РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017Справа №910/100/17

За позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву
доГромадської організації «Археологічне патріотично-пошукове об'єднання «Дніпро-Україна»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивачаДержавного підприємства «Регіональні електричні мережі»
провиселення з приміщення
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Ємець Ю.В.
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:Погрібна Т.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - РВ ФДМУ по м. Києву) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Археологічне патріотично-пошукове об'єднання «Дніпро-Україна» (надалі - «Організація») про виселення з приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6695 від 29.11.2013 р., відповідачем не були звільнені орендовані приміщення, а відтак є підстави для його виселення за рішенням суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.01.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2017 р. розгляд справи відкладено на 14.03.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва №05-23/875 від 13.03.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Селівона А.М.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2017 р. справу №910/100/17 передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Босим В.П. та призначено до розгляду на 03.04.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 24.04.2017 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Судове засідання 24.04.2017 р. не відбулося та було перенесено на 22.05.2017 р.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01001, м. Київ, вул. Костьольна, 15, оф. 1, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 21.03.2017 р., матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Представник третьої особи в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2013 р. між РВ ФДМУ по м. Києву (орендодавець) та Організацією (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6695 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 450,40 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, на першому поверсі лабораторно-виробничого комплексу (реєстровий номер майна 32402870.4.ЕХБНЯЕ9727), що перебуває на балансі Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.05.2013 р. і становить 3 552 400,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення музею оборони м. Києва.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

За змістом п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропозицій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 29.11.2013 р.

Листом №30-06/6786 від 23.06.2016 р. позивач повідомив відповідача про необхідність зміни умов Договору, а саме проведення орендарем незалежної оцінки нерухомого майна станом на 30.09.2016 р. та укладення додаткового договору про продовження Договору на наступний строк зі зміною вартості об'єкту оренди.

У зв'язку з невиконанням Організацією умов позивача стосовно внесення змін до Договору, листом №30-06/12145 від 11.11.2016 р. позивач повідомив відповідача про відмову від продовження дії Договору, а також вимагав повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі (повернення).

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання з повернення орендованого майна після закінчення дії Договору, у зв'язку з чим існують підстави для його виселення із займаних приміщень.

Договір є договором оренди державного майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду та користування ним відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна України» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного так комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 29.11.2013 р. до 29.10.2016 р. включно.

Згідно з п. 10.4 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Листом №30-06/6786 від 23.06.2016 р. позивач повідомив відповідача про необхідність зміни умов Договору, а саме проведення орендарем незалежної оцінки нерухомого майна станом на 30.09.2016 р. та укладення додаткового договору про продовження Договору на наступний строк зі зміною вартості об'єкту оренди.

У зв'язку з невиконанням Організацією умов позивача стосовно внесення змін до Договору, листом №30-06/12145 від 11.11.2016 р. позивач повідомив відповідача про відмову від продовження дії Договору, а також вимагав повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі (повернення).

Вказаний лист направлений на юридичну адресу Організації рекомендованим описом з повідомленням №292.

Статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

З наведених вище норм законодавства випливає, що можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення однієї із сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки.

Тому, будь-яке документальне підтвердження факту здійснення такої заяви на адресу контрагента припиняє договір оренди, без урахування того, чи отримано іншою стороною цю заяву, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку орендодавців доводити факт отримання орендарями листів (заяв, повідомлень тощо) про припинення дії договорів оренди або ж пересвідчуватися в тому, чи отримував орендар повідомлення (заяви тощо) про припинення дії договору, які надсилаються, зокрема, в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а передбачений лише обов'язок довести факт належного направлення такого повідомлення-заяви орендарю, яке буде свідчити про відсутність волевиявлення на продовження орендних правовідносин.

Таким чином, Договір припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, з 30.10.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом п. 10.9 Договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом 3 робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу за актом приймання-передавання майна.

Із припиненням дії Договору відповідач втрачає статус орендаря, а оскільки належних доказів щодо підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідач не надав, то існують підстави для виселення позивача із займаного ним приміщення.

За таких обставин, позовні вимоги РВ ФДМУ по м. Києву є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву задовольнити повністю.

2. Виселити Громадську організацію «Археологічне патріотично-пошукове об'єднання «Дніпро-Україна» (01001, м. Київ, вул. Костьольна, 15, оф. 1; ідентифікаційний код 38567631) з орендованого державного нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 450,40 кв.м, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 85, на першому поверсі лабораторно виробничого комплексу (реєстрований номер майна 32402870.4.ЕХБНЯЕ9727).

3. Стягнути з Громадської організації «Археологічне патріотично-пошукове об'єднання «Дніпро-Україна» (01001, м. Київ, вул. Костьольна, 15, оф. 1; ідентифікаційний код 38567631) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 50-Г; ідентифікаційний код 19030825) судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.2017 р.

Суддя В.П. Босий