ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Справа № 911/1256/17

за позовом дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Покровськ Донецької області,

до відповідача приватного акціонерного товариства "Коммунтранс", м. Бровари,

про стягнення 161 229,66 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 04.04.2017 №190;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" відкритого товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Покровськ Донецької області (далі по тексту ДП "Донецький облавтодор") звернувся до господарського суду Київської області з позовом №01-24/337 від 21.04.2017 до приватного акціонерного товариства "Коммунтранс", м. Бровари Київської області (далі по тексту - ПрАТ "Коммунтранс") в якому просить суд стягнути з відповідача 161229,66 грн. заборгованості, яка складається з: 69 346,54 грн. основного боргу, 75 821,28 грн. інфляційних втрат, 10 886,24 грн. 3% річних, 5175,60 грн. пені та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на 19.10.2011 між ДП "Донецький облавтодор" та ПрАТ "Коммунтранс" було укладено договір субпідряду №19/10-5 від 19.10.2011, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати послуги з нанесення дорожньої розмітки при виконані поточного ремонту автомобільної дороги Знам'янка-Луганськ-Ізварине, км 461+351 - км 477+846 (ліва смуга), а відповідач прийняти роботи і сплатити вартість наданих послуг, відповідно до розрахунку договірної ціни, що є невід'ємною частиною цього договору. Згідно довідок про вартість виконаних підрядних робіт та витрат за листопад та грудень 2011 року та Актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад та грудень 2011 року були надані послуги на загальну суму 69 346,54 грн. Позивач твердить, що відповідач оплати наданих послуг не здійснив у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 69 346,54 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку з врахуванням нарахованих у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання 75 821,28 грн. інфляційних втрат, 10 886,24 грн. 3% річних та 5175,60 грн. передбаченої договором пені.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2017 позовну заяву ДП "Донецький облавтодор" прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/1256/17 та призначено справу до розгляду на 22.05.2017.

Ухвалою суду від 22.05.2017 розгляд справи відкладено на 06.06.2017.

В судове засідання 06.06.2017 з'явився представник позивача, який в усних поясненнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Відповідач свого представника в судові засідання 22.05.2017 та 06.06.2017 не скерував, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст. 64, 87 ГПК України, направляв відповідачу на належну адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію ухвали господарського суду від 27.04.2017 та копію ухвали про відкладення судового засідання 22.05.2017 рекомендованими листами з повідомленнями. Вказані поштові відправлення підприємством зв'язку на адресу суду не повернуті.

Відповідно до розяснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України. За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до приватного акціонерного товариства "Коммунтранс", всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Так, 19.10.2011 між ПрАТ "Коммунтранс" та ДП "Донецький Облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України" укладено договір субпідряду №19/10-5, відповідно жо умов якого:

- субпідрядник зобов'язується надати послуги з нанесення дорожньої розмітки при виконанні поточного ремонту автомобіля дороги Знам'янка - Луганськ-Ізварине , км 461+351 - км 477+846 (ліва смуга), відповідно до розрахунку договірної ціни, що є невід'ємною частиною договору (пункт 1.1 договору);

- генпідрядник зобов'язується надати субпідряднику будівельний майданчик, проектно- кошторисну документацію, прийняти роботи і повністю сплатити вартість наданих послуг (пункт 1.2 договору);

- ціна цього договору становить 380 427,65 грн., у тому ПДВ - 63 404,61 грн. (пункт 2.1 договору);

- розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником протягом 20 банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форми КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками сторін (пункт 4.1 договору);

- строк надання послуг до 31.12.2011 року (пункт 5.1 договору);

- види порушень та санкції за них, установлені договором (пункт 7.2. договору): за необґрунтовану затримку або відмовлення від приймання послуг, оплати виконаних робіт, генпідрядник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка в день від вартості неоплачених або неприйнятих робіт за кожен день прострочення.

- цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2011 (пункт 10.1 договору).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 , 2 ст. 837 Цивільного кодексу України а договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ч.1. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до умов договору строк надання послуг - до 31.12.2011 (пункт 5.1 договору).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 ГК України.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Таким чином, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Позивачем (субпідрядником) виконано та передано відповідачу (генпідряднику) обумовлені Договором роботи, про що сторонами без зауважень було підписано та скріплено печатками обох підприємств Акти прийняття виконаних будівельних робіт КБ-2в за листопад 2011 року на суму 1755,35 грн. від 11.11.2011 та за грудень 2011 року на суму 67 591,19 грн. від 19.12.2011, копії яких залучені до матеріалів справи.

