ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р.Справа № 922/1205/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Рубіжнетеплокомуненерго" Рубіжанської міської ради
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків
про стягнення коштів у сумі 162 964,79 грн.
за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2 за дов. №1790 від 14.12.15р.;

відповідача: ОСОБА_3 за дов. №10010 від 23.12.16р.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство "Рубіжнетеплокомуненерго" Рубіжанської міської ради (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу (відповідач) заборгованість у сумі 65 777,88 грн., у тому числі: 3 % річних у розмірі 4 353,91грн. нарахованих за періоди з 21.12.2014р. по 29.12.2014р. та з 21.01.2015 по 31.03.2017р.; інфляційні втрати у розмірі 39 123,66 грн. нарахованих за період з лютого 2015р. по лютий 2017р.; пеня - 49 111,31 грн. нарахована за період з 21.12.2014р. по 29.12.2014р. та з 21.01.2015 по 31.03.2017р., штраф 7% у розмірі 4604,03 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 88 від 17.11.2014р., в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії, встановлених договором, в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 114908 від 11.05.2017) в якому заперечує проти позову, вважає , що позивачем не доведено існування за відповідачем заборгованості за спірним договором. На підставу своїх заперечень посилається на укладену 24.12.2014р. між сторонами Додаткову угоду №2 до договору про закупівлю товарів за державні кошти від 17.11.2014р. за умовами якої було зменшено обсяги наданих послуг та загальну суму договору до 66895,95 грн. Крім цього зазначає, що 25.12.2014р. за надані послуги постачання теплової енергії ним було сплачено 66 895,95 грн, а тому у зв'язку із зміною Додатковою угодою №2 умов договору №88 від 17.11.2014р. на даний час заборгованість перед позивачем відсутня.

11.05.2017р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 01.06.2017р. 10:30 год.

01.06.2017р. позивач до суду заперечення на відзив на позовну заяву (вх.18085).

Представник позивача у судовому засіданні 01.06.2017р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує з підтав, викладених у відзиві на позовну заяу.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін, які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

17.11.2014 року між Комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством "Рубіжнетеплокомуненерго" Рубіжанської міської ради та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Харків укладено Договір №88 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти за умовами якої Позивач зобов'язався у 2014 році поставити Відповідачу послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами), а Відповідач - прийняти і оплатити такі товари. Обсяг послуги з постчання пари та гарячої води складає 102,58177819 Гкал (п.1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до 5.2 Договору місце поставки (передачі) товарів (виконання робіт або надання послуг) на міжбалансового розподілу теплових мереж: 93000, Луганська обл., м.Рубіжне, вул.Смірнова, 8.

Договір набирає чинності з дати підприсання та діє до 31.12.2014р. Відповідно до ст.631 ЦК України умови Договору розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли з 01.04.2014р.

Таким чином, строк дії договору сторонами не змінювався, та обов'язок Позивача на забезпечення Відповідача теплової енергії встановлений до 31.12.2014р.

Пунтктом 5 Додатку №1 до Договору №88 зазначено, що теплова енергія постачається Відповідачу на потреби опалення в період опалювального сезону.

Пунктом 39 Додатку №1 до Договору №88 сторони встановили, що початок та припинення споживання теплової енергії визначається відповідними датами початку та закінчення опалювального періоду. В разі якщо постачання теплової енергії починається або закінчується в інші дні або за бажанням Сторін Енергопостачальна організація може скласти відповідний акт, в якому зазначається дата включення або відключення опалення, відносно яких об'єктів це стосується або інша інформація. Сторони зобов'язані направляти своїх представників для складання та підписанння відповідних актів на вимогу будь-якої із сторін.

Відповідно до пункту 4.3. Договору та пункту 41 Додатку №1 до Договору №88 визначено, що платежі за спожиту в розрахунковому періоді теплову енергію має бути здійснена не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 41 Додатку до Договору №88 зазначено, що ненадання рахунку або відсутність підписаного сторонами акту про обсяг спожитої теплової енергії не є підставою для нездійснення розрахунку за спожиту теплову енергію.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно із умовами Договору Позивач поставив теплову енергію в приміщення споживача у повному обсязі та виконав свої обов'язки за договором, що підтверджується Актом включення опалення від 30.10.2014р. (а.с.23) та актами №88 про обсяг теплової енергії від 30.04.2014р., 31.10.2014р.,30.11.2014р., 31.12.2014р. (а.с.34-37)

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 плата за житлово-комунальні послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вказує позивач, свої договірні зобов'язання відповідач не виконував належним чином.

Посилання відповідача на здійснену 25.12.2014р. ним оплату у ромірі 66895,95 грн. у відповідності до змін, внесених Додатковою угодою №2 від 24.12.2014р. до Договору №88 про закупівлю товарів за державні кошти від 17.11.2014р. не спростовує наявності перед Позивачем заборгованості за послуги, які були отримані Відповідачем до моменту підписання цієї угоди.

Право Відповідача зменшувати або збільшувати обсяг закупівлі відповідно до кошторисних призначень (лімітів) передбачено п.6.2.3. Договору №88. Додаткова угода №2, відповідно до п.4 вступає в силу з моменту її підписання, а саме з 24.12.2014р., тобто регулює відносини сторін, які виникають після її підписання. Зобов'язання сторін, які вже виникли та були фактично виконані (припинені виконанням) не можуть бути змінені.

Отже, враховуючи фактично здійсненну поставку теплової енергії та кошторисні призначення (ліміти) відповідача на кінець року шляхом укладення Додаткової угоди №2 до Договору №88 сторонами було узгоджено питання про визначення обсягу постачання теплової енергії та її вартість в період після підписання додадткової угоди до закінчення терміну дії договору. Обсяг фактично поставленої теплової енергії за період з 01.12.2014 до 31.12.2014р. склав 45,25 Гкал на суму 65 771,88 грн., що співвідноситься з обсязгом та сумою поставки, визначеною додатковою угодою.

Висловлене відповідачем тлумачення положень Додаткової угоди №2 до Договору №88 стосовно того, що цією угодою змінено загальний обсяг постачання теплової енергії за весь період її постачання є хибним, оскільки до моменту її підписання споживання ним теплової енергії в обсязі 57,19 Гкал на суму 66895,95 грн. вже відбулося.Письмові докази, стосовно заперечень Відповідача щодо поставки або припинення постачання теплової енергії у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Матеріалами справи підтверджується, що за період з 01.04.2014 р. по 31.12. 2014р. включно відповідачу було нараховано 132667,83 грн. за надані послуги з теплопостачання, розрахування за поставлену теплову енергію Відповідач в повному обсязі та в належні строки не здійснив. Враховуючи те, що відповідачем, за платіжним дорученням №1246 від 25.12.2014р., платіжним дорученняи №1247 від 25.12.2014 р. було частково сплачено заборгованість за постачання теплової енергії на загальну суму 66895,95 грн, відповідно суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача неоплаченої частини заборгованості у розмірі 65771,88 грн.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до п.45 Додатку №1 до Договору №88 сторони встановили, що відповідач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію шляхом сплати пені в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення розрахунку за поставлену теплову енергію понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від суми боргу.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розрахунок пені та штрафу перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті отриманої теплової енергії у строк, встановлений Договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені в розмірі 49 111,31грн. та штрафу 7% у розмірі 4604,03 грн.

В силу вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги позивача в сумі 39 123,66 грн., нараховані за індексами інфляції, а також 4 353,91 грн. - 3% річних, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 258, 525, 526, 530, 549-552, 610, 611, 612, 625, Цивільного кодексу України , ст. 19, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, Харківська області місто Харків, вул. Пушкінська. буд. 61, код 07923280) на користь Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Рубіжнетеплокомуненерго» Рубіжанської міської ради (93010, Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Іванова, код 33515421) - 65771 грн. 88 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію, 49111 грн. 31 коп. пені, 4604 грн. 3 коп. штрафу, 4353 грн. 91 коп. процентів, 39123 грн. 66 коп. втрат від інфляції та 2444 грн. 47 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законнох сли.

Повне рішення складено 06.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_1