ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Справа № 924/668/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівСибіги О.М., Швеця В.О.
за участю представників:
позивача Мартинкова О.Л. дов. від 25.11.2016 Дімітращук В.М. дов. від 25.11.2016
відповідачів Паньковський С.І. дов. від 04.04.2017
третіх осіб не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2017
у справі№924/668/16 господарського суду Хмельницької області
за позовомСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Гречани"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт"; 2. Приватного підприємства "Зарічбуд"; 3.Товариства з обмеженою відповідальністю Землевпорядно-геодезичний центр"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачівПриватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Романишина Я.О. Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Ю.В. Управління Держгеокадастру у Хмельницьому районі Хмельницької області Кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у Хмельницьому районі Варченко С.Ю.
провизнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (далі - СТОВ "Агрофірма "Гречани", позивач) звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом, в якому просило суд (із врахуванням уточнення позовних вимог) визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок у місті Хмельницькому згідно переліку та повернути останньому вказані земельні ділянки.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.10.2016 (суддя Магера В.В.) позовні вимоги СТОВ Агрофірма "Гречани" задоволені частково.

Визнані недійсними:

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.04.2014, укладений між СТОВ "Агрофірма "Гречани" та ТОВ "Ліміт" площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О.;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014, укладений між СТОВ "Агрофірма "Гречани" та ПП "Зарічбуд" площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В.;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014, укладений між СТОВ "Агрофірма "Гречани" та ТОВ "Ліміт", площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В.;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014, укладений між СТОВ Агрофірма "Гречани" та ТОВ "Ліміт" площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В.;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014, укладений між СТОВ "Агрофірма "Гречани" та ТзОВ "Ліміт" площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В.

Зобов'язано ПП "Зарічбуд" повернути та передати на користь СТОВ Агрофірма "Гречани" земельну ділянку площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068. Боржник - ПП "Зарічбуд". Стягувач - СТОВ "Агрофірма "Гречани". Видано наказ.

Зобов'язано ТОВ "Ліміт" повернути та передати на користь СТОВ Агрофірма "Гречани" земельну ділянку площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182; земельну ділянку площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066;

земельну ділянку площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071; земельну ділянку площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067. Боржник - ТОВ "Ліміт". Стягувач - СТОВ "Агрофірма "Гречани". Видано наказ.

Стягнуто із СТОВ "Агрофірма "Гречани" в доход Державного бюджету України 6536,45 грн. судового збору. Видано наказ.

Стягнуто із ПП "Зарічбуд" на користь СТОВ "Агрофірма "Гречани" витрати по оплаті судового збору в сумі 4636,00 грн. Видано наказ. Стягнуто із ТОВ "Ліміт" на користь СТОВ "Агрофірма "Гречани" витрати по оплаті судового збору в сумі 23481,23 грн. Видано наказ.

У позові до ТОВ "Землевпорядно-геодезичний центр" відмовлено.

За апеляційною скаргою Приватного підприємства "Зарічбуд" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 (головуючий суддя Огороднік К.М., судді Коломис В.В., Павлюк І.Ю.) залишене без змін.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями Приватне підприємство "Зарічбуд" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 24.10.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 15, 19 Земельного кодексу України, статті 14 Закону України "Про землеустрій", статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статей 207, 208 Господарського кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.04.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Швець В.О., Сибіга О.М.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.04.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.05.2017 у вищевказаному складі.

У судовому засіданні 24.05.2017 було оголошено перерву до 25.05.2017.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та присутніх у судовому засіданні 25.05.2017 представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "Агрофірма "Гречани" відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 674325 серія А00, 01.06.1999 зареєстровано як юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шаровечка, вул. Дзержинського, 2А, код 05529646.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.4 Статуту в редакції 2007 року СТОВ "Агрофірма "Гречани" зареєстроване 04.09.2007 за № 8000446, та є підприємством, заснованим на базі КСП "Гречани" та є його правонаступником.

Згідно Державного акта на право колективної власності на землю Серії ХМ №854, виданого Акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу "Гречани", останньому передано у колективну власність 160 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Хмельницької міської ради від 29.09.1998 №532. Цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

СТОВ "Агрофірма "Гречани" на підставі Державного акта Серія ЯД №018527 зареєстрованому за № 03 від 16.03.2007 було виділено на праві власності земельну ділянку площею 3,8 га, яка розташована у м. Хмельницькому, вул. Вокзальна, 138, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - землі сільськогосподарського призначення. Вказаний державний акт виданий на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2006 № 2-7316/06.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.04.2007 було проведені збори засновників СТОВ "Агрофірма Гречани", за результатами яких прийнято рішення, оформлене протоком № 3 від 20.04.2007, та внесено зміни до статуту СТОВ "Агрофірма "Гречани". Згідно пунктів 7.2, 7.3 Статуту СТОВ "Агрофірма "Гречани", статутний капітал товариства дорівнює 46250,00 грн., розподіл якого відбувається наступним чином: ОСОБА_11 - 6937,50 грн., що становить 15%, ОСОБА_12 - 19887,50 грн., що становить 43%, ОСОБА_13 - 19425 грн., що становить 42%. Статут підписано ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дембицькою І.М. 04.05.2007.

Також попередніми судовими рішеннями було встановлено, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016 у справі № 924/182/15 за позовом ОСОБА_15 до СТОВ "Агрофірма "Гречани", Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_13, ОСОБА_12 про визнання недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани" від 20.04.2007, оформленого протоколом №3 від 20.04.2007, позов задоволено. Визнано недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани" від 20.04.2007, оформлене протоколом №3 від 20.04.2007.

Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що рішення загальних зборів засновників СТОВ "Агрофірма "Гречани" було прийнято із порушенням вимог чинного законодавства, а саме за відсутності кворуму, без належного повідомлення позивача про час та місце проведення загальних зборів та винесеного на загальні збори порядку денного, спірним рішенням вирішено питання про виключення ОСОБА_15 зі складу засновників за відсутності заяви про вихід станом на час проведення загальних зборів та відсутність у рішенні обґрунтованості причини такого виключення на підставі статті 64 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення), чим порушено права позивача на участь в товаристві та управління товариством.

Судами встановлено, що 02.03.2014 зборами учасників позивача було вирішено здійснити продаж земельних ділянок ТОВ "Ліміт", а саме: земельних ділянок площею 3,18 га, розташованих за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, земельних ділянок площею 0,1266 га за адресою м. Хмельницький, вул. Лезнівська, кадастровий номер :20:002:0252.

18.12.2014 проведені загальні збори учасників позивача, за результатами яких було вирішено: з метою поповнення обігових коштів товариства здійснити відчуження усіх належних товариству на праві власності, земельних ділянок у м. Хмельницькому, по вул. Західно Окружній.

Також судами попередніх інстанцій було встановлено, що 09.04.2014 між позивачем в особі керівника ОСОБА_13 (продавець) та ТОВ "Ліміт" (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ "Ліміт", посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О., згідно пунктів 1.1 якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 3,18 га, цільове призначення - для іншого сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки - несільськогосподарські угіддя (господарський двір). Мета придбання - реалізація статутної діяльності в сфері будівництва; код цільового використання - 01.13.

22.12.2014 між позивачем в особі керівника ОСОБА_13 (продавець) та ПП "Зарічбуд" (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ПП "Зарічбуд", , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В., відповідно до п.п. 1.1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 6 (шість) га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором. Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження.

22.12.2014 між позивачем (продавець) та ТОВ "Ліміт" (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ "Ліміт", , посвідчений 22.12.2014 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В., відповідно до пункту 1.1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 13,2351 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором. Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження.

22.12.2014 між позивачем (продавець) та ТОВ "Ліміт" (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ "Ліміт", , посвідчений 22.12.2014 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.ВА., згідно п.п. 1.1 якого продавець передає, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 3,2751 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором. Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження.

22.12.2014 між позивачем. (продавець) та ТОВ "Ліміт" (покупець) підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ "Ліміт", , посвідчений 22.12.2014 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В., згідно пункту 1.1 якого продавець передає, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 6 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором. Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними вищевказаних договорів, позивач стверджував, що останніми відчужувались земельні ділянки на шкоду статутній діяльності товариства, неправомочного на підписання договорів директором ОСОБА_13 та всупереч мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними договорів купівлі - продажу та зобов'язання повернути земельні ділянки суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходили з наступного.

Згідно пунктів 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. В силу частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як було встановлено судами, рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016 у справі № 924/182/15 рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани" від 20.04.2007, оформлене протоколом № 3 від 20.04.2007, визнано недійсним. Крім того, за наслідками рішення відбувся перерозподіл часток в статутному капіталі товариства, внесено зміни до статуту позивача та до реєстраційних відомостей ЄДР стосовно керівника останнього.

В силу частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з наведеної норми Господарського процесуального кодексу України, призначення директором позивача гр. ОСОБА_13 та надання останньому права на підписання оспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок товариства, суди попередніх інстанцій правомірно визнали такими, що виходять за межі наданих повноважень, а також такими, що суперечать установчим документам товариства та не узгоджуються із вимогами чинного законодавства, а відтак твердження скаржника стосовно неправомірності рішень судів попередніх інстанцій в цій частині спростовуються фактичними обставинами справи у повному обсязі.

Посилання заявника на неправомірність висновків суду першої інстанції щодо визнання спірних договорів купівлі-продажу укладеними всупереч мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва судами попередніх інстанцій було спростовано з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення визначені як окрема категорія земель. Землями сільськогосподарського призначення Кодекс визнає землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Наведене свідчить, що визначення поняття "землі сільськогосподарського призначення" насамперед пов'язано з використанням їх для такої цілі, як виробництво сільськогосподарської продукції, що зумовлено їх природними властивостями.

Стаття 22 Земельного кодексу України визначає види використання сільськогосподарських земель, які відповідають їх цільовому призначенню, та осіб, які мають право на отримання таких земель у власність та у користування. Згідно частини 1 статті 23 Земельного кодексу України землі повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Пріоритетність правового режиму цих земель передбачає необхідність їх цільового використання.

Окрему групу суб'єктів сільськогосподарського землевикористання становлять громадяни, яким землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського товаровиробництва. Правовий режим наведених видів землевикористання встановлюється Земельним кодексом України та спеціальними законами. Натомість порядок використання земельних ділянок, наданих у власність для товарного сільськогосподарського виробництва, спрямований на ведення такого виробництва на ринкових товарних засадах, коли продукти виробляються не для власного споживання виробника, а для продажу, тобто споживання іншими членами суспільства.

Здійснення прав власника землі передбачає дотримання ним обов'язків, пов'язаних з володінням земельною ділянкою, першочерговим з яких згідно з пунктом "а" частини першої статті 90 Земельного кодексу України визначено обов'язок забезпечення її використання за цільовим призначенням.

Стаття 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-ІV передбачала, що цільове призначення земельної ділянки це її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку. Наведене свідчить, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які надаються у власність або передаються у користування, за конкретними цілями використання поділяються на види. Віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення до того чи іншого виду позначається на їх правовому режимі (порядку використання), який відповідає їх цільовому призначенню (використанню).

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу і є національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв'язку з чим гарантоване Конституцією право власності на землю має набуватися і реалізовуватися громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підпунктом "б" пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (редакція на дату укладання спірних угод) запроваджено мораторій на купівлю-продаж та інші способи відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності юридичних осіб та громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства та власникам земельних часток (паїв), крім обміну земельної ділянки на іншу відповідно до закону, передачі їх у спадщину та вилучення земель для суспільних потреб.

Відповідно до підпункту "б" пункту 15 розділу X Земельного кодексу України (із врахуванням змін) передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01.01.2016, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Проте, наведене обмеження не поширюється на право приватної власності на земельні ділянки іншого призначення (виду використання), які перебувають у власності громадян та юридичних осіб. Саме тому наведеною вище нормою Земельного кодексу України законодавець з метою забезпечення виконання введеного мораторію заборонив також зміну цільового призначення та виду використання зазначених вище сільськогосподарських земельних ділянок.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що згідно Державного акта на право колективної власності на землю Серії ХМ №854 від 29.10.1998, позивачу, як правонаступнику Акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу "Гречани" належить 160 га землі. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас, згідно спірних договорів купівлі-продажу було визначено цільове призначення відчужуваної землі - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження.

Суди попередніх інстанцій правомірно прийнято до уваги те, що після видачі Державного акта відповідні рішення щодо поділу та зміни цільового призначення земельних ділянок у визначеному земельним законодавством порядку, не приймались та належних доказів на підтвердження цього в матеріали справи подано не було.

А в силу статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 502 затверджено Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб.

Згідно пункту 2 відповідного Порядку зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться за поданням заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, або районної держадміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту.

Згідно пункту 7 Порядку сільська, селищна, міська рада розглядає проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка розташована в межах населеного пункту (крім земель, визначених пунктом 11 цього Порядку). Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для, зокрема, визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із категорії земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01.) на землі іншого цільового призначення (код 01.13, тощо).

Загальні підстави недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що посилання заявника касаційної скарги є безпідставними, а висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог СТОВ "Агрофірма "Гречани" щодо визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок є правомірними та обґрунтованими.

Згідно частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Також колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів місцевого та апеляційного господарських судів про задоволення позовних вимог щодо повернення відчужуваних за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068; земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182; земельної ділянки площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066; земельної ділянки площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071; земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067. За відсутності доказів на підтвердження сплати вартості земельних ділянок зі сторони їх покупців - ТОВ "Ліміт" та ПП "Зарічбуд", суди підставно не застосували двосторонню реституцію на користь останніх.

В касаційній скарзі скаржник фактично просить надати нову оцінку доказам у справі, які на його думку неправильно були оцінені судами під час розгляду справи.

З цього приводу колегія суддів вказує, що відповідно до приписів 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки судів попередніх інстанцій, відповідають встановленим обставинам справи і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції і не є такими, що тягнуть за собою скасування оскаржуваних рішень.

За таких обставин касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що посилання заявника у судовому засіданні касаційної інстанції на пов'язаність даної справи та справи №924/817/16 господарського суду Хмельницької області не знайшло свого підтвердження оскільки предмети спору у даних справах різні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 у справі № 924/668/16 господарського суду Хмельницької області залишити без змін.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді О.Сибіга

В.Швець