Так, згідно довідки типової форми №КБ-3 про вартість виконаних робіт за грудень 2011 вартість робіт склала 67 591,19 грн. та за згідно довідки типової форми №КБ-3 про вартість виконаних робіт за листопад 2011 вартість робіт склала 1755,35 грн.

Суд констатує, що претензій генпідрядника про усунення допущених недоліків матеріали справи не містять, відповідно позивачем виконанні підрядні роботи а відповідачем зазначені роботи прийняті, і доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до п.4.1 договору, сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати генпідрядником протягом 20 банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат, а також акту приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

За таких обставин, строк оплати виконаних робіт (наданих послуг) згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад від 11.11.2011 та акту за грудень 2011р. від 19.12.2011 є таким, що настав 02.12.2011 та 09.01.2012 відповідно.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалами господарського суду Київської області від 27.04.2017 та 22.05.2017 було зобовязано відповідача подати документи, що підтверджують сплату коштів за Договором, а також запропоновано відповідачу подати відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень. Відповідач доказів належного виконання своїх зобовязань перед позивачем за Договором суду не представив.

Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем ПрАТ "Коммунтранс" своїх договірних зобовязань перед ДП "Донецький облавтодор" щодо оплати виконаних робіт (наданих послуг), відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 69 346,54 грн. є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

У звязку із наявністю вказаної простроченої заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену пунктом 7.2. Договору, в сумі 5 175,60 грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України три проценти річних в сумі 10 886,24 грн. та інфляційні нарахування в сумі 75 821,28 грн. Щодо зазначених позовних вимог господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Пунктом 7.2. Договору сторони передбачили, що за необґрунтовану затримку або відмову від приймання послуг, оплати виконаних робіт, генпідрядник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості неоплачених або не прийнятих робіт за кожний день прострочення.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня.

При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до частини 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Преамбула Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань визначає, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Таким чином договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, який є спеціальним з питань регулювання відносин щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, і має пріоритетне застосування.

За таких обставин, розрахунок пені має бути здійснено відповідно до зазначених норм закону на рівні подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова від 23.01.2012р. у справі №37/64).

Судом враховано, що відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За таких обставин, враховуючи:

- наявність у відповідача простроченого грошового зобовязання перед позивачем;

- строк та порядок оплати виконаних робіт визначений пунктом 4.1. Договору;

- спосіб захисту майнового права передбачений статтею 625 ЦК України;

- заявлений позивачем період нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені;

- встановлений судом належний строк оплати, здійснивши перевірку розрахунку пені, нарахованої позивачем за період з 22.01.2012 по 12.06.2012, процентів річних, нарахованих за період з 22.01.2012 по 21.04.2017, а також інфляційних втрат, нарахованих за період з лютий 2012 по березень 2017 року, судом встановлено, що з відповідача за спірний період належить до стягнення пеня в сумі 4 121,91 грн., проценти річних в сумі 12 589,05 грн. та інфляційні втрати в сумі 75 732,99 грн., відтак вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат слід задовольнити частково. Позивачем заявлено до стягнення 10 886,24 грн. процентів річних, суд приймаючи рішення, не вправі виходити за межі позовних вимог, відтак зазначена вимога підлягає задоволенню повністю в заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд приймає рішення про стягнення з відповідача ПрАТ "Коммунтранс" на користь позивача 69 346,54 основного боргу за договором субпідряду від 19.10.2011 №19/10-5, пені в сумі 4 121,91 грн., процентів річних в сумі 10 886,24 грн. та інфляційних втрат в сумі 75 732,99 грн., та в порядку ст. 49 ГПК України покладає на відповідача відшкодування позивачу витрат на сплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до приватного акціонерного товариства "Коммунтранс" задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Коммунтранс" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кірова, буд. 90, офіс 18, кабінет 4, код 32026358)

на користь дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (85307, Донецька обл., м. Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 2, код 32001618)

69 346,54 грн. (шістдесят дев'ять тисяч триста сорок шість гривень п'ятдесят чотири копійки) основного боргу,

4 121,91 грн. (чотири тисячі сто двадцять одна гривня дев'яносто одна копійка) пені,

10 886,24 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень двадцять чотири копійки) процентів річних,

75 732,99 грн. (сімдесят п'ять тисяч сімсот тридцять дві гривні дев'яносто дев'ять копійок) інфляційних втрат,

2 401,32 грн. (дві тисячі чотириста одну гривню тридцять дві копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 09.06.2017

Суддя О.В. Конюх