РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017Справа № 910/5105/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софіївський"
прозобов'язання утриматись від вчинення певних дій
Представники:
від позивачаГаврин Д.В. - представник за довіреністю;
від відповідачаКоровяковська Т.В. - представник за довіреністю,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.03.2017 на розгляд Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" надійшла позовна заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софіївський" про зобов'язання утриматись від пошкодження нежилих приміщень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2017 порушено провадження у справі № 910/5105/17, розгляд справи призначено на 15.05.2017.

03.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 задоволено заяву Товариством з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" та іншим юридичним та/або фізичним особам, крім Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп", перебувати та користуватись нежилими приміщеннями з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, № 12, № 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс (в літері А), загальною площею 1 324,60 кв.м., що розташовані за адресою: Україна, місто Київ, провулок Рильський, будинок 5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

10.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 по справі № 910/5105/17 про вжиття заходів забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/5105/17 17.

15.05.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

15.05.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заява та відзив на позовну заяву.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 11.05.2017 оголошено перерву до 08.06.2017.

У судове засідання 15.05.2017 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву про просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 08.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скілінг» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (далі - покупець, позивач) було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В., зареєстрований в реєстрі за номером 2397 (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив належний продавцю на праві приватної власності об'єкт нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс (в літері А), за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5 (далі - приміщення).

Позивач зазначає суду про те, що вказаний будинок був занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, як пам'ятка архітектури місцевого значення, охоронний номер № 573/4-Кв. З цих підстав, позивачем, на вимогу діючого законодавства, було укладено з Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини.

Проте, відповідно до тверджень позивача, з незалежних від нього причин останній не має можливості виконувати вказаний договір, оскільки відсутня можливість володіти та користуватись цими нежилими приміщеннями, так як станом на поточну дату його займає Товариство з обмеженою відповідальністю «Софійський», який стверджує, що є орендарем вказаного приміщення на підставі договору оренди з власником.

Позивач заперечує наявність будь-яких договірних відносин з відповідачем щодо оренди нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу (в літері А), який розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5.

Відповідач у своєму письмовому відзиві заперечує проти задоволення позову через ненадання позивачем жодного доказу щодо пошкодження відповідачем нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу (в літері А), який розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження наявності між позивачем та відповідачем договірних відносин по орендні вказаного вище приміщення, проте, Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) у листі № 060-1988 від 21.03.2017 було надано позивачу інформацію про те, що Департаментом не було, у відповідності до приписів чинного спеціального законодавства, надано погодження протягом 2016 року на надання в оренду (суборенду) приміщень будинку за вказаною вище адресою відповідачу.

При цьому, позивач просить суд зобов'язати відповідача утриматись від пошкодження нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу (в літері А), який розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, можливість звернення до суду за захистом своїх прав або охоронюваних законом інтересів пов'язується як процесуальним, так і матеріальним законом, з порушенням, оспорюванням, а також невизнанням цих прав іншими особами, виникненням у них сумнівів у належності, зокрема, майна позивачеві, чим створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності.

Статтями 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом враховано рекомендації, викладені у пунктах 2.2., 2.3., 2.4., 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року N 18, щодо того, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У разі неподання оригіналів документів на вимогу суду справа розглядається за наявними доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до вимог статей 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши всі наявні у матеріалах справи документи, врахувавши наявні у матеріалах справи докази із позовними вимогами позивача, суд не вбачає належного підтвердження порушення відповідачем охоронюваних законом прав та свобод позивача діями позивача, зокрема, позивач жодним чином не довів суду пошкодження діями відповідача нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу (в літері А), який розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5.

Щодо доводів відповідача про незаконне перебування відповідача у нежилих приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень № 15), № 1, № 1а, з № 2 по № 10 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 11, № 11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчого комплексу (в літері А), який розташований за адресою: м. Київ, провулок Рильський, будинок 5, суд не розглядає дані доводи через відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог, на підстав статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про зобов'язання утриматись від вчинення певних дій не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача,оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 12.06.2017

Суддя Н.Б. Плотницька