РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017Справа № 910/5218/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 21 328, 66 грн.

за участю представників:

від позивача:Біла А.П.- представник за довіреністю № 1010 від 30.12.2016 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 21 328, 66 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.02.2016 р. в місті Кривий Ріг сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений транспортний засіб "Фольксваген". У подальшому позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 22 864,57 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_3 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (Поліс № АІ/5940635).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" перейшло право на отримання від відповідача суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, позивач просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" витрати на страхове відшкодування в сумі 19 132,83 грн., інфляційну складову боргу у сумі 1 783,82 грн. та 3 % річних у сумі 412,01 грн., а всього - 21 328,66 грн

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, за договором добровільного страхування наземного транспорту № 245005/4093/0000012 від 17.04.2015 р., укладеним між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та ОСОБА_2, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2016 р. в місті Кривий Ріг сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений транспортний засіб "Фольксваген".

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2016 р. у справі № 214/1146/16-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № Д46/02/16 від 29.02.2016 р. вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 19 132,83 грн., а рахунку-фактури СТО № VWPRSC00726 від 18.03.2016 р. - 24 996,55 грн.

Також судом встановлено, що на підставі заяви страхувальника від 09.02.2016 р., страхового акту № 00186466 від 21.03.2016 р. ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" сплатила на користь страхувальника страхове відшкодування у розмірі 22 864,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 010012 від 24.03.2016 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5940635, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. по справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. по справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" у сумі 22 864,57 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини у даному випадку не регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до них застосовуються положення ст. 27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються зі ст.ст. 993, 512, 514 ЦК України, що регулюють заміну кредитора. Вказаний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

Також судом встановлено, що полісом № АІ/5940635 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн., відтак сума страхового відшкодування, з урахуванням заявлених меж позовних вимог, яку належить стягнути з відповідача, становить 19 132,83 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 1 783,82 грн. та 3 % річних у сумі 412,01 грн., що були нараховані на суму заявленої позивачем матеріальної шкоди за період з 06.07.2016 р. по 24.03.2017 р.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 910/22034/15, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

А згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві від 01.07.2014 р., правильними є висновки судів про необхідність застосування ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання у спорах, які виникають з договорів страхування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги про стягнення збитків від інфляції та 3 % річних заявлені правомірно. Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 1 783,82 грн. та 3 % річних у сумі 412,01 грн., тобто у заявлених позивачем сумах.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 21 328, 66 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в сумі 19 132 (дев'ятнадцять тисяч сто тридцять дві) грн. 83 коп., інфляційну складову боргу у сумі 1 783 (одна тисяча сімсот вісімдесят три) грн. 82 коп., 3 % річних у сумі 412 (чотириста дванадцять) грн. 01 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 1 червня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 6 червня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.