ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.05.2017 Справа № 907/141/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ в особі Закарпатської філії ПАТ "Укртелеком", м. Ужгород

до відповідача управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, м. Свалява

про стягнення суми 103159,69 грн.

Головуючий суддя Івашкович І.В.

Суддя Бобрик Г.Й.

Суддя Пригара Л.І.

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №1153 від 12.12.2016

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №801/01-10 від 27.03.2017

Суть спору: позивач публічне акціонерне товариство "Укртелеком", м. Київ в особі Закарпатської філії ПАТ "Укртелеком", м. Ужгород звернувся з позовом до відповідача управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, м. Свалява про стягнення суми 103159,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині здійснення компенсаційних виплат за надані позивачем телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України відповідачу нараховано суму 715,25 грн. 3% річних за період прострочення з лютого по грудень 2016 р. та суму 1307,09 грн. інфляційних за період з січня по грудень 2016 р.

Відповідачем подано письмовий відзив на позов № 782/01-10 від 24.03.2017, згідно з яким стосовно позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості та в частині стягнення нарахованих сум інфляційних та 3% річних викладено заперечення. В задоволенні позову просить відмовити повністю. Заперечення мотивовані з посиланням на відсутність між позивачем та відповідачем договірних зобов"язань.

Крім того зазначено, що оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" регіонам України не передбачена субвенція з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв"язку (лист департаменту соціального захисту населення Закарпатської облдержадміністрації від 10.02.2016 № 142/01-20 додано ), то в управління соціального захисту населення відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України відсутні підстави для укладення договорів з ПАТ "Укртелеком" на відповідні послуги.

Крім того зазначено, що у надісланих інформаціях за формою "2 пільга", які подав відділ обслуговування масового сегмента філії ПАТ "Укртелеком", виявлено багато помилок та неточностей.

Представником позивача у судовому засіданні подано заяву №985-21-СООО-2 від 26.05.2017, в якій наведено додаткові пояснення щодо заперечень відповідача.

Повідомлено суду, що на адресу Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» надійшов лист управління соціального захисту населення Свалявської РДА від 05.05.17 №1164/01- 10 зі списками виявлених помилок з січня по грудень 2016 року (копію додано до матеріалів справи). ПАТ «Укртелеком» опрацьовано надіслані таблиці, розглянувши підстави надання послуг в розрізі кожного абонента. Результати опрацювання зведено в таблицю, яка додана до матеріалів справи.

Зазначено, що посилання відповідача, як на підставу заперечень позовних вимог, на наявність помилок в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, а саме «незареєстрована пільга», «в базі реєстру нема відповідного запису», «пільга зареєстрована на інший код ЄДРПОУ», «дата нарахування пільг не співпадає з терміном права на пільги/призначено субсидію» є безпідставним, оскільки відповідно до п.3 «Положення про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», затвердженого постановою КМ України від 29.01.03 №117, відповідальність за внесення до реєстру уточнень покладена на відповідача. Невиконання управлінням соцзахисту вимог Положення не позбавляє пільговиків права на пільги та не звільняє ПАТ «Укртелеком» від обовязку надавати їх в повному обсязі.

Наголошено, що кожному із зазначених в списках осіб пільга надавалась на підставі документів, які підтверджують право на пільгу, як це передбачено п. 89 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» (затверджені постановою КМ України від 11.04.12 №295) (реквізити посвідчень пільговиків зазначені в таблиці). Згідно п. 11 «Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї», затвердженого постановою КМ України від 04.06.2015 №389, нараховані за надані телекомунікаційні послуги особам, право на пільгу яких залежить від величини середньомісячного доходу, ПАТ «Укртелеком» здійснював на підставі списків, одержаних від УСЗН у електронному вигляді. Підтвердження одержання таких списків в січні 2016 року та списки, одержані від УСЗН протягом 2016 року надано суду. Право на одержання загальнодоступних телекомунікаційних послуг на пільгових умовах не залежить від призначення абоненту субсидії, оскільки згідно пунктів 2 та 4 «Положення по порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою КМ України від 21.10.95 №848, в разі оформлення субсидії, не надаються пільги з житлово - комунальних послуг. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» телекомунікаційні послуги не є житлово-комунальними. Відтак вказування помилки «дата нарахування пільг не співпадає з терміном права на пільги/призначено субсидію» не має правового обґрунтування.

Стосовно розрахунків за пільговиків, які зняті з обліку, зазначено, що відповідно до п.11 «Положення про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», затвердженого постановою КМ України від 29.01.03 №117, ПАТ «Укртелеком» здійснює перерахунок на користь УСЗН в наступному місяці після одержання інформації. Постійне і належне виконання позивачем обовязку щодо перерахунку вартості наданих послуг відображено і в надісланих УСЗН таблицях, і наданими суду щомісячними формами « 2- пільга», де відрахування на користь УСЗН позначені сумами зі знаком мінус. З огляду на викладене, лист УСЗН Свялявської РДА від 05.05.17 №1164/01-10 з доданими матеріалами не містить обґрунтувань для зміни ціни позову.

Під час судового розгляду справи по суті представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі з посиланням на викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях обгрунтування, додані на підтвердження підстав позову документальні докази. Просить позов задоволити повністю.

Представником відповідача пітримано заперечення щодо позовних, наведених у письмовому відзиві на позов. В задоволенні позову просить відмовити повністю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій і включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації. Позивач надає телекомунікаційні послуги фізичним особам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Як вказує позивач, з січня по грудень 2016 року позивачем надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Свалявського району Закарпатської області району, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на яких поширювались дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про охорону дитинства".

