ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р.Справа № 922/1103/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м.Харків,
до Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)", м.Харків,
про стягнення 50945,04 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 01-16/8794 від 22.11.2016р.);

відповідача - ОСОБА_2 (доручення № 31 від 22.05.2017р.);

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулась до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)", м.Харків, заборгованості за електричну енергію за Договором на постачання електричної енергії № 0041,01 від 01.09.2009р. в розмірі 35537,78 грн. за період грудень 2016р.; пені в розмірі 12234,87 грн. за період з січня по лютий 2017р.; 3% річних у розмірі 1740,44 грн. за період з листопада 2016р. по лютий 2017р.; інфляційні в розмірі 1431,95 грн. за період лютий 2017р. Позивач також просить покласти на відповідача судовий збір.

У відзиві на позовну заяву, який було надано до суду 19.04.2017р., відповідач зазначив, що Харківська установа виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківської області № 27 є бюджетною неприбутковою установою, що має обмежений кошторис, а тому за використану енергію відповідач сплачував не з дати отримання рахунка, а з дати надходження фінансування для слати відповідних витрат. При ухваленні рішення відповідач просив зменшити розмір неустойки на 90%.

06.06.2017р. позивач подав до суду письмові заперечення на відзив відповідача, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення пені на 90%, посилаючись на те, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності, або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов'язання.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги; надала письмові пояснення до позовних вимог, які були долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача просила припинити провадження у справі в частині основного боргу, у зв'язку з погашенням заборгованості в цій частині, та зменшити суму неустойки на 90%.

Представник позивача підтвердила факт часткового зарахування, за зверненням відповідача, оплати за електричну енергію по платіжному дорученню № 494 від 14.04.2017р. на суму 106200,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за електричну енергію, яка утворилася на 01.01.2017р. в сумі 35537,78 грн. Проти зменшення суми пені заперечувала повністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.09.2009р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивачем) та Харківським сідчим ізолятором Управління державної пенітенціарної служби України в Харківської області (правонаступником якого є відповідач - Державна установа "Харківська установа виконання покарань (№ 27)") було укладено Договір на постачання електричної енергії № 0041,01, згідно якого позивач, як постачальник, зобовязався продавати електричну енергію відповідачу, як споживачу, для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач зобовязався оплачувати вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі, згідно з умовами даного Договору.

Даний Договір, відповідно до п. 9.4., пролонговано сторонами на 2017 рік.

Згідно п. 2.2.5. Договору, відповідач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами Додатка № 2 до Договору "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 5 Додатку № 2 до Договору, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Споживач протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВ рахунок на оплату електричної енергії. В разі неотримання споживачем рахунку постачальник направляє рахунок на оплату електричної енергії рекомендованим листом.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок на оплату спожитої електричної енергії за вересень 2016р. № 0041,01, акт за використану електричну енергію за лютий та акт приймання-передачі е/е та КРЕ за вересень 2016р. споживачем отримано 04.10.2016р., про що свідчить підпис представника споживача у книзі реєстрації видачі рахунків за використану електричну енергію за вересень 2016р. по споживачам. Відповідно до отриманого споживачем рахунка, за вересень 2016р. споживачу нараховано до сплати - 124 892,82 грн., але сплачено всього 1771,38 грн. + 123000 грн. (07.10.2016р. та 19.10.2016р.) Заборгованість за вересень 2016р. склала 121,44 грн., яка була сплачена 15.11.2016р., (строк оплати рахунка - 12.10.2016р.).

Рахунок за жовтень 2016р. № 0041,01, акт за використану електричну енергію за жовтень та акт приймання-передачі е/е та КРЕ за жовтень 2016р. споживачем отримано 01.11.2016р., про що свідчить підпис представника споживача, у книзі реєстрації видачі рахунків за використану електричну енергію за жовтень 2016р. по споживачам РВЕ. Відповідно до отриманого споживачем рахунка, за жовтень 2016р. споживачу нараховано до сплати - 179647,39 грн., але сплачено всього 133832,03 грн. (15.11.2016р. та 17.11.2016р.), залишок сплачено 14.12.2016р. (строк оплати рахунка - 12.10.2016р.)

Рахунок за листопад 2016р. № 0041,01, акт за використану електричну енергію за лютий та акт приймання-передачі е/е та КРЕ за листопад 2016р. споживачем отримано 16.12.2016р., про що свідчить підпис представника споживача, у книзі реєстрації видачі рахунків за використану електричну енергію за листопад 2016р. по споживачам РВЕ. Відповідно до отриманого споживачем рахунка за листопад 2016р. споживачу нараховано до сплати - 193177,32 грн., але сплачено у березні 2017р. (строк оплати рахунка 24.12.2016р.).

Рахунок за грудень 2016р. № 0041,01, акт за використану електричну енергію за грудень та акт приймання-передачі е/е та КРЕ за грудень 2016р. споживачем отримано 04.01.2016р., про що свідчить підпис представника споживача, у книзі реєстрації видачі рахунків за використану електричну енергію за грудень 2016р. по споживачам РВЕ. Відповідно до отриманого споживачем рахунка, за грудень 2016р. споживачу нараховано до сплати - 231512,11 грн., але сплачено у березні 2017р. (строк оплати рахунка - 24.12.2016р). Заборгованість за лютий 2016р. склала 1306,49 грн. та на даний час не сплачена.

Станом на день подачі позову до суду у відповідача існувала заборгованість перед позивачем в розмірі 35537,78 грн.

Зазначена заборгованість була погашена відповідачем 14.04.2017р. шляхом часткового зарахування оплати за електричну енергію по платіжному дорученню № 494 від 14.04.2017р. на суму 106200,00 грн. в рахунок погашення заборгованості в сумі 35537,78 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 4.2.1. Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначених Додатком № 2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу; 3% річних та індексу інфляції.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 1740,44 грн. - 3% річних за період з листопада 2016р. по лютий 2017р., 1431,95 грн. інфляційних за період лютий 2017р. та 12234,87 грн. пені за період з січня 2017р. по лютий 2017р. законними та обґрунтованими.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Приймаючи до уваги той факт, що відповідач - Харківська установа покарань Управління державної пеніціарної служби України в Харківській області № 27 є бюджетною неприбутковою установою, що фінансується з Державного бюджету та здійснює платежі тільки після надходження відповідного фінансування, суд визнав за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на 50%.

Таким чином, до стягнення з першого відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 6117,44 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерної компанії "Харківобленерго" в частині стягнення з відповідача 1740,44 грн. - 3% річних, 1431,95 грн. інфляційних втрат та 6117,44 грн. пені обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 35537,78 грн. заборгованості за електричну енергію провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

В частині стягнення 6117,43 грн. пені суд відмовляє у задоволенні позову, у зв'язку зі зменшенням розміру неустойки.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача, з вини якого спір було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" (61093, м.Харків, вул.Полтавський шлях, 99; ; п/р 3265 у ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, 149; ; п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль" м.Київ, МФО 380805) - 6117,44 грн. пені за період з січня 2017р. по лютий 2017р.; 1740,44 грн. - 3% річних за період з листопада 2016р. по лютий 2017р.; 1431,95 грн. інфляційних втрат за період лютий 2017р.; 1600,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 35537,78 грн. заборгованості за електричну енергію провадження у справі припинити.

В частині стягнення 6117,43 грн. пені у позові відмовити.

Повне рішення складено 09.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_4