ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

29 травня 2017 року Справа № 5016/1956/2012(5/74)

Кредитори:

1) Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (54018, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 55-е),

2) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Снігурівському районі Миколаївської області (57300, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Центральна, 72),

3) Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2),

4) Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68),

5) Жовтнева міжрайонна державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (54050, м. Миколаїв, вул. Торгова, 63-А),

6) Публічне акціонерне товариство Дельта Банк (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, поштова адреса: 01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38),

7) Державне підприємство Державний резервний насіннєвий фонд України (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32),

8) Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (54017, м. Миколаїв, пр. Центральний, 93),

9) Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23),

10) Снігурівське управління водного господарства (57300, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Центральна (Леніна), 196),

11) Південно-Бузьке басейнове управління водних ресурсів (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 14),

12) Товариство з обмеженою відповідальністю Юрмаш-Універсал (73034, АДРЕСА_1),

13) Товариство з обмеженою відповідальністю Українська боргова компанія (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12),

14) Публічне акціонерне товариство Укрінком (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 3-а),

Банкрут: Приватна виробничо-торгівельна фірма АГРОДІЛО (54055, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 30389518),

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_1 (свідоцтво № 522 від 21.03.2013, 54001, м. Миколаїв, а/с № 194),

Суддя Ржепецький В.О.,

Представники сторін:

від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Снігурівському районі Миколаївської області ОСОБА_2 за дорученням №1 від 03.01.2017;

від Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 - Банк ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 30.04.2017;

Суть спору: про банкрутство

встановив:

Ухвалою суду від 15.05.2017 розгляд справи призначений на 29.05.2017.

23.05.2017 на адресу суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшло клопотання №02-01/110/336/1956-17 від 22.05.2017 про відвід головуючого судді Ржепецького В.О. у справі №5016/1956/2012(5/74) про банкрутство Приватної виробничо- торгівельної фірми «Агроділо».

Ліквідатор обґрунтовує заявлене клопотання посиланням на те, що суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, оскільки виникають сумніви в його об'єктивності та неупередженості.

У судовому засіданні 29.05.2017 представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Снігурівському районі Миколаївської області та представник Публічного акціонерного товариства Дельта Банк залишають вирішення питання на розсуд суду.

Решта учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового розгляд повідомлені належним чином.

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження у справі про банкрутство, не встановив фактів, які б свідчили про необ'єктивність та упередженість судді при розгляді цієї справи, що витікає з таких міркувань.

Статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) закріплено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі-Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою суду від 13.03.2017 усунено арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора Приватної виробничо-торгівельної фірми АГРОДІЛО.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2017 скасовано ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017, матеріали справи №5016/1956/2012(5/74) направлено для подальшого розгляду до господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до ст.20 ГПК суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Ліквідатор у поданому клопотанні помилково ототожнює поняття «новий» та «подальший» розгляд справи, з чого витікає необґрунтованість його посилань на абз.1 ст.20 ГПК.

Крім того, ліквідатор посилається на те, що в нього виникають сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, оскільки відповідно до ч.1 ст.20 ГПК, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з додатком до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 22.04.2016 №01-06/1444/16 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикцію та практику Європейського суду з прав людини» безсторонність суду означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, повинно встановлюватися згідно з: субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі та обєктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватись правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення Суду у справі ОСОБА_4 проти України, no.21722/11, від 09.01.2013)

У контексті субєктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті обєктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета УкраїнаЦентр проти України, no.16695/04, від 15.07.2010)

Відповідно до п.1.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі- Постанова) не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

При перевірці тверджень наведених арбітражним керуючим в заяві №02-01/110/336/1956-17 від 22.05.2017, судом не встановлено обґрунтованих причин та жодних фактів, які б свідчили про необ'єктивність та упередженість судді при розгляді цієї справи.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про відхилення заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ГПК питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ліквідатора ОСОБА_1 №02-01/110/336/1956-17 від 22.05.2017 про відвід головуючого судді Ржепецького В.О. відмовити.

2. Ухвалу надіслати на адресу учасників провадження у справі про банкрутство.

Суддя В.О.Ржепецький