КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа№ 925/1377/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 23.05.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» на рішення господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 року

по справі № 925/1377/16 (головуючий суддя - Довгань К.І., судді: Дорошенко М.В., Васянович А.В.)

за позовом Керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес»

2) Жашківської районної державної адміністрації

про визнання протиправними та скасування пунктів розпорядження, визнання договору оренди землі недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 року у справі № 925/1377/16 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано пункти 13, 14 розпорядження Жашківської РДА №287 від 26 жовтня 2009 року, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та поновлено договір оренди земель сільськогосподарського призначення, в тому числі землі запасу площею 48,4598 га (рілля - 48,4598 га) та резервного фонду площею 238,8592 га (рілля 238,8592 га), товариству з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» в адмінмежах Тихохутірської сільської ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розпорядження Жашківської РДА № 85/01/02/1 від 16 травня 2012 року, в частині поновлення договору оренди товариству з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 285,319 га, в тому числі рілля - 285,319 га, в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до 01.01.2018.

Визнано недійсний договір оренди землі від 09.11.2009, який укладено між Жашківською РДА Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» і зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру 27.11.2009, з усіма додатками і змінами до нього.

Стягнуто з ТОВ «Агроспілка «Прогрес» та Жашківської районної державної адміністрації на користь прокуратури Черкаської області по 1378,00 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Агроспілка «Прогрес» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 по справі №925/1377/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 порушено апеляційне провадження, розгляд справи №925/1377/16 призначено на 23.05.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Тищенко О.В, судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

У відзивах на апеляційну скаргу прокуратура та Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області заперечили проти доводів зазначених у апеляційній скарзі ТОВ «Агроспілка «Прогрес». Прокурор та позивач вважають подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, рішення суду першої інстанції законним та таким, що винесене без порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Агроспілка «Прогрес» надав суду свої пояснення по справі в яких підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив суд апеляційної інстанції скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Прокурор у судових засіданнях суду апеляційної інстанції також надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Прокурор просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та Жашківської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштових відправлень.

При цьому, Жашківська районна державна адміністрація просила суд апеляційної інстанції розглядати дану справу за відсутності його представника. Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення прокурора та представника ТОВ «Агроспілка «Прогрес», що з'явились у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу без участі представників Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та Жашківської районної державної адміністрації, оскільки про дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, участь представників, що не з'явилися, у судовому засіданні 23.05.2017 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про витребування додаткових доказів та про відкладення розгляду справи не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.1 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду та, за клопотанням прокурора та представника скаржника, строк розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України вже продовжувався

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились у судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

На підставі розпоряджень Жашківської РДА від 10.10.2005 р. №219 та від 29.11.2005 р. №288 ТОВ «Агроспілка «Прогрес» було надано в оренду земельну ділянку в адмінмежах Тихохутірської сільської ради Жашківського району, Черкаської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 292,6115 Га. земель резерву та 48,4591 Га. земель запасу. На виконання цих розпоряджень сторонами було укладено договір від 09.12.2005 терміном з 01.01.2006 до 01.01.2007. Земельну ділянку передано по акту прийому-передачі від 09.12.2005.

В подальшому, 22.03.2007, відповідачами укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком дії з 01.01.2007 до 01.01.2010. Земельну ділянку передано по акту прийому-передачі від 22.03.2007.

Розпорядженням Жашківської РДА від 26.10.2009 № 287 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та поновлено договір оренди земель сільськогосподарського призначення, в тому числі землі запасу площею 48,4598 га (рілля - 48,4598 га) та резервного фонду площею 238,8592 га (рілля 238,8592 га), ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, Жашківського району, Черкаської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі цього розпорядження між Жашківською РДА та ТОВ «Агроспілка «Прогрес» 09.11.2009 укладено договір оренди землі, який 27.11.2009 зареєстровано у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 09 (спірний договір).

За умовами цього договору Жашківською РДА надано ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, Жашківського району, Черкаської області, загальною площею 287,319 га, у тому числі землі запасу 48,4598 га, з них рілля - 48,4598 га, та землі резерву 238,8592 га, з них рілля 238,8592 га.

Пунктом 8 договору визначено орендну плату в розмірі 444 грн. за один гектар ріллі. Договір укладено терміном з 01.01.2010 до 01.01.2013.

