суду із заявою вх. № 1890 від 01.06.2017 року, згідно якої просить суд припинити провадження у справі в зв'язку із відсутністю предмета спору, оскільки сторонами по справі 31.05.2017р. розірвано спірний договір оренди №1 від 02.01.2002р., за актом приймання-передачі приміщення від 31.05.2017р. відповідачем-1 повернуто позивам орендоване приміщення та відповідачем-1 у повному обсязі перераховано позивачам заборгованість з орендної плати, що є предметом спору, а також просить повернути сплачений судовий збір в сумі 6486,80 грн. згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Представником відповідача-1 в судовому засіданні подано анологічне клопотання вх. № 1884 від 01.06.2017 року про припинення провадження у справі в зв'язку із відсутністю предмета спору, оскільки сторонами по справі 31.05.2017р. розірвано спірний договорір оренди №1 від 02.01.2002р., за актом приймання-передачі приміщення від 31.05.2017р. відповідачем-1 повернуто позивам орендоване приміщення та відповідачем-1 у повному обсязі перераховано позивачам заборгованість з орендної плати.

Третя особа та відповідач-2 належним чином були повідомлені про час та дату розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне:

02.01.2002р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (орендарем), правонаступником якого, внаслідок приведення установчих документів у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», є ПАТ КБ «Приватбанк», та орендодавцем, яким станом на 02.01.2002р. був власник орендованих приміщень - ВКФ «Буковина», був укладений Договір оренди № 1, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове орендне платне користування нежитлові приміщення загальною площею 656,3 м?, що знаходяться на першому та другому поверхах в будинку АДРЕСА_1.

За актом приймання - передачі від 03.01.2002р., відповідач-1 прийняв вищевказані приміщення в строкове платне користування.

Пунктом 3.1. договору оренди № 1 від 02.01.2002р. встановлено, що договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє на протязі 20 років, тобто до 02.01.2022р.

Згідно документів, які стосуються оренди вказаних приміщень, в подальшому, після 02.01.2002р., власники приміщень, оренда яких є предметом договору оренди № 1 від 02.01.2002р., неодноразово змінювалися. Останніми власниками вказаних приміщень були: з 01 листопада 2007 року по квітень 2011 року - ОСОБА_7; з квітня 2011 року по 26 листопада 2016 року - ОСОБА_4.

25.11.2016р. між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (обдаровувані) було укладено договір дарування, який посвідчений 25.11.2016р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Світличною О.В., згідно якого позивачі набули у власність 88/100 ідеальних часток виділеної в натурі частки нежитлової будівлі АДРЕСА_1. При цьому 88/100 ідеальних часток виділеної в натурі частки нежитлової будівлі АДРЕСА_1 починаючи з 25.11.2016р. належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах, тобто по 44/100 ідеальних часток виділеної в натурі частки зазначеної нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_1.

Частиною 1 статті 770 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Вказана норма цивільного законодавства означає, що новий власник речі автоматично набуває прав та обов'язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати до закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав. Тобто в результаті переходу права власності на найману річ має місце заміна наймодавця в договорі найму.

Таким чином позивачі - фізичні особи-підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2, починаючи з грудня 2016 року, внаслідок набуття права власності на приміщення, оренда яких є предметом договору оренди № 1 від 02.01.2002р. із внесеними до нього змінами та доповненнями, на підставі ч. 1 ст. 770 ЦК України, автоматично стали стороною зазначеного договору оренди з одночасним набуттям прав і обов'язків орендодавця по такому договору.

01.12.2016р. позивачами на адресу відповідача-1 (ПАТ КБ «Приватбанк») було направлено лист-повідомлення про набуття у власність нежитлових приміщень та одночасне набуття статусу їх орендодавців, в якому зазначили існуючий розмір орендної плати за користування приміщеннями та належні позивачам реквізити поточного рахунку в установі банку для здійснення розрахунків по договору оренди, а також надали докази державної реєстрації позивачів в якості фізичних осіб-підприємців. Вказане повідомлення було направлено цінним рекомендованим листом з описом вкладення та отримано ПАТ КБ «Приватбанк» 05.12.2016р.

Так, договором про внесення змін та доповнень до договору оренди № 1 від 02.01.2002р., який був укладений 01.11.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (орендарем) та ОСОБА_7 (орендодавцем), був встановлений розмір орендної плати у розмірі 40 грн. за оренду 1 м? орендованої площі із щомісячним збільшенням ціни оренди на офіційно установлений індекс інфляції в Україні. Відповідно до внесених 01.11.2007р. змін, починаючи з вказаної дати, орендна плата підлягає сплаті щомісячно, не пізніше кожного 10-го числа кожного поточного місяця.