Згідно з пп б п.4 ч.1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 (надалі - Постанова №256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок №256), якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п.3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (надалі - головні розпорядники коштів).

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у Свалявському районі Закарпатської області є Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Порядку №256 відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Згідно до п.5 Порядку №256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського, Автономної Республіки Крим і обласного значення): зокрема, до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Відповідно до п.6 Порядку №256, фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського, Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі: зокрема, до 25 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Відповідно до ч.1 п.8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у пятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч.2 п.8 Порядку №256).

Всупереч положенням чинного законодавства, а саме п.5 Порядку №256, відповідачем не були підготовлені та направлені позивачу відповідні акти звіряння.

Зазначені акти звіряння розрахунків щодо абонентів пільгової категорії населення на загальну суму 101137,35 грн. були складені позивачем та направлені відповідачу для проведення звірки взаєморозрахунків (дублікати актів звірки та доказів про надіслання відповідачеві щомісячних актів звірки додано до матеріалів справи). Однак, витрати в загальному розмірі 101137,35 грн., понесені позивачем внаслідок надання протягом січня - грудня 2016 р. телекомунікаційних послуг споживачам, які мають передбачені чинним законодавством України пільги на їх отримання, відповідачем відшкодовані не були.

Згідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов"язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг і зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Як зазначено вище, Законом України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги повинні бути надані відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Чинним законодавством України не передбачена можливість надання або ненадання пільг з оплати за надані телекомунікаційні послуги відповідним категоріям споживачів цих послуг залежно від стану фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог чинних законів України.

Норми законів, які закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян, є нормами прямої дії. Законом встановлено безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян, якому кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодовувати такі пільги. При цьому ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів, та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідні правові позиції узгоджуються із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини. Так, і рішеннях ЄСПЛ справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

З вищенаведених обгрунтувань вбачається, що управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації відповідає за зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону, щодо відшкодування витрат з надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян, які проживають на території Свалявського району. Така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Посилання відповідача на відсутність відповідних бюджетних призначень та ненадходження на рахунок відповідача цільових коштів державних субвенцій як на обставини, які виключають його обов"язок з оплати послуг, наданих позивачем пільговим категоріям громадян, суд вважає безпідставним.

Будь-яких доказів на підтвердження виконання належним чином та в повному обсязі зобов"язань по відшкодуванню витрат, понесених позивачем за період з січня 2016 року по грудень 2016 року (включно) внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, відповідач суду не надав. Надані позивачем докази підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, існування та розмір якої відповідач в установленому порядку не спростував. Позовні вимоги про стягнення 101137,35 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що відносини, які виникають між бюджетними установами та небюджетними підприємствами із залученням бюджетних коштів, не є бюджетними, та відносяться до цивільно - правових. Для таких цивільно - правових відносин характерна юридична рівність сторін. Тобто бюджетна установа, як отримувач і розпорядник бюджетних коштів, не має будь - яких привілеїв чи пільг у рамках виконання своїх зобов"язань у відносинах, зокрема, з відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 встановлено обов"язок головних розпорядників коштів місцевих бюджетів здійснювати розрахунки з постачальниками послуг на підставі щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, що мають право на пільги. Матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до нормативно встановлених вимог, зокрема, згідно п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117) позивач надсилав щомісячно на електронну адресу відповідача щомісячні (за період січень-грудень 2016р.) Розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов"язаних з наданням пільг. Окрім того, позивачем надіслано позивачу щомісячні акти звіряння розрахунків (Форма 3-пільга), оскільки всупереч вимог п.11 вказаного Положення такі акти звірки відповідач не складав.

Таким чином, за відповідачем нормативно визначено обов"язок щомісячно, на підставі відповідних щомісячних звітів, здійснювати з позивачем розрахунки з відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян.

Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу на прострочену заборгованість за період прострочення з лютого по грудень 2016р. здійснено нарахування 3% річних на суму 715,25 грн. та інфляційних на суму 1307,09 грн.

Перевіривши розрахунки нарахувань 3% річних та інфляційних, суд визнає вимоги в частині суми 715,25 грн. 3% річних та 1307,09 грн. інфляційних заявленими в обґрунтованому розмірі, такими, що відповідають вимогам закону.

Виходячи з вищевикладеного, суд констатує, що позовні вимоги належним чином доведено та обґрунтовано позивачем, не спростовано відповідачем в установленому порядку, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стягується сума 103159,69 грн., в т.ч. 101137,35 грн. боргу за невідшкодування витрат за надані пільговим категоріям громадян телекомунікаційні послуги, 715,25 грн. 3% річних, 1307,09 грн. інфляційних.

За правилами ст.49 ГПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 33, 43, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Визволення, 1, код 03192945) на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Кирила і ОСОБА_2, 4, код 21560766, р/р 1 в АТ «Ощадбанк» м. Київ МФО 3004650) 103159,69 грн. (в т.ч. 101137,35 грн. боргу за невідшкодування витрат за надані пільговим категоріям громадян телекомунікаційні послуги, 715,25 грн. 3% річних, 1307,09 грн. інфляційних) та 1600,00 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 01.06.2017.

Головуючий суддя Івашкович І.В.

Суддя Бобрик Г.Й.

Суддя Пригара Л.І.