Розпорядженням Жашківської районної РДА від 16.05.2012 № 85/01-02-1 «Про поновлення договорів оренди, вилучення та надання в оренду земель за межами населеного пункту району» поновлено договір оренди ТОВ «Агроспілка «Прогрес» земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 285,319 га, в тому числі ріллі -285,319 га, в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель запасу - 48,4598 га, резервного фонду - 236,8592 га до 01.01.2018 та визначено річну орендну плату в розмірі чотири цілих п'ять десятих відсотка від грошової оцінки 1 га ріллі в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, за межами населеного пункту, 1239 гривень за 1 гектар ріллі.

Додатковою угодою від 23.05.2012 до договору оренди землі від 09.11.2009 в адмінмежах Тихохутірської сільської ради до пунктів 4,7,8 договору внесено зміни, зокрема:

п.4. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі станом на 01.01.2012 становить 27513 (двадцять сім тисяч п'ятсот тридцять) грн.;

п.7. Договір укладено терміном до 01.01.2018;

п.8. Річна орендна плата за земельну ділянку загальною площею 285,319 га (рілля - 285,319 га) в тому числі землі запасу площею 48,4598 га (рілля - 48,4598 га) та землі резервного фонду площею 236,8592 га (рілля - 236,8592 га) встановлена в розмірі чотирьох цілих п'ять десятих відсотка від грошової оцінки одного гектара ріллі становить 1239 грн. за один гектар ріллі.

Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Жашківському районі Черкаської області, загальна площа орендованих ТОВ «Агроспілка «Прогрес» на підставі спірних розпоряджень та договору земель зменшилась на 2,0 га за рахунок надання земельної ділянки у власність працівникові соціальної сфери с. Тихий Хутір для ведення особистого селянського господарства та становить 285,319 га.

Як зазначає прокурор, спірні розпорядження були прийняті без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та за відсутності проекту землеустрою щодо її відведення, що суперечить приписам Законів України «Про оцінку земель» та «Про землеустрій». Крім того, частина земель, наданих за спірними розпорядженнями в оренду першому відповідачу, відносяться до особливо цінних, однак всупереч Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» експертиза цих земель проведена не була.

Крім того прокурор вважає, що на підставі оспорюваного розпорядження РДА №287 від 26 жовтня 2009 року було не продовжено вже існуючий договір оренди земельної ділянки, а фактично укладено новий договір, тому на думку прокурора, договір оренди землі від 09.11.2009 суперечить Закону.

Так, у листопаді 2016 року керівник Уманської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з позовом до ТОВ «Агроспілка «Прогрес», Жашківської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування пунктів розпорядження, визнання договору оренди землі недійсним.

Заперечуючи проти позову ТОВ «Агроспілка «Прогрес» вказало, що на момент прийняття спірного розпорядження №287 від 26 жовтня 2009 року та спірного договору чинне на той час законодавство не передбачало такої обов'язкової умови укладення договорів оренди землі, як нормативно грошова оцінка земельної ділянки. Крім того, відповідач-1 зазначив, що на підставі оспорюваного розпорядження земельна ділянка не надавалась вперше в оренду ТОВ «Агроспілка «Прогрес», не змінювалось її цільове призначення, не змінювались її межі, а лише продовжувався вже існуючий договір оренди, тому розроблення проекту землеустрою, щодо відведення цієї земельної ділянки за приписами чинного законодавства не передбачено.

Також, ТОВ «Агроспілка «Прогрес» під час розгляду справи у суді першої інстанції подало суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки, на думку відповідача-1, прокурором без поважних причин такий строк було порушено.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 року у справі № 925/1377/16 позов задоволено повністю.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно ч. ч.1,2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного розпорядження №90 від 29 лютого 2008 року) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів відповідно до закону.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин на (час прийняття спірних розпоряджень та укладення спірного договору) належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (п. "а" ч.1 ст. 17 Земельного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

За змістом ч. 2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму(оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакціях на час підписання договору) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На підставі ст. 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, відплатним, строковим та консенсуальним (тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди у належній формі).

