ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року Справа № 904/12314/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Чимбар Л.О., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

за участю представників сторін:

відпозивача: ОСОБА_1, представник, дов. №2045 від 25.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник, дов. №2429/24 від 18.04.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017р. у справі № 904/12314/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро

до: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради, м.Покров, Дніпропетровська область

про : стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.05.2017р. справу № 904/12314/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Іванов О.Г., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 22.05.2017р. данною колегією суддів справу № 904/12314/16 прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017р. ( суддя Татарчук В.О.) позов задоволено.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровськоїміської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Українськазалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровськазалізниця» 55366,89грн. збитків за пільгове перевезення громадян у 2015 році, 1378грн. витрат по сплаті судового збору. Рішення суду мотивоване ст. 9 ЗУ "Про залізничний транспорт" та доведеністю порушення грошового зобовязання взятого на себе державою в особі відповідача.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що:

- відсутнє фінансування з державного бюджету на погашення, взятої відповідачем до обліку кредиторської заборгованості;

- у відповідності до пункту 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністерства України від 04.03.2002 № 256, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених на зазначені цілі. І тільки тоді, у відповідності до п. 3 зазначеного Порядку, управління буде головним розпорядником коштів;

- керуючись в своїй діяльності Конституцією України і законами України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, Положенням про управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської Ради - управління виступає головним розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня;

- невірно визначено суми кредиторської заборгованості, яка зі сторони позивача не була документально підтверджена актами звіряння.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що заборгованість складає 44 500 грн. Позивачем не враховано, що відповідач перерахував кошти на часткове фінансування перевезення пільгових категорій за дальнє сполучення. У 2016 році на погашення кредиторської заборгованості з державного бюджету не доведено жодної копійки тому Управління не може бути відповідачем по даній справі оскільки не є органом, який приймає державний бюджет, а є лише розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Просить рішення суду скасувати.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу підтримав рішення господарського суду. Просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згіднозі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

01.01.2015р. між ДП «Придніпровська залізниця» (правонаступником якої є позивач) (Залізниця) та Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради (правонаступник відповідач) був укладений договір про надання пільгового проїзду Державним підприємством «Придніпровська залізниця» окремим категоріям громадян, та компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд № 7-15 ПР/ДН-2-15155/НЮ д.ч.

Згідно п.1 договору, предметом цього договору є відносини сторін щодо компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, які мають відповідні пільги, встановлені законодавством України, пільгового проїзду у залізничному транспорті, за рахунок субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам компенсаційних виплат, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, або з урахуванням статті 46 Бюджетного кодексу України, та чинних постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.3.1., ціна договору, у будь-якому разі складає фактичні збитки Перевізника від перевезень окремих категорій громадян, що мають відповідні пільги…

Пунктами 7.1., 7.2. договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє в частині надання пільгового проїзду окремим категоріям до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення компенсаційних виплат - до їх повного погашення.

Якщо жодна з сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії даного договору із пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то термін дії даного договору пролонгується на кожний наступний рік до надходження такої пропозиції й здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення і надані послуги.

18.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, за умовами п. 1 якої, запланована сума на фінансування пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції Державного бюджету місцевим бюджетам на 2015 рік складає 300 000грн. При цьому, сума фактичних збитків приймається до відшкодування і сплачується перевізнику в межах планових призначень.

03.11.2015р. сторони уклали додаткову угоду №2 до договору, згідно з якою запланована сума на фінансування пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції Державного бюджету місцевим бюджетам на 2015 рік складає 300 000грн. Запланована сума на покриття фактично понесених збитків, що фінансується з державного бюджету збільшується на суму 50 000грн. в залежності від розміру наданих послуг. При цьому, сума фактичних збитків приймається до відшкодування і сплачується перевізнику в межах планових призначень.