01.04.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (орендарем, відповідачем-1) та ОСОБА_4 (орендодавцем, третьою особою) був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору оренди № 1 від 02.01.2002р., згідно якого розмір орендної плати був тимчасово, на строк дії договору від 01.04.2011р., встановлений на рівні 51452,00 грн. за користування орендованими приміщеннями, а також тимчасово, на період з 01.04.2011р. по 31.03.2012р. індекс інфляції погоджений сторонами на рівні « 1». Дія вказаних змін і доповнень була обмежена сторонами 31 березням 2012 року.

01.04.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (орендарем, відповідачем-1) та ОСОБА_4 (орендодавцем, третьою особою) було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди № 1 від 02.01.2002р., згідно якого застосування до орендних правовідносин погодженого сторонами індексу інфляції на рівні « 1» було продовжено до 31.10.2012 року. Дія вказаних змін і доповнень була обмежена сторонами 31 жовтням 2012 року.

За актом приймання-передачі від 31.10.2012р. ПАТ КБ «Приватбанк» (орендар, відповідач-1) повернув ОСОБА_4 (орендодавцю, третій особі) з орендного користування частину орендованих приміщень площею 69,34 м?.

Договором про внесення змін та доповнень до договору оренди № 1 від 02.01.2002р., який був укладений 01.11.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (орендарем, відповідачем-1) та ОСОБА_4 (орендодавцем, третьою особою), було встановлено, що предметом оренди за договором (з урахуванням повернення з орендного користування частини орендованих приміщень, що відбулося за актом від 31.10.2012 року) є не житлові приміщення загальною площею 585,6 м?., що знаходяться на другому поверсі в будинку АДРЕСА_1, орендна плата за користування якими встановлюється у розмірі 133750,00 грн. на період з 01.11.2012р. по 31.12.2012р. та у розмірі 76000,00 грн. за один календарний місяць оренди вище вказаних приміщень площею 585,6 м? в подальшому, починаючи з 01.01.2013р. до закінчення строку дії укладеного між сторонами 01.11.2012р. договору про внесення змін та доповнень до основного договору оренди. При цьому, сторони погодили, що тимчасово, на період з 01.11.2013р. по 31.03.2013р. індекс інфляції, який підлягає застосуванню до визначення розміру орендної плати погоджений сторонами на рівні « 1». Дія вказаних змін і доповнень була обмежена сторонами березнем місяцем 2013 року включно.

Отже, починаючи з 01.04.2013р. правовідносини сторін договору оренди № 1 від 02.01.2002р. врегульовуються виключно змістом і умовами основного договору оренди № 1 від 02.01.2002р. та змін і доповнень, які були внесені до основного договору 01.11.2007р., а також враховують зменшення фактичної площі приміщень, які перебувають у користуванні, що відбулося за актом приймання-передачі від 31.10.2012р., до 585,6 кв.м. Отже вказані правовідносини, починаючи з 01.04.2013р., не врегульовуються умовами договорів про внесення змін і доповнень до договору оренди № 1 від 02.01.2002р., які укладалися між сторонами 01.04.2011р., 01.04.2012р. та 01.11.2012р., оскільки дія зазначених договорів про внесення змін і доповнень була, за домовленістю сторін, обмежена терміном їх дії, про що вказано безпосередньо в умовах кожного із згаданих договорів. Зважаючи на вказане установлена договором від 01.11.2007р. про внесення змін і доповнень до договору оренди № 1 від 02.01.2002р. орендна плата у розмірі 40 грн. за оренду 1 м? приміщень за місяць підлягала збільшенню на офіційно установлений в Україні індекс інфляції споживчих цін за кожний попередній місяць оренди починаючи з 01.11.2007р. і по даний час, за виключенням проміжку часу починаючи з 01.04.2011р. по 01.04.2013р., в межах якого тимчасово застосовувався індекс інфляції із значенням « 1» на підставі договорів про внесення змін і доповнень до основного договору оренди, що укладалися 01.04.2011р., 01.04.2012р. та 01.11.2012р. з встановленим в таких договорах їх строком дії.

Таким чином, починаючи з 01.04.2013р. і по даний час для визначення суми грошових зобов'язань відповідача-1 зі сплати орендної плати має застосовуватися установлений 01.11.2007р. розмір орендної плати 40 грн. за оренду одного квадратного метра приміщень у місяць, який регулярно, щомісячно збільшувався на індекс інфляції починаючи з 01.11.2007р. по 31.03.2011р. включно, і визначена в такий спосіб, з урахуванням її збільшення на індекс інфляції за вказаний період, ціна оренди за квітень 2011 року підлягала застосуванню до орендних правовідносин між сторонами після закінчення строку дії договорів про внесення змін і доповнень до основного договору від 01.04.2011р., 01.04.2012р. та 01.11.2012р., тобто починаючи з квітня 2013 року, відколи така ціна підлягає подальшому збільшенню на індекс інфляції по даний час. Тому, орендна плата за місяць користування 1 м? орендованої площі, як у квітні 2011 року, так і у квітні 2013 року, становила 65,30 грн., а починаючи з квітня 2013 року підлягала збільшенню на індекс інфляції за кожний попередній місяць.

