РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2017Справа №910/6811/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"
ДоДочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти"
Простягнення 44 859,80 грн.
Суддя Спичак О.М.

Учасники судового процесу:

від позивача:Охріменко О.О.- представник за дов.;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти" про стягнення 44 859,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6811/17 та призначено розгляд справи на 26.05.2017.

Представник позивача 26.05.2017 подав до канцелярії суду письмові пояснення по справі та у судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, вимоги ухвали пор порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 26.05.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - виконавець, позивач) та Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір про надання послуг з перевалки № 7, відповідно до п. 1.1 якого виконавець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов'язується відповідно наданої замовником заявки надати за плату послуги по перевалці зернових, зернобобових та олійних культур (надалі «вантаж») (лабораторний аналіз, організація вивантаження з залізничного транспорту або автотранспорту, прийом, розміщення, накопичення в силосах (ємностях) з проведенням необхідних технологічних операцій, перевалка до судна вантажу в обсягах, кількості і за цінами, обумовленими в даному договорі та додатками до нього (надалі «послуги»), що визначені цим договором, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

За твердженням позивача, на виконання умов договору, останнім було надано відповідачу послуги по договору, перелік яких закріплений в актах надання послуг № 94 від 31.10.2015, № 99 від 06.11.2015, № 111 від 11.11.2015 та № 90 від 19.10.2015 на загальну суму 4 101 784,56 грн.

В свою чергу відповідач, за надані послуги розрахувався частково, у зв'язку із чим позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 702 від 29.08.16 та з листом - вимогою № 130-2-12/585 від 02.02.2017, в яких вимагав від останнього оплати простроченої заборгованості за надані послуги по договору № 7 від 05.10.2015 та нарахованих штрафних санкцій.

Однак, як зазначає позивач, належного реагування на згадувані претензію та лист - вимогу відповідачем здійснено не було.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення простроченої оплати за договором № 7 з відповідача 29 972,40 грн. - основного боргу, 5 513,42 грн. - пені, 2 098,07 грн. - штрафу, 1 290,87 грн. - 3 % річних та 5 985,04 грн. - інфляційних втрат.

В свою чергу, відповідач в судові засідання не з'явився, в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та зазначалось раніше, 05 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - виконавець, позивач) та Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір про надання послуг з перевалки № 7, відповідно до п. 1.1 якого виконавець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов'язується відповідно наданої замовником заявки надати за плату послуги по перевалці зернових, зернобобових та олійних культур (надалі «вантаж») (лабораторний аналіз, організація вивантаження з залізничного транспорту або автотранспорту, прийом, розміщення, накопичення в силосах (ємностях) з проведенням необхідних технологічних операцій, перевалка до судна вантажу в обсягах, кількості і за цінами, обумовленими в даному договорі та додатками до нього (надалі «послуги»), що визначені цим договором, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 2.1.1 договору, виконавець зобов'язаний якісно та своєчасно надавати замовнику весь обсяг послуг, визначений цим договором.

Згідно з п. п. 2.3.4 - 2.3.6 договору, замовник зобов'язаний провести своєчасну оплату послуг «виконавця» відповідно до умов цього договору. Прийняти від виконавця результати надання послуг шляхом підписання акту про надання послуг, якщо надані послуги відповідають умовам цього договору. Оплатити надані послуги в розмірах і в строк, передбачених цим договором.

Умовами п. 3.1 договору передбачено, що замовник здійснює авансовий платіж у розмірі 100 % від вартості кожної пароплавної партії вантажу не пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських дні до підходу пароплава. У разі ненадходження на розрахунковий рахунок виконавця авансового платежу, або у разі його надходження у неповному обсязі. Виконавець вправі виключати об'єм вантажу замовника з плану навантаження судна та плану залізничних перевезень на даний місяць (вантаж вважається непідтвердженим). У цьому випадку виконавець звільняється від відповідальності перед замовником за понесені останнім витрати та збитки. За згодою сторін замовник може здійснювати передплату обробки вантажу у розмірі та на умовах, що узгоджуються сторонами додатково шляхом підписання додатку.

Відповідно до п. 3.2 договору, вартість послуг, зазначена в даному договорі в доларах США, оплачується в гривнях за курсом НБУ на день оплати (попередньої оплати) і остаточний розрахунок виробництва в гривнях за курсом НБУ на дату підписання Коносамента та акту приймання-передачі наданих послуг. Датою оплати рахунку-фактури вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. У випадку порушення замовником терміну оплати, останній несе відповідальність відповідно до законодавства України та розділом 5 цього договору. За згодою сторін замовник може здійснювати передоплату обробки вантажу у розмірі та на умовах, що узгоджуються в додатковій угоді до даного договору.

Згідно з п. 3.3 договору, вартість послуг перевалки визначена в Додатку № 1 до цього договору, який є невід'ємною його частиною та включає в себе залізничні послуги.

Вартість додаткових послуг визначена п. 3.4 договору, в тому числі підпункт 3.4.4 передбачає, що замовник здійснює оплату виконавцю за бланки складських квитанцій: простих і подвійних складських свідоцтв та за переоформлення вантажу на іншого власника, за цінами їх придання у Державного підприємства «Держреєстри України» відповідно до додатку № 1.