Зі змісту ст. 21 Закону «Про оренду землі» (в редакції на час укладення правочину) вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, затверджуючи типову форму договору оренди землі, Кабінет Міністрів України постановою №220 від 03.05.2004 передбачив, що при укладенні договору оренди землі сторони повинні визначитись щодо розміру орендної плати: грошової - у гривнях із зазначенням способів внесення за земельні ділянки приватної власності, а за земельні ділянки державної або комунальної власності також із зазначенням відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки або розміру земельного податку.

Окрім того, Кабінет Міністрів України вказав, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1724 від 13.12.2006 затверджено форми розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, і за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена.

Частиною 1 статті 13 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Правова позиція, щодо проведення грошової оцінки земельних ділянок викладена у постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 у справі №6-11 цс 13.

Як вірно вказав суд першої інстанції, вказаний у п. 8 договору розмір орендної плати в розмірі 444 грн. за один гектар ріллі та у п. 2 додаткової угоди від 23.05.2012, де річна орендна плата становить 1239 грн. за один гектар, не містять вказівки про її обчислення у відповідності до затвердженої форми та з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, відповідно до інформації відділу Держземагенства у Жашківському районі Черкаської області встановлено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності згідно договору оренди між Жашківською РДА та ТОВ «Агроспілка «Прогрес» на площу 285,319 га в адміністративних межах Тихохутірнської сільської ради за межами населеного пункту не розроблялася та не затверджувалася у встановленому порядку, що на переконання колегії суддів, суперечить вимогам ст.18 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-IV.

Судом встановлено, що при наданні в оренду земель ТОВ «Агроспілка «Прогрес» використовувалася нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка була проведена відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (зі змінами).

При цьому, з листа Жашківської районної ради Черкаської області вбачається, що технічна документація з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки наданої в оренду ТОВ «Агроспілка «Прогрес» площею 285,319 га в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради не затверджувалась.

Приписами наведеного вище законодавства визначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (чинній на час укладення спірного договору) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

За змістом ст. 51 вище вказаного Закону проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються з метою обґрунтування розмірів і меж земельних ділянок з урахуванням вимог щодо раціонального використання та охорони земель.

На переконання колегії суддів, у даній справі, земельна ділянка площею 285,319 га передана в оренду ТОВ «Агроспілка «Прогрес» як новостворена. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана земельна ділянка, як об'єкт цивільних прав до 2009 року сформована не була, а тому не могла бути передана в оренду за відсутності проекту землеустрою щодо їх відведення.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, при прийнятті оспорюваних розпоряджень Жашківською РДА було залишено поза увагою те, що серед орендованих ТОВ «Агроспілка «Прогрес» 285,319 га земель, наявні особливо цінні землі, стосовно яких встановлений окремий, особливий порядок передачі в оренду.

Так, відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Жашківському районі Черкаської області від 18.07.2016 № 10-28-0.3-105/2-16, встановлено, що згідно картограми агровиробничих груп ґрунтів Жашківського району із орендованих земель ТОВ «Агроспілка «Прогрес» особливо цінні землі займають площу 146,7118 га (агрогрупа грунтів 53д - чорноземи типові і чорноземи сильно реградовані слабо змиті, середньо суглинкові), що становить 51,42 % від загальної площі.

За інформацією відділу Держгеокадастру у Жашківському районі Черкаської області загальна вартість земельних ділянок особливо цінних земель агрогрупи 53д площею 146,7118 га, що відносяться до загальної площі орендованих земель ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в адмінмежах Тихохутірської сільської ради за межами населеного пункту, станом на 2016 рік складає 6759614 грн.14 коп.

Відповідно до наказу Державного комітету України по земельним ресурсах від 06.10.2003 № 245 про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.10.2003 за № 979/8300 до агрогрупи 53 д відносяться чорноземи типові малогумусні та чорноземи сильнореградовані легкосуглинкові.

Згідно ст. 3 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» об'єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру.

При цьому, ст. 9 вказаного Закону передбачено, що обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 вказаного Закону позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Разом з тим, відповідно до інформації ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» встановлено, що висновок про ґрунтовний покрив земельних ділянок, які орендує ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області загальною площею 285,319 га, за межами населеного пункту, не надавався.

