РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017Справа №910/7411/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП»

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )

про стягнення 711 876,36 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:
від позивача Солошенко Т.Г. (дов. №0617-398 від 06.06.2017);

від відповідача Сергєєв М.О. (дов. від 11.01.2017).

встановив :

05.05.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення 711 876,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу за державні кошти №0916-72/515-16 від 26.09.2016 щодо своєчасної оплати поставленого природного газу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2017 порушено провадження у справі №910/7411/17, розгляд справи призначено на 06.06.2017.

06.06.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому визнав заборгованість перед позивачем у розмірі 711 876,36 грн. за поставлений природний газ у лютому 2017 року.

У судове засідання 06.06.2017 з`явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України

В судовому засіданні 06.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

26.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (далі позивач, постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі відповідач) було укладено договір постачання природного газу за державні кошти №0916-72/515-16 (далі договір), відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2016 році товар: природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

За умовами п.1.2 договору постачальник передає споживачу газ в обсягах 500 000 м.куб. Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися. Постачання газу здійснюється для потужностей споживача за слідкуючою адресою: м. Київ, вул. Світла, 6.

Відповідно до п. 2.1 договору, в редакції додаткової угоди №6 від 17.01.2017, постачальник передає споживачу природний газ, у січні 2017 року, в обсягах 45,218 тис.м.куб. Ціна за 1000,0 куб.м. газу без ПДВ складає 7 250,00 грн., ПДВ 1450,00 грн., а всього 8 700,00 грн. Загальна вартість додаткової угоди складає 393 396,60 грн, у т.ч. 20% ПДВ.

Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору і діє до 31.03.2017, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Письмові заявки споживача щодо обсягів споживання подаються постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки (п. 1.5 договору).

Відповідно до п. 1.7 договору у випадку неподання споживачем заявки у строк та у порядку, встановлених п. 1.2.1, п. 1.3, п. 1.5 договору, обсяг газу, що встановлений постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу, оформленими згідно з розділом 4 даного договору, та підлягає оплаті споживачем в порядку, встановленому даним договором.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу, що визначено у п. 2.1 договору, на кількість газу, реалізованого у відповідному місяці. Загальна вартість газу за цим договором визначається як сума місячних вартостей газу (п. 2.2 договору).

Зміна ціни природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору (п. 2.4 договору).

За умовами п. 4.3 договору приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 4.4 договору споживач протягом 2 днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

Пунктом 4.5 договору сторони погодили, що у разі невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4 даного договору, газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надається оператором ГТС та/або оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей згідно договору або в судовому порядку.

Відповідно до п. 10.1 договору в редакції додаткової угоди №5 від 30.12.2016, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2017, а в частині не виконаних зобов`язань до їх повного виконання.

На виконання умов вказаного договору позивач здійснив постачання природного газу в лютому 2017 року, що підтверджується плановим актом передачі-приймання природного газу від 06.02.2017 (в обсязі 9,347 тис.куб.м на загальну суму 81 318,90 грн.) та реєстром обсягів розподіленого ПАТ «Київгаз» природного газу споживачам м. Києва за лютий 2017 року в обсязі 81,021 тис.куб.м по ціні 9 790,00 грн. з урахуванням ПДВ на загальну суму 793 195,26 грн.

Матеріали справи містять вимогу позивача від 18.04.2017 №0417-279, направлену на адресу відповідача, про сплату заборгованості у розмірі 711 876,36 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач частково здійснив розрахунки за поставлений у лютому 2017 року природний газ, здійснивши оплату у розмірі 81 315,70 грн., у зв`язку із чим його заборгованість становить 711 876,36 грн., яку позивач і просить стягнути з останнього.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати природного газу за договором постачання природного газу за державні кошти №0916-72/515-16 від 26.09.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт здійснення поставки позивачем природного газу в лютому 2017 року, що підтверджується плановим актом передачі-приймання природного газу від 06.02.2017 (в обсязі 9,347 тис.куб.м на загальну суму 81 318,90 грн.) та реєстром обсягів розподіленого ПАТ «Київгаз» природного газу споживачам м. Києва за лютий 2017 року в обсязі 81,021 тис.куб.м по ціні 9 790,00 грн. з урахуванням ПДВ на загальну суму 793 195,26 грн.

Відповідачем було частково оплачено отриману продукцію на загальну суму 81 315,70 грн., у зв`язку із чим заборгованість останнього за отриманий у лютому 2017 року природний газ склала 711 876,36 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача за поставлений природний газ у лютому 2017 року складає 711 876,36 грн., яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Крім того, як зазначено вище, відповідач, в особі його повноважного представника, визнав заборгованість у розмірі 711 876,36 грн.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, а також не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 711 876,36 грн. підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (02121, м. Київ, вул. Світла, 6, код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корпус 4, код 39377647) суму заборгованості у розмірі 711 876 (сімсот одинадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 36 коп. та судовий збір у розмірі 10 678 (десять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 15 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 09.06.2017.

Суддя В.О. Демидов