РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017Справа №910/3804/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "AXA Страхування"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 29117,17 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Славський М.Г. (за дов.)

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 01.06.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації в сумі 29117,17 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що автомобіль "Seat Cоrdoba", реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до договору страхування №3716698/05АВ від 26.01.2016.

24.09.2016 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу Ford Sierra , д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 29117,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням.№274641 від 12.10.16.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_4, в зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована, згідно полісу № АК/1416691 у ТДВ "Страхове товариство "Домінанта".

Ухвалою суду від 14.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3804/17, розгляд останньої призначено на 06.04.2017.

Від МТСБУ надійшла відповідь на запит.

В судове засідання 06.04.2017 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 06.04.2017 розгляд справи відкладено на 04.05.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 04.05.2017 від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити у позові. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що стягнення суми страхового відшкодування має відбуватись в порядку суброгації, а не регресу; позивач не надав звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу; у разі перерахування страхової суми на рахунок потерпілої особи, вона має бути зменшена на суму податку на додану вартість, а сума податку відшкодовується лише у разі підтвердження оплати проведеного ремонту.

В судове засідання 04.05.2017 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 04.05.2017 розгляд справи відкладено на 25.05.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 25.05.2017 від позивача надійшло заперечення на відзив, в якому позивач вказував необгрунтованість своїх позовних вимог та безпідставність визначення суми страхового відшкодування на підставі звіту, а не фактично здійснених позивачем витрат.

Ухвалою суду від 25.05.2017 продовжено строк вирішення спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 01.06.2017.

Через загальний відділ діловодства суду від позивача 01.06.2017 надійшли додаткові документи, в тому числі звіт про оцінку матеріального збитку.

Через загальний відділ діловодства 01.06.2017 від відповідача надійшло клопотання про застосування коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі визначеному відповідачем та про судовий розгляд справи без участі представника відповідача.

В судове засідання 01.06.2017 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представників сторін. дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник), укладено договір страхування наземного транспорту № 3716698/05АВ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1.

24.09.2016 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_3), транспортного засобу Ford Sierra, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 (власник - ОСОБА_4). Довідка про ДТП №445954.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 п. 13.1, Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01.11.2016 № 760/17058/16-п (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту огляду транспортного засобу №1399 від 28.09.2016, рахунку-фактури № АКС-002617 від 07.10.2016, виставленого ДП "АВТО-КИЇВ", вартість відновлювального ремонту автомобіля Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1, завданого в результаті ДТП, становить 32508,97 грн.

Відповідно до страхового акту №АХА2170841 від 11.10.2016 року та розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування складає 29117,17 грн. У розрахунку до страхового акту позивач визначив, що сума відновлювального ремонту транспортного засобу згідно рахунку СТО становить 30802,54 грн., а сума обов'язкової франшизи - 1685,37 грн. Отже сума страхового відшкодування дорівнює 29117,17 грн. = 30802,54 грн. - 1685,37 грн.

На підставі страхового акту №АХА2170841 від 11.10.2016 року та заяви про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 29117,17 грн. згідно платіжного доручення № 274641 від 12.10.2016 на рахунок ДП "Авто-Київ".

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена на ремонт автомобіля Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у страховому акті №АХА2170841 від 11.10.2016 та становить 29 117,17 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 21.01.2017 № ЕП_1901 щодо суми виплаченого страхового відшкодування на суму 29117,17 грн.

Відповідач суму страхового відшкодування не сплатив, відповіді на претензію не надав.

Позивач надав до матеріалів справи звіт про визначення вартості матеріального збитку від 30.05.2017 № 1399, в якому визначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 27448,79 грн., коефіцієнт фізичного зносу КТЗ - 0,6265 (62,65%), вартість відновлювального ремонту автомобіля Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1 з урахуванням фізичного зносу становить 17746,96 грн. Однак, позивач заперечує проти суми вартості відновлювального ремонту КТЗ, визначеної у звіті, оскільки, його фактичні витрати були більшими і мають йому відшкодовуватись у розмірі понесених витрат

Відповідач надав до матеріалів справи консультацію № 24-R/32/3 від 30.05.2017, в якій визначено коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 65,4 % (0,6540). На підставі вказаної консультації, відповідачем було визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 17430,41 грн.

Отже суду надано звіт та консультацію, в яких зазначено різний розмір коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності: суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Згідно п. 1.1, 1.2, 1.3 Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" (далі - Методика) ця Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 N 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Згідно п. 1.4., 2.3 Методики, вона застосовується з метою: д) визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; е) визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до п. 4.3. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

В зв'язку з вищевикладеним суд приймає до уваги коефіцієнт фізичного зносу, визначений у звіті про визначення вартості матеріального збитку від 30.05.2017 № 1399 у розмірі 0,6265.

Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування з урахуванням нульової франшизи у розмірі 29 117,17 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним

законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за сплаченою ним сумою страхового відшкодування у розмірі 29117,17 грн. ( з вирахуванням франшизи).

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керував автомобілем Ford Sierra, д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4, встановлена у судовому порядку постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01.11.2016 № 760/17058/16-п (набрала законної сили).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Ford Sierra , д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з доданою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1416691.

Згідно витягу з МТСБУ, договором (полісом) № АК/1416691 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1, ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 29117,17 грн. шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування. Отже позивач поніс фактичні затрати у розмірі 29117,17 грн.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи (0,00 грн.) за полісом № АК/1416691 та наявність вини ОСОБА_4 і просив стягнути з відповідача 29117,17 грн., однак не врахував коефіцієнт фізичного зносу, який має застосовуватись.

В зв'язку з цим, суд погодився з доводами позивача, що вартість відновлювального ремонту має визначатись не на підставі звіту, що є попередньою оцінкою завданих збитків, а з урахуванням реально понесених позивачем витрат у вигляді вартості роботи, вартості матеріалів та вартості запчастин (вартість запасних частин розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), визначеної у акті виконаних робіт. Однак, суд не погоджується з твердженнями позивача про безпідставність застосування коефіцієнту фізичного зносу.

На підставі акту виконаних робіт № АКТО1603278 від 29.11.2016, суд розрахував суму відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запчастини. Згідно розрахунку суду сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,6265 становить 26377,65 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо заперечень відповідача про існування між сторонами відносин суброгації, а не регресу, суд відзначає наступне: позивач у своїй позовній заяві, нормативно обґрунтовує свої вимоги ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, які регулюють відносини суброгації, як і зазначає відповідач. Отже позивач, нормативно вірно кваліфікував правовідносини, що виникли між сторонами, за таких умов заперечення відповідача є необґрунтованими.

Щодо заперечень про відсутність доказів оплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно платіжного доручення № 274641 від 12.10.2016 на суму 29117,17 грн. податок на додану вартість у вказану суму не включений, а страхове відшкодування перераховано не потерпілій особі, а ДП "Авто-Київ", яке виставляло рахунок на проведення відновлювального ремонту. Тобто позивач надав належні та допустимі докази оплати вартості проведеного ремонту.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Seat Cоrdoba д.р.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Судом встановлено, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 263377,65 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 119, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) страхове відшкодування у розмірі 26377,65 грн. (двадцять шість тисяч триста сімдесят сім гривень 65 коп.) та 1449,46 грн. (одна чотириста сорок дев'ять гривень 46 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.06.2017

Суддя І.В.Усатенко