КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"31" травня 2017 р. Справа №911/722/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" на рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 у справі №911/722/17 (суддя Чонгова С.І.) за позовом приватного підприємства "СКІФ-ОЛ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про стягнення 154 413,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "СКІФ-ОЛ" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про стягнення 154413,45 грн., з яких:

82 761,00 грн. - основна заборгованість;

6 124,85 грн. - 3% річних за період з 01.11.2014 по 09.03.2017;

10 676,10 грн. - пеня за період з 01.11.2014 по 01.05.2015;

54 851,50 грн. - втрати від інфляції за період з 01.11.2014 по 09.03.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.05.2017 у справі №911/722/17 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 82761,00 грн. основного боргу, 6 124,85 грн. 3% річних, 42 040,12 грн. інфляційних втрат; в частині стягнення 10 676,10 грн. пені та 12 811,38 грн. інфляційних втрат у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 у справі №911/722/17 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту за наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до неї не додано документів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірах.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України у Інформаційному листі від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)".

Так, у п. 4 вказаного Інформаційного листа зазначено, що Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

За наведених обставин, судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду повинен сплачуватися у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

При поданні даної позовної заяви, враховуючи ціну позову у розмірі 154 413,45 грн., обґрунтованим розміром судового збору, що становив 1,5 відсотка ціни позову, та який сплачено позивачем, було 2 316,20 грн.

Отже, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку має сплатити 110 відсотків вказаної суми, тобто 2 547, 82 грн.

В свою чергу, відповідачем надано докази оплати судового збору лише на суму 2 161 грн., що є меншим розміром ніж передбачено законодавством.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

За вказаних обставин, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" на рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 у справі №911/722/17 не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаного недоліку.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" на рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 у справі №911/722/17 повернути скаржнику.

2. Матеріали справи №911/722/17 повернути Господарському суду Київської області.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко