ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р.Справа № 922/1017/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Х/о, м. Харків
до СВК "Рублене", с. Рублене 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Рубленська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області, с. Рублене
про стягнення 97300,14 грн.
за участю представників:

прокурора - Чирик В.Г., посвідчення № 036688 від 11.12.2015 року

позивача - ОСОБА_1, довіреність №556/01-25/08-14 від 09.02.2017 року

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківські області (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Рублене" (відповідач) збитки за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 14204,40 грн. Також, судові витрати просив суд покласти на відповідача.

05.04.2017 р. представник позивача надав заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх.№ 11337) про стягнення з відповідача шкоди заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 97300,14 грн.

Ухвалою суду від 24.04.2017 р. задоволена заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, у звязку з чим подальший розгляд справи проводиться з її урахуванням. Також, ухвалою суду від 24.04.2017 р. залучено до участі у справі 3-тю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Рубленську сільську раду Великобурлуцького району Харківської області.

Ухвалою суду від 18.05.2017 р. задоволено клопотання Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про розгляд справи без участі їх уповноваженого представника, розгляд справи відкладено на 24.05.2017 р. о 11:45.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 24.05.2017 р. за вх. № 16986, надав копію листа від 19.05.2017 р. № 1949/01-25/08-18 щодо повідомлення відповідача про розгляд справи із доказами його направлення, яка судом приймається та долучається до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, в призначене судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, встановив наступне.

З 25.07.2016 р. по 12.08.2016 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області (далі - Держекоінспекція) на підставі наказу Держекоінспекції від 22.06.2016 р. № 355/01-04 було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Рублене", який здійснює свою діяльність за адресою: вул. Харченко, 69А, с. Вільхуватка, Великобурлуцький район, Харківська область.

За результатами вищезазначеної перевірки Держекоінспекцією складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 355/01-04/02-09 від 12.08.2016 р., який направлено на адресу керівника СВК "Рублене" ОСОБА_2 листом № 3634/01-25/02-09 від 12.08.2016 р.

Відповідно до вказаного акту вбачається, що водокористування на госппобутові та потреби на утримання великої рогатої худоби і свиней на СВК "Рублене" здійснюється з двох артезіанських свердловин на підставі дозволу на спеціальне водокористування від 26.11.2014 р. Укр № 04.01-10-235А/Хар, строком дії до 27.11.2017 р.

Попередній дозвіл на спеціальне водокористування було надано господарству 04.07.2011 р. за Укр № 5288А/Хар, строком дії до 07.06.2014 р.

Таким чином, СВК "Рублене" здійснювало забір води з артезіанських свердловин в період з 08.06.2014 р. по 25.11.2014 р. за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України.

Під час перевірки підприємством надано довідку у відповідності до якої в період з 08.06.2014 р. по 25.11.2014 р. СВК "Рублене" забрано з підземних джерел (артезіанських свердловин) води у кількості 4,2 тис. м3.

У зв'язку з виявленими порушеннями державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 000282 від 26.08.2016 р. за фактом порушення виконавчим директором СВК "Рублене" ОСОБА_2 вимог ст. 53-1, ч. 1 ст. 78, ст. 47, 82-1, ч. 2 ст. 61 ОСОБА_2.

За вищевказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Харківській області винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 02-26/245 від 26.08.2016 р., якою виконавчого директора СВК "Рублене" ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вищевказаних правопорушень та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., який виконавчий директор СВК "Рублене" ОСОБА_2 згідно квитанції від 29.08.2016 р. сплатила в повному обсязі.

Також, як встановлено Держекоінспекцією СВК "Рублене" не є землевласником та землекористувачем земельних ділянок під артезіанськими свердловинами, та як наслідок зобов'язано отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

Таким чином, СВК "Рублене" здійснювало самовільне користування надрами (підземні води). Відповідно до довідки СВК "Рублене" від 02.08.2016 р. № 49 зі свердловини, що знаходиться в с. Озерне у період з 25.07.2013 р. по 25.07.2016 р. забрано 24570 м3 води.

В зв'язку з виявленими порушеннями, Держекоінспекцією з урахуванням норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. № 389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 р. № 767/16783 (із змінами і доповненнями затвердженими наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.10.2015 р. № 367), проведено розрахунок збитків заподіяних державі внаслідок самовільного спеціального водокористування в розмірі 14204,40 грн., який було направлено на адресу СВК "Рублене" разом із претензією № 128 від 12.08.2016 р. щодо добровільного відшкодування шкоди.

Також, у зв'язку з виявленими порушеннями, Держекоінспекцією з урахуванням норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. № 389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 р. № 767/16783 (із змінами і доповненнями затвердженими наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.10.2015 р. № 367), розраховано шкоду заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 83095,74 грн., яку було направлено на адресу СВК "Рублене" разом із претензією № 159 від 03.10.2016 р. щодо добровільного відшкодування шкоди.

Після отримання вказаної претензії із розрахунком розміру шкоди, про свідчить відмітка про отримання у поштовому повідомленні № 511, вимоги даної претензії не були добровільно виконані відповідачем.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних/обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права масності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України водокористуванням є використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні, здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно ст.ст. 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, статті 49 ВК України).

При цьому суд зазначає, що протиправна поведінка відповідача у заподіянні збитків внаслідок самовільного водокористування та самовільного користування надрами (підземні води) без відповідних дозволів підтверджується документами, складеними за результатами перевірки: актом перевірки № 355/01-04/02-09, приписом від 15.08.2016 р. № 02-25/126, розрахунками шкоди, які обраховані відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, які не оскаржені відповідачем та не визнані незаконними у встановленому чинним законодавством порядку.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що СВК "Рублене" є землевласником та землекористувачем земельних ділянок під артезіанськими свердловинами, та як наслідок відповідач був зобов'язаний отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

Відповідно до Водного кодексу України (далі - ВК України), підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 р. N 827).

Стаття 2 ВК України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто, прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 17.05.2016 р. у справі № 922/976/14.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Частиною 1 ст. 23 Кодексу України "Про надра" передбачено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Відповідно до ст. 65 Кодексу України "Про надра" порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Згідно ст. 67 Кодексу України "Про надра" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно ст. 69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги не спростовані відповідачем, вони є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь прокуратури Харківської області сплачену суму судового збору у розмірі 1600,00 грн., оскільки сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. була сплачена саме прокуратурою Харківської області в структуру якої входить Чугуївська місцева прокуратура.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 149, 151 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 44, 46, 48, 49 Водного кодексу України, ст.ст. 16, 19, 21, 23, 65, 67 Кодексу України, ст.ст. 38, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 1, 4, 12, 22, 29, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Рублене" (62620, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Вільхуватка, вул. Харченка, буд. 69 А, ідентифікаційний код 00708934) на користь держави на р/р 0150 у с. Рублене Великобурлуцького району, Харківської області, УДКСУ у Великобурлуцькому районі Харківської області, , МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 97300,14 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Рублене" (62620, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Вільхуватка, вул. Харченка, буд. 69 А, ідентифікаційний код 00708934) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ідентифікаційний код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_3