Відповідно до п. 3.5 договору, замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписаний виконавцем у разі згоди, зобов'язаний підписати його, повернути виконавцю один примірник та здійснити остаточний розрахунок.

У разі незгоди підписати акт приймання-передачі наданих послуг у зазначений термін з дня його отримання, замовник надсилає виконавцю свої обґрунтовані заперечення. У разі не підписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з дня його отримання та ненадання обґрунтованих заперечень, акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним, а послуги прийняті замовником в повному обсязі.

Згідно з п. 9.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідачем, на виконання умов договору, було здійснено попередню оплату в сумі 4 066 977,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 8 від 02.11.2015 на суму 1 988 801,28 грн. та № 9 від 04.11.2015 на суму 2 078 176,32 грн.(копії наявні у матеріалах справи).

В свою чергу позивач, виконав свої зобов'язання по договору, а саме надав відповідачу послуги з перевалки вантажу на загальну суму 4 096 950,00 грн., а також додаткові послуги щодо переоформлення зерна - в сумі 183,25 грн. та за складські квитанції - 4 651,31 грн.

Факт надання позивачем Дочірньому підприємству Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти" зазначених послуг підтверджується актами надання послуг №90 від 19.10.2015 на суму 998,76 грн., № 94 від 31.10.2015 на суму 3 652,55 грн., № 99 від 06.11.2015 на суму 4 096 950,00 грн. та № 111 від 16.11.2015 на суму 183,25 грн., які з боку відповідача підписані без зауважень та заперечень(копії містяться у матеріалах справи). Протилежного матеріали справи не містять.

Разом із тим, відповідачем, було лише частково виконано свої зобов'язання щодо остаточної оплати за вказані послуги, а саме Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти" 19.11.2015 було перераховано на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти, відповідно до платіжних доручень № 30 від 19.11.2015 на суму 998,00 грн. та № 29 від 19.11.2015 на суму 3 652,55 грн., у зв'язку із чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 29 972,40 грн.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як зазначалось раніше, Відповідно до п. 3.5 договору, замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписаний виконавцем у разі згоди, зобов'язаний підписати його, повернути виконавцю один примірник та здійснити остаточний розрахунок.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами правочину, а також враховуючи, що акти надання послуг з боку відповідача підписані без зауважень та заперечень, суд дійшов висновку, що строк оплати за договором № 7 від 05.10.2015 настав.

Проте, відповідачем свої обов'язки в частині оплати за надані послуги по договору № 7 від 05.10.2015 у обсязі та строки, які визначено умовами зазначеного правочину, належним чином виконано не було.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 29 972,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.6 договору, при недотриманні строку оплати наданих послуг, б цим договором, замовник зобов'язується сплатити виконавцю пеню у розмірі 0,1 % вартості вантажу за яким допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості, при цьому виконавець має право не виконувати операції, пов'язані з прийомом та/або відвантаженням вантажу до надходження оплати, а штрафні санкції за простій транспортних засобів сплачуються за рахунок замовника.

Позивач за прострочення строків сплати коштів за договором № 7, керуючись п. 5.6 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5 513,42 грн. та штраф у сумі 2 098,07 грн.

Щодо зазначеної вимоги, господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається із розрахунку позивача, за прострочення відповідачем оплати по договору за надані послуги позивач визначає період нарахування пені за актом надання послуг № 94, починаючи з 03.11.2015 по 18.11.2015 та за актом надання послуг № 99 - з 12.11.2015 по 11.05.2016.

Враховуючи те, що замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписаний виконавцем у разі згоди, зобов'язаний підписати його, повернути виконавцю один примірник та здійснити остаточний розрахунок(п. 3.5 договору), та беручи до уваги дату акту надання послуг № 94(31.10.2015), господарський суд зазначає, що відповідач повинен був повністю розрахуватися за надані послуги по акту надання послуг № 94 до 04 листопада 2015 року включно.

Оскільки позивач, при визначенні початку періоду нарахування пені за актом надання послуг № 94 допустив арифметичну помилку, визначивши 03.11.2015 датою прострочення, замість 05.11.2015, тому господарський суд здійснив перерахунок пені з урахуванням вірної дати прострочення грошових коштів по сплаті за надані послуги.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов'язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 5 506,12 грн., а в частині стягнення штрафу - повністю, в сумі 2 098,07 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за прострочення оплати за договором 3% річних в сумі 1 290,87 грн. та інфляційні втрати в сумі 5 985,04 грн.

Як вже зазначалось раніше, позивачем не вірно визначено початок прострочення відповідачем остаточного розрахунку по акту надання послуг № 94.

Також слід зазначити, що позивач в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 1 290,87 грн., а в розрахунку, який міститься в позовній заяві, нараховує 3 % річних по акту надання послуг № 94 - 4,80 грн. та по акту надання послуг № 99 - 1 290,87 грн.

Разом із тим, здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат в межах періоду розрахунку позивача, господарський суд приходить до висновку, що розмір позовних вимог, в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є арифметично вірним, а тому зазначені вимоги підлягають задоволенню повністю.

Всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Торговий дім "Укрхлібпродