ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 р. Справа № 909/315/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фанди О. М., секретаря судового засідання Поліводи С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд", вул. Незалежності, 136/63,м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ вул. Максимовича, 7,м. Івано-Франківськ,76000

про визнання протиправними дій, зобов'язання відновити постачання електричної енергії та здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат,, (договір про надання правової допомоги від 01.02.2017 року; посвідчення адвоката № 883)

від відповідача: ОСОБА_2 - юрисконсульт по обслуговуванню філії ПАТ "Івано-Франківський РЕМ", (довіреність № 1120 від 04.10.2016 року)

від відповідача: ОСОБА_3 - юрисконсульт відділу з претензійно-позовної роботи, (довіреність № 1112 від 15.09.2016 року)

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ (далі - відповідач) про визнання протиправними дій ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ, зобов'язання відновити постачання електричної енергії згідно договору № 2402833-Б від 25.06.2013 року та здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії до 8754 кВт згідно здійсненої ТзОВ "Альфабуд" попередньої оплати на підставі платіжного доручення № 493 від 21.12.2016 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що нарахування відповідачем двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини є незаконним, оскільки позивачем своєчасно внесено попередню оплату додатково заявлених обсягів активної електричної енергії, А тому дії відповідача по припиненню подачі електроенергії є незаконними, мотивуючи відсутністю у останнього підстав, передбачених ПКЕЕ, для їх вчинення та зазначає про порушення процедури припинення електропостачання, зокрема без присутності представника споживача та відсутності оформлення відповідного акту.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просять суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовують безпідставністю позовних вимог, мотивуючи тим, що припинення постачання електричної енергії здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки звернення відповідача про збільшення ліміту електроенергії здійснено після закінчення розрахункового періоду та недотримання ним умов договору щодо оплати додаткового обсягу споживання електроенергіх

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, дослідивши докази по справі та надавши їм належної правової оцінки, суд виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи 25 червня 2013 року між ПАТ Прикарпаггяобленерго (по договору - постачальник/по справі - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальність «Альфабуд» (по договору - споживач - по справі - позивач) укладено Договір про постачання електричної енергії №2833-Б від 25.06.2013.

В судових засіданнях представниками сторін примірники вказаного вище договору суду не подано. представники посилаються на його втрату.

Однак до матеріалів справи долучено копію Додаткового правочину про зміни до Договору про постачання електричної енергії №2833Б від 25.06.2013 року, в якій врегульовано правовідносини сторін щодо спірної ситуації.

Відповідно до абз. 4 п.6.1 Правил користування електричною, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.96 (в редакції постанови НКРЕ від №910 із змінами) (далі - Правила) обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання.

Листом вих.№44/12 від 21.12.2016 позивач звернувся до відповідача про збільшення ліміту електроенергії на грудень 2016 року до 9800 кВт/год.

Повідомленням вих №024/2340 від 30.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії на грудень 2016 року, через несплату позивачем додатково замовлених велечин відповідно до умов договору.

21 грудня 2016 року представником Івано-Франківського РЕМ в присутності представника споживача проведено технічну перевірку, за результатами якої складено Акт, копія якого долучена до матеріалів справи.

Листом від 01.03.2017 вих.№024/388 відповідач додатково повідомив позивача про необхідність погашення оплатити 15294,30 грн. за понадлімітне споживання електричної енергії з обовязковим зазначенням призначення платежу: «за перевищення договірних величин споживання електроенергії згідно рахунку №2402833-6/4 від 10.01.2017».

14 лютого 2017 року відповідачем направлено рекомендованим листом на адресу позивача повідомлення про припинення електропостачання з 22.02.2017 у разі нездійснення оплати рахунку №2402833-6/4 від 10.01.2017.

22 лютого 2017 року Івано-Франківським РЕМ видано Розпорядження на припинення електропостачання №497, згідно якого припинено електропостачання на обєкт ТОВ Альфабуд» (будівельний майданчик по вул..Незалежності, 130).

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергії) споживачеві (абоненту) який зобовязаний оплатити прийняти енергію та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електроенергії споживачами та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України Про засади функціонування ринку електричної енергії України та Про Електроенергетику.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов"язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Цією нормою Закону визначено, що споживачі суб"єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Таким чином Законом встановлено, що основним документом який регулює відносини споживача електричної енергії та енергопостачальника є Договір про постачання електричної енергії.

В спірному випадку між сторонами виникли спірні правовідносини на підставі договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов"язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Приписами ч. 2 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику" передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Варто зазначити, що абзацами 1 та 3 п. 4.4 Правил користування електричною енергією визначено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

У разі виникнення у споживача необхідності скоригувати договірну величину споживання електричної енергії на поточний розрахунковий період у сторону збільшення, споживач самостійно розраховує вартість додаткових обсягів споживання електричної енергії як добуток додаткових обсягів споживання електричної енергії і тарифу попереднього розрахункового періоду та проводить оплату вартості додаткових обсягів споживання електричної енергії до дня звернення до постачальника із заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії (п.2 Додаткового правочину про зміни до Договору про постачання електричної енергії від 29.12.2015).

Відповідно до п.4 Додаткового правочину споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку визначеному умовами розділу 5 цього Договору.

Відповідно до п.5.5 Договору звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Відповідно до п.4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.96 (в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 №910 із змінами) споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Листом вих.№44/12 від 21.12.2016 позивач звернувся до відповідача про збільшення ліміту електроенергії на грудень 2016 року до 9800 кВт/год.

Відповідно до п.6.11 ПКЕЕ, п.1 додатку 2 до Договору дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за врегульованим тарифом.

Як підтверджується матеріалами справи, листом вих.№44/12 від 21.12.2016 позивач звернувся до відповідача про збільшення ліміту електроенергії на грудень 2016 року до 9800 кВт/год. Вказаний лист отримано відповідачем 28.12.16 року, що підтверджується відміткою на ньому.

З доказів направлення цього листа вбачається, що його надіслано відповідачем 26.12.16.

Враховуючи вимоги ПКЕЕ та умови Договору, для можливості отримати коригування договірних величин електроспоживання на грудень 2016 Споживачу (ТОВ «Альфабуд») необхідно було виконати наступні умови:

- здійснити оплату 100% вартості обсягу постачання електричної енергії, вказаного у Додатку 1 у сумі 2363,88 грн. за 10000 кВт./год;

- звернутися до постачальника із заявою про коригування договірних величин не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду (в спірному випадку не пізніше ніж 14 грудня 2016, оскільки розрахунковий період «грудень» триває з 22.11.2016 по 21.12.2016). Факт звернення позивача після закінчення розрахункового періоду підтверджується фіскальним чеком пошти від 26.12.16;

- здійснити оплату вартості додаткових обсягів споживання електричної енергії до 13.12.2016 у сумі 20802,14 грн. (9800 * 1,9699 * 20% - 2363,88) (п.2 Додаткового правочину від 29.12.15).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач порушив вказані вище умови, що слугували правомірною підставою для відмови позивачу у коригуванні договірних величин споживачння електричної енергії на грудень 2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику" споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Пунктом .4.2.2 Договору сторонами також узгоджено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Відповідно до п.6.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.96 (в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 №910 із змінами) (далі - Правила) обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п.6.11 Правил остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксують терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником електропередавальної організації (основного споживача) та підтверджуються споживачем відповідно до договору.

Відповідно до п.6.13 Правил у передбачений договором термін за результатами розрахункового періоду споживачем, постачальником електричної електропередавальною організацією (основним споживачем) на підставі розрахункового обліку електричної енергії визначається фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу (субспоживачу) електричної енергії та оформляється акт про використану електричну енергію (акт прийняття-передавання товарної продукції).

За результатами проведення представником відповідача технічної перевірки у позивача в присутності представника споживача, про що складено відповідний Акт, копія якого долучена до матеріалів справи, та підбиття підсумків розрахункового періоду з 22.11.16 по 21.12.16, відповідачем встановлено факт перевищення договірних величин споживання електричної енергії, у зв"язку із чим направлено на адресу позивача рахунок №2402833-б/4 від 10..01.17 про перевищення договірних величин споживання на суму 15274 грн. 60 коп., копія якого долучена до матеріалів справи. В даному рахунку зазначено, що при його оплаті обов"язково вказувати призначення платежу "за перевищення договірних величин споживання електроенергії згідно рахунку №2402833-б/4 від 10.01.17".

Відповідно до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Позивач належних доказів про оплату перевищення договірних величин споживання електричної енергії на суму 15274 грн. 60 коп. суду не надав.

Платіжне доручення №2 від 26.01.2017 року на суму 15500, на яке посилається позивач, як на доказ часткової проплати, не є належним доказом у відповідності до вказаних вище норм Господарського процесуального кодексу України оплати рахунку №2402883-б/н від 10.01.17, оскільки умови та порядок його сплати встановлено в самому рахунку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 7.5 ПКЕЕ постачальник електричної енергії зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Факт попередження позивача про припинення електропостачання з 22.02.2017 року підтверджується долученим до матеріалів справи копією повідомленням №16060 від 14.02.17р.

З наведеного слідує про правомірність дій відповідача по припиненню електропостачання позивачу.

Аналіз наведених вище норм свідчить про необгрунтованість, безпідставність та недоведеність позовних вимог. А отже, в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, в клопотання позивача про відшкодування йому витрат на правову допомогу в сумі 11 800 грн. 00 коп. слід відмовити, у зв"язку із відмовою в позові. Судовий збір по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.1, 26 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст. 509, 526, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст.175, 180, 193, 275 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" до Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ про визнання протиправними дій ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ про зобов'язання відновити постачання електричної енергії згідно договору № 2402833-Б від 25.06.2013 року та здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії до 8754 кВт згідно здійсненої ТзОВ "Альфабуд" попередньої оплати на підставі платіжного доручення № 493 від 21.12.2016 року.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.06.17

Суддя Фанда О. М.