ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2017 Справа № 908/1161/17

Суддя Боєва О.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичні технології» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 54, приміщення 9)

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» (01601, м.Київ, вул. Мечнікова, буд. 3)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Капитель-Групп» (49000, АДРЕСА_1)

про - визнання неправомірними дій ТОВ «Капитель-Групп» по визначенню вартості майна відповідно до висновку про оцінку майна;

- визнання висновку ТОВ «Капитель-Групп» від 12.02.2016 р. про вартість комплексу будівель і споруд (автозаправна станція), що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Будьоного, 20, недійсним;

- визнання висновку ТОВ «Капитель-Групп» від 12.02.2016 р. про вартість нафтобази, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Кірове, провулок Станційний, буд. 1, недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У прийнятті позовної заяви слід відмовити, так як вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до підпункту 3.1 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до статей 13, 15 ГПК України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 ГПК України).

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Слід зазначити, що відповідачами у позовній заяві зазначено ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» з місцезнаходженням у місті Києві та ТОВ «Капитель-Групп», що знаходиться у місті Дніпро. При цьому, позивач звертаюсь з даною позовною заявою, не обґрунтував підстав її подання саме до господарського суду Запорізької області, з урахуванням вимог територіальної підсудності.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України. Одним із таких способів, як вказано в пункті 10 частини 1 названої статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 Господарського кодексу України, серед актів, визнання незаконними які передбачено ст.16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів субєктів господарювання встановлює, що права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживача.

Справи, підвідомчі господарським судам, визначені у ст. 12 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, а також ст. 15 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також справи у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів.

Тобто, за змістом вказаних вище норм законодавства, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними або незаконними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обовязковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Позивач звернувся з позовом, предметом якого є вимоги про визнання неправомірними дій відповідача 2 ТОВ «Капитель-Групп», як суб`єкта оціночної діяльності, що має відповідний сертифікат, по визначенню вартості майна відповідно до висновку про оцінку майна обєктів нерухомості, що є предметом застави, та визнання недійсними висновків ТОВ «Капитель-Групп» від 12.02.2016 р. про вартість комплексу будівель і споруд (автозаправна станція), що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Будьоного, 20, і нафтобази, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Кірове, провулок Станційний, буд. 1.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вищевказані висновки про вартість майна, що складені відповідачем 2, були надані відповідачем 1 ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» як докази у справі № 908/1395/16, яка розглядалась господарським судом Запорізької області, за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» до відповідачів: ТОВ «Енергетичні технології» (позивач за даною заявою) та ТОВ «Діамант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ТОВ «Торговий дім «Енергетичні технології». Предметом спору у даній справі було звернення стягнення на майно шляхом визнання права власності. Рішенням від 01.03.2017 р. у справі №908/1395/16 позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» задоволено, з метою погашення заборгованості ТОВ «Торговий дім «Енергетичні технології» перед Банком за кредитним договором № 021111-КЛВ від 02.11.2011р. звернуто стягнення, в тому числі, на належне ТОВ «Енергетичні технології» (Іпотекодавець) нерухоме майно: комплекс будівель і споруд (автозаправна станція), що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Будьоного, 20 і нафтобазу за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Кірове, провулок Станційний, буд. 1, яке було передано в іпотеку, шляхом визнання права власності не це майно за ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро».

Аналіз приписів статей 3, 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні свідчить, що оцінка майна є процесом визначення вартості майна процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Звіт про оцінку майна (акт про оцінку майна) є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Статтею 32 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні передбачена відповідальність оцінювачів та субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання за порушення вимог цього Закону в порядку, встановленому законами; за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна відповідно до умов договору та закону.

Звіт про оцінку майна (акт про оцінку майна) по своїй суті є лише результатом практичної діяльності субєкта оціночної діяльності з визначених питань та не є актом державного чи іншого органу, який може бути предметом оскарження в господарському суді. Зазначений акт не є нормативним правовим актом, оскільки він не встановлює, не змінює і не скасовує норми права та неодноразово не застосовується; не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує права та обовязки позивача та йому не адресований.

Таким чином, оскаржувані висновки про вартість майна, викладені в актах (звітах) про оцінку майна за своїми ознаками не відносяться до актів, які визнаються недійсними в порядку ст. 16 ЦК України, ст.20 ГК України, ст.12 ГПК України, оскільки не носять характеру обовязкового для виконання ненормативного акту, а є лише актом про оцінку майна (звіт про оцінку) з висновком щодо ринкової вартості нерухомого майна.

Спірні питання щодо змісту, порядку або підстав складання актів та оцінка правомірності дій субєкта оціночної діяльності по визначенню вартості майна, згідно наданих висновків, можуть вирішуватися у судовому порядку у разі звернення до суду з певним позовом, зокрема, щодо визнання права власності, витребування майна, і повинні оцінюватися судом відповідно до ст. 43 ГПК України.

В даному випадку оскаржувані висновки субєкта оціночної діяльності ТОВ «Капитель-Групп», щодо визначення вартості нерухомого майна, з результатами та процедурою проведення яких не погоджується ТОВ «Енергетичні технології», були покладені в основу рішення у справі №908/1395/16, що вбачається зі змісту його мотивувальної та резолютивної частини. Оскільки ТОВ «Енергетичні технології» є стороною у вищенаведеній справі (відповідач-1), підстави, що викладені ним у даній позовній заяві, можуть бути предметом дослідження у разі оскарження зазначеного вище рішення в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, в прийнятті позовної заяви слід відмовити.

Згідно частиною 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції (п.3 ч.1 ст. 7 Закону). Таким чином, питання щодо повернення суми судового збору може бути вирішено судом за наявності відповідного клопотання, за умови підтвердження його зарахування до Державного бюджету.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетичні технології» у прийнятті позовної заяви (вих. №02.06.2017 від 02.06.2017р., вх. №1323/08-07/17 06.06.2017р.).

Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути позивачу.

Додаток: на 70 аркушах (в тому числі, платіжне доручення № 975 від 02.06.2017р. про сплату судового збору в сумі 1600 грн.).

Суддя О.С.Боєва