Таким чином за наявності особливо цінних земель у складі орендованих ТОВ «Агроспілка «Прогрес» земель, експертиза землевпорядної документації не проводилась.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої, що пункти 13, 14 розпорядження Жашківської РДА №287 від 26.10.2009, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та поновлення договору оренди земель сільськогосподарського призначення, ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в адмінмежах Тихохутірської сільської ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розпорядження Жашківської РДА № 85/01/02/1 від 16.05.2012, в частині поновлення договору оренди товариству з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 285,319 га в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до 01.01.2018 є протиправними, оскільки, як вірно зазначив місцевий господарський суд, зазначеними актами всупереч вимогам діючого на той час законодавства передано в оренду земельну ділянку товариству без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, без проведення агрохімічної експертизи, без проведення державної експертизи землевпорядної документації, а орендна плата встановлена без нормативно-грошової оцінки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правова позиція щодо незаконності прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки без висновку державної експертизи зазначеного проекту землеустрою підтримана та відображена також у правовому висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22.05.2013 у справі № 6-1 цс13.

Крім того, в узагальненні судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами, прийнятими Вищим господарським судом України від 01.01.2010 зазначено, що при вирішенні таких спорів суди мають з'ясовувати наявність на момент укладення спірного договору оренди рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, оскільки його відсутність суперечить вимогам абзацу 6 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», згідно з яким невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки є проект відведення земельної ділянки (у разі його розроблення згідно із законом), та пункту 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677 ( 677-2004-п ), яким встановлено, що проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення органу місцевого самоврядування або виконавчої влади, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України).

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконними та скасовує розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать законам України, іншим актами вільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Земля, положеннями ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного Кодексу України, визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У державній власності перебувають усі землі України, за винятком земель, переданих у приватну і комунальну власність. Об'єктами права державної власності є не лише конкретні ділянки, а й усі землі відповідних категорій у просторових межах держави, не віднесені до комунальної і приватної власності.

Законом України від 06.09.2012 № 5245- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01.01.2013 внесено зміни до Земельного кодексу України (далі - Кодекс), відповідно до частини четвертої статті 122 центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 14.01.2015 р. №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. 25 квітня 2015 року була проведена державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Держгеокадастру від 26.05.2015 №84 «Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області» погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої, що саме Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, на час звернення прокурора із даним позовом, як розпорядник земель у даному випадку є органом, що уповноважений розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту.

Доводи скаржника щодо того, що за спірними розпорядженнями та договором не надавалась вперше в оренду земельну ділянку, не змінювалось її цільове призначення, не змінювались її межі, а лише продовжувався вже існуючий договір оренди цієї ділянки судова колегія вважає необґрунтованим та помилковим, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, на підставі розпоряджень Жашківської РДА від 10.10.2005 р. №219 та від 29.11.2005 р.№288 ТОВ «Агроспілка «Прогрес» було надано в оренду земельну ділянку в адмінмежах Тихохутірської сільської ради Жашківського району, Черкаської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 341,0706 га, з яких 292,6115 га земель резерву та 48,4591 га земель запасу. На виконання цих розпоряджень сторонами було укладено договір від 09.12.2005 терміном з 01.01.2006 до 01.01.2007. Земельну ділянку передано по акту прийому - передачі від 09.12.2005. В подальшому, 22.03.2007 відповідачами укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком дії з 01.01.2007 до 01.01.2010. Земельну ділянку передано по акту прийому-передачі від 22.03.2007.

В той же час, за спірним розпорядженням Жашківської РДА від 26.10.2009 № 287 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та (за текстом цього розпорядження) поновлено договір оренди земель сільськогосподарського призначення, в тому числі землі запасу площею 48,4598 га (рілля - 48,4598 га) та резервного фонду прощею 238,8592 га (рілля 238,8592 га), ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, Жашківського району, Черкаської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі вищевказаного розпорядження між Жашківською РДА та ТОВ «Агроспілка «Прогрес» 09.11.2009 укладено спірний договір оренди землі, за умовами якого Жашківською РДА надано ТОВ «Агроспілка «Прогрес» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, Жашківського району, Черкаської області, загальною площею 287,319 га, у тому числі землі запасу 48,4598 га, з них рілля - 48,4598 га, та землі резерву 238,8592 га, з них рілля 238,8592 га. Земельна ділянка передана за актом прийому передачі від 09.11.2009.

Таким чином колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що спірний договір викладено у письмовій формі у вигляді нового правочину, а не у вигляді додаткової угоди до договору від 22.03.2007, якою вносяться відповідні зміни до останнього. З умов договору від 09.11.2009 не вбачається, що даним правочином продовжено строк дії договору від 22.03.2007 на новий строк.

Тобто, на переконання колегії суддів, сторонами було фактично укладено новий договір іншої земельної ділянки, оскільки змінився об'єкт оренди, а саме площа орендованої земельної ділянки, та відповідно, і змінилися її межі. На час прийняття спірних розпоряджень та укладення спірного договору земельна ділянка, що була їх предметом, сформована не була, а тому вказані розпорядження підлягають скасуванню, а договір визнанню недійсним.

Що стосується заяви ТОВ «Агроспілка «Прогрес» про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, судова колегія зазначає наступне.

Як вірно вказав суду першої інстанції, спірні розпорядження були прийняті Жашківською районною державною адміністрацією 26.10.2009 та 16.05.2012, а спірний договір укладено 09.11.2009 р. До суду із даним позовом прокурор звернувся лише 07.11.2016 р.

За приписами ст.ст.257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пленум Верховного Суду України пунктом 28 постанови №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ЦК встановлено винятки з цього правила щодо окремих вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними (частини друга, третя ст. 261 ЦК).

З огляду на те, що про порушення прав та інтересів держави, як власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення, прокурор дізнався у липні 2016 року після отримання інформації відділу Держгеокадастру у Жашківському районі Черкаської області від 18.07.2016, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебіг позовної давності для прокурора підлягає обрахуванню саме з цієї дати, а не від дня укладення оспорюваного правочину.

Відповідно до правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-3089цс15 від 08.06.2016, передбачено, що з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України не поширюється на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

На такі позови поширюється положення ст. 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, а на підставі ч.1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції, позивач просив поновити строк позовної давності. Як зазначив позивач, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області було створено лише в січні 2013 р., та на той час був відсутній механізм передачі відомостей щодо укладених раніше договорів оренди земельних ділянок, тому позивач пропустив строк позовної давності з поважних підстав. Прокурор підтримав вказану заяву позивача про поновлення позовної давності.

Таким чином, враховуючи подану ТОВ «Агроспілка «Прогрес» заяву про застосування строку позовної давності та заяву Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення строку позовної давності (поважність пропуску строку позовної давності), колегія суддів апеляційного господарського суду, погоджується з висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку позовної давності та необхідності захисту порушеного права, виходячи із наступного.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, до позивача, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, що були предметом спірних розпоряджень та договору, перейшли з 01.01.2013. Позивач не є правонаступником ні райдержадміністрації, ні Державного агентства земельних ресурсів України. При цьому механізм передачі контролю за уже укладеними повноважними розпорядниками таких земель особами (в даному випадку другий відповідач) був відсутній. Тому позивач був з об'єктивних причин позбавлений можливості дізнатись про порушення закону при прийнятті спірних розпоряджень та договору.

Виходячи із викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, у відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України. На переконання колегії судів порушене право підлягає захисту, а тому розпорядження Жашківської РДА №287 від 26 жовтня 2009 року, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та поновлено договір оренди земель сільськогосподарського призначення, в тому числі землі запасу площею 48,4598 га (рілля - 48,4598 га) та резервного фонду прощею 238,8592 га (рілля 238,8592 га), товариству з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» в адмінмежах Тихохутірської сільської ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розпорядження Жашківської РДА № 85/01/02/1 від 16 травня 2012 року, в частині поновлення договору оренди товариству з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 285,319 га, в тому числі рілля - 285,319 га, в адмінмежах Тихохутірської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до 01.01.2018 суперечать закону, та правомірно скасуванні судом.

Оскільки на підставі протиправного розпорядження Жашківської РДА №287 від 26 жовтня 2009 року відповідачами було укладено договір оренди землі від 09.11.2009, то він також вірно визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачами не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача-1 на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка «Прогрес» на рішення господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 року у справі № 925/1377/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 22.03.2017 року у справі № 925/1377/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/1377/16 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова