РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017Справа №910/5410/17

За позовомУправління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради
доПублічного акціонерного товариства «Укрпошта»
простягнення 19915 грн. 96 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.04.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення 19915 грн. 96 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015, не сплатив позивачу орендну плату за користування об'єктом оренди у період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19915 грн. 96 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 порушено провадження у справі № 910/5410/17; розгляд справи призначено на 21.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2017, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 30.05.2017.

24.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Розглянувши у судовому засіданні 30.05.2017 вказане клопотання відповідача, суд відмовив в його задоволенні з підстав, викладених у мотивувальній частині рішення.

Представник позивача у судове засідання 30.05.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 640.

Представник відповідача у судове засідання 30.05.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 659.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 30.05.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» (орендар) укладено Договір оренди № Л-9799-15 нерухомого майна (будівель, споруд,приміщень), відповідно до умов якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 21.11.2013 № 2923, ухвали Львівської міської ради від 20.11.2014 № 4052 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Господар» (балансоутримувач).

Відповідно до п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», товариство є правонаступником Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Відповідно до п. 1 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 об'єктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, буд. 69, загальною площею 64,7 кв.м., з індексами приміщень 1-6 відповідно до даних технічного паспорту ЛО БТІ від 15.01.1997, інвентарний номер 792.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 приймання-передача об'єкта оренди здійснюють орендар та балансоутримувач.

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 сторони домовились, що передача об'єкта оренди за актом приймання-передачі проводиться протягом 5 (п'яти) днів від дати підписання цього договору, для чого балансоутримувач попередньо повинен звільнити об'єкт оренди та підготувати його до передачі орендареві.

Відповідно до п. 3.3 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 при передачі об'єкта оренди складається акт приймання-передачі, який підписують орендар та балансоутримувач.

Згідно з п. 3.5 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 об'єкт оренди вважається переданим в оренду з часу підписання акту приймання-передачі.

Згідно з п. 4.1 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 14.09.2015 до 13.09.2018 включно.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Судом встановлено, що 14.09.2019 балансоутримувач (ЛКП «Господар») передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди за Договором оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 - нежитлові приміщенням, загальною площею 64,7 кв.м., з індексами приміщень 1-6, за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, буд. 69, що підтверджується актом приймання-передачі від 14.09.2015, який підписаний уповноваженими представниками балансоутримувача та відповідача та скріплений печатками сторін.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з п. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 5.1 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 розмір орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення договору методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова і складає 841,89 грн. без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього договору оренди до 14.09.2016 включно; 2806,29 грн. без ПДВ з 15.09.2016 до закінчення терміну дії цього договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік).

Згідно з п. 5.3 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць.

Відповідно до п. 5.4 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Судом встановлено, що за період з 01.09.2016 до 01.02.2017 позивачем було нараховано до сплати відповідачу орендну плату у загальному розмірі 19915 грн. 96 коп., а саме: 1828 грн. 36 коп. за вересень 2016 року, 3524 грн. 15 коп. за жовтень 2016 року, 3587 грн. 59 коп. за листопад 2016 року, 3619 грн. 87 коп. за грудень 2016 року, 3659 грн. 70 коп. за січень 2017 року та 3696 грн. 29 коп. за лютий 2017 року, що відображено у долученій позивачем до позовної заяви довідці про заборгованість відповідача.

Перевіривши розрахунок орендної плати за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір орендних платежів відповідає умова п.п. 5.1, 5.2, 5.3 та 5.4 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015, та є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.6 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 орендну плату орендар сплачує не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця.

Таким чином, відповідач повинен був сплачувати орендну плату за Договором оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 не пізніше 20-го числа наступного місяця за попередній.

Судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, що відображено у долученій позивачем до позовної заяви довідці про заборгованість відповідача, та не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати орендної плати у розмірі 19915 грн. 96 коп. (за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року).

Доказів сплати орендної плати у розмірі 19915 грн. 96 коп. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» у розмірі 19915 грн. 96 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення 19915 грн. 96 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, з огляду на подане відповідачем 24.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області, суд зазначає таке.