Всього відповідач-1, на умовах договору оренди № 1 від 02.01.2002р., з урахуванням внесених до нього змін і доповнень, був зобов'язаний сплатити позивачам за оренду приміщень протягом грудня 2016 року - березня 2017 року включно орендну плату на загальну суму 325786,22 грн. (за грудень 2016 року 137,24 грн. за оренду одного квадратного метра приміщень, що сукупно становить 80257,95 гривень за оренду наявних у власності позивачів 584,80 м? приміщень, що перебувають в користуванні відповідача-1; за січень 2017 року 138,47 грн. за оренду одного квадратного метра приміщень, що сукупно становить 80977,26 грн. орендної плати за місяць; за лютий 2017 року 139,99 грн. за оренду одного квадратного метра приміщень, що сукупно становить 81866,14 гривень орендної плати за місяць; за березень 2017 року 141,39 грн. за оренду одного квадратного метра приміщень, що сукупно становить 82684,87 гривень орендної плати за місяць) шляхом переказу кожному з позивачів по ? частці від вказаної суми орендної плати, тобто по 162893,11 грн. кожному.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Так, відповідно до приписів ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. ст. 762, 763 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

У відповідності до пункту 8.1.2. договору оренди № 1 від 02.01.2002р., в редакції укладеного між сторонами 01.11.2007р. договору про внесення змін і доповнень до договору оренди № 1, збільшена на індекс інфляції орендна плата підлягає сплаті не пізніше кожного 10-го числа поточного місяця, що не суперечить ст. ст. 759, 762 ЦК України та іншим нормам цивільного законодавства.

Проте, відповідач-1 не виконав взятих на себе зобов'язань по сплаті орендної плати протягом грудня 2016 року - березня 2017 року (включно) в сумі 325786,22 грн., чим порушив умови договору оренди №1 від 02.01.2002р. та приписи цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За порушення боржником свого зобов'язання, передбаченого основним договором, поручитель відповідає перед кредитором за договором поруки (частини перша, друга статті 553 Цивільного кодексу України).

Тому, з метою забезпечення належного виконання відповідачем-1 зобов'язань по договору оренди № 1 від 02.01.2002р., між позивачами та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (відповідачем-2), 10.12.2016р. був укладений договір поруки.

Згідно з пунктом 1.1. договору поруки відповідач-2 зобов'язується перед позивачами відповідати за виконання відповідачем-1 зобов'язань по договору оренди № 1 від 02.01.2002р.

Відповідно до п. 1.3. договору поруки поручитель, тобто відповідач-2, відповідає перед позивачами за сплату орендної плати та сум відповідних витрат за договором оренди в тому ж обсязі, що і орендар.

Положеннями статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Статтею 783 ЦК України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи ч. 2 ст. 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена ст. 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене ч. 1 ст. 782 ЦК, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати такий договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів протягом трьох місяців підряд.

За змістом ст. ст. 651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, спірний договір оренди №1 від 02.01.2002р. є розірваним, а зобов'язання за ним є припиненими, що підтверджується додатковими угодами б/н від 31.05.2017р., актом приймання-передачі приміщення від 31.05.2017р., також заборгованість з орендної плати за період грудень 2016 року - березень 2017 року (включно) в сумі 325786,22 грн. відповідачем-1 у повному обсязі перераховано позивачам (підтверджується платіжними дорученнями від 31.05.2017р.), що було предметом спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про припинення провадження у даній справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України).

Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, враховуючи клопотання представника позивачів (про повернення судового збору), судовий збір в сумі 6486,80 грн. підлягає поверненню позивачам згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та п.п. 5.1. п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Керуючись ст. 22, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі припинити у зв'язку із відсутністю предмета спору.

2. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 3243,40 грн., перерахований за квитанцією № 0.0.726586630.1 від 16.03.2017р.

3. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_2) судовий збір в сумі 3243,40 грн., перерахований за квитанцією № 0.0.726587399.1 від 16.03.2017р.

4. Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 оригінали квитанцій № 0.0.726586630.1 від 16.03.2017р. та № 0.0.726587399.1 від 16.03.2017р.

Суддя М.В. Швець