12.12.2015р. сторони уклали додаткову угоду №3 до договору, за умовами п. 1 якої, запланована сума на фінансування пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції Державного бюджету місцевим бюджетам на 2015 рік складає 350 000 грн. Запланована сума на покриття фактично понесених збитків, що фінансується з державного бюджету збільшується на суму 44 500грн. в залежності від розміру наданих послуг. При цьому, сума фактичних збитків приймається до відшкодування і сплачується перевізнику в межах планових призначень.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 55 366, 89 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів у приміському сполученні. Позовні вимоги обргунтовує тим, що з січня 2015 року по грудень 2015 року Державне підприємство «Придніпровська залізниця» здійснила перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні за пільговим тарифом, відповідно до чинних Законів України на загальну суму 391 283,85 грн. Відповідачем сплачено 335 916,96 грн. Отже сума збитків, яка не компенсована, складає 55 699,89 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що договірна сума відносин на 2015р. складала 394 500 грн. Відповідачем сплачено 350 000 грн. Отже залишок поточної заборгованості 44 500 грн.

Згідно ст.7 Закону України «Про залізничний транспорт», відносини залізниць з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом.

На виконання умов договору позивач з січня 2015р. по 31.12.2015р. здійснив перевезення пільгової категорії пасажирів у приміському сполученні на суму 391 283,85грн., що підтверджується обліковими формами про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів (форма затверджена постановлю КМУ № 1359 від 16.12.2009р.).

Згідно даних облікових форм позивачем здійснено перевезення пільговиків за січень 2015 року на суму 14 269,31грн., лютий 2015 року 22 238,27грн., березень 2015 року 35 103,41грн., квітень 2015 року 29 796,19грн., травень 2015 року 33 518,02грн., червень 2015 року 40 363,06грн., липень 2015 року 41 958,24грн., серпень 2015 року 52 000,61грн., вересень 2015 року 42 656,38грн., з 01 по 25 жовтня 2015 року - 26 079,35грн., з 26 по 31 жовтня 2015 року - 6 160,77грн., за листопад 2015 року 23 142,42грн., з 01 по 10 грудня 2015 року 6 682,90грн., з 11 по 31 грудня 2015 року 17 314,92грн.

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2 договору відповідач зобов'язався передбачити у своєму бюджеті в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремим категоріям громадян. Здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремим категоріям населення згідно кошторису доходів та видатків в межах кошторисних призначень на підставі розрахунку в термін до 5-ти робочих днів з моменту отримання субвенцій на свій розрахунковий рахунок.

Відповідачем компенсовано 335 916,96грн., що підтверджується довідкою про відшкодування збитків від перевезень пільгових категорій пасажирів за 12 місяців 2015 року по м. Покров.

Таким чином, різниця між вартістю здійснених позивачем перевезень пільгових категорій громадян і сумою компенсації відповідачем становить 55 366,89грн.

На вимогу суду сторонами складено Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2016р. З Акту вбачається, що за даними позивача заборгованість складає 55 366,89 грн., а за даними відповідача 38 051,97 грн. Дана різниця виникла у звязку з тим, що відповідачем не прийнято до відшкодування облікова форма з 11 по 31 грудня 2015 року на суму 17 314,92 грн. Дана форма, як пояснив представник відповідача, не прийнята тому, що надана позивачем після закінчення бюджетного 2015 року, у січні 2016р.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт», для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Згідно підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 89, частини 1 статті 102 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів на державні програми соціального захисту проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних программ соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних программ соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.02р. № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі Постанова КМУ № 256). А механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року № 1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян (далі Постанова КМУ № 1359).

Пунктом 3, 4 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 256 встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобовязань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Згідно п.5 цього Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами надавачами фактичних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомам міських рад.

Відповідно до п.8 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів після отримання на рахунок суми субвенції здійснюють у 5-денний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік … компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Пунктами 3-5, 7 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 1359 встановлено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки); сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг; інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

Згідно з пунктом 9 Порядку, на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом;

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку залізниці не пізніше ніж 15-го числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми; головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Вищезазначені нормативні Акти покладають на відповідача обов'язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти позивачем за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі.

При цьому подання облікової форми за 11-31 грудня 2015 року до 16 січня 2016 року відповідає п.10 Порядку. А тому дана облікова форма повинна бути прийнята відповідачем та оплачена.

З наведених підстав колегія суддів погоджується з рішенням суду і апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017р. у справі № 904/12314/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складно 02.06.2017р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ ОСОБА_3