Так, вказане клопотання відповідача обґрунтоване тим, що Львівська дирекція ПАТ «Укрпошта» має право виступати в суді від імені ПАТ «Укрпошта» у справах, що виникають з діяльності дирекції (Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»), у зв'язку з чим та враховуючи місцезнаходження об'єкта оренди та місцезнаходження Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта», відповідач просив суд направити дану справу за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи. Господарським судам слід також враховувати, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності. У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу, позовні матеріали або справа надсилаються за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особи.

Суд зазначає, що юридичну особу в господарських відносинах може представляти її відокремлений підрозділ. Якщо позов до юридичної особи виник із питань діяльності її відокремленого підрозділу, розташованого поза місцезнаходженням юридичної особи, такий позов може бути пред'явлений до господарського суду за місцезнаходженням її відокремленого підрозділу. Але це не означає, що відповідачем буде відокремлений підрозділ; відповідачем у справі має бути юридична особа, яку цей відокремлений підрозділ представляє.

Судом встановлено, що Договір оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 від імені Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» укладено виконуючим обов'язки директора Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта».

Відповідно до п. 2.3.1 Положення Про Львівську дирекцію УДППЗ «Укрпошта» (копія долучена відповідачем до матеріалів справи 24.04.2017) дирекція має право представляти і захищати в порядку, передбаченому законодавством України, інтереси підприємства в усіх підприємствах, установах, організаціях, тощо.

Відповідно до п. 2.3.17 Положення Про Львівську дирекцію УДППЗ «Укрпошта» дирекція має право здійснювати претензійно-позовну роботу, представляти інтереси підприємства в судах з усіма правами, наданими законодавством позивачу, відповідачу та третій особі та на підставі довіреності.

При цьому, з п. 2.1 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 вбачається, що цільовим призначенням об'єкта оренди є використання для відділення поштового зв'язку.

Відповідно до п. 1 Договору оренди № Л-9799-15 від 14.09.2015 об'єктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, буд. 69, загальною площею 64,7 кв.м., з індексами приміщень 1-6 відповідно до даних технічного паспорту ЛО БТІ від 15.01.1997, інвентарний номер 792.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник у зв'язку з діяльністю Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (79000, м. Львів, вул. Словацького, буд. 1) та Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта» має право здійснювати повноваження відповідача від імені ПАТ «Укрпошта» (відповідно до Положення Про Львівську дирекцію УДППЗ «Укрпошта»).

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Таким чином, підстави для передачі за підсудністю справи до суду за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи наявні за одночасної наявності таких умов: 1) відокремленому підрозділу надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи та визначено коло таких повноважень; 2) спір випливає з діяльності відокремленого підрозділу; 3) позивач зазначає відповідачем у позовній заяві юридичну особу саме в особі відокремленого підрозділу (пред'являє вимоги у позові до юридичної особи саме в особі відособленого підрозділу), тобто коли юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ.

Отже, процесуальним законом надано право вибору позивачу визначати підсудність розгляду спору (в даному випадку щодо виконання господарського договору) у випадку наявності вищевказаних підстав для розгляду спору за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи - або за місцезнаходженням юридичної особи-відповідача, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи-відповідача.

При зверненні до суду з позовом позивач вказав відповідачем Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» без зазначення інформації щодо звернення до відповідача саме в особі Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (відособленого підрозділу), у зв'язку з чим позивачем було реалізовано право на подання даного позову саме за місцезнаходженням юридичної особи-відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (відповідно до ч. 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідачем у даній справі є юридична особа - Публічне акціонерного товариства «Укрпошта» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22) та спір розглядається без участі відокремленого підрозділу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»), підстави для направлення даної справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області (за місцезнаходженням відособленого підрозділу відповідача) відсутні, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код: 21560045) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська обл., м. Львів, пл. Галицька, буд. 15; ідентифікаційний код: 25558625) грошові кошти у розмірі 19915 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 96 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 06.06.2017

Суддя І.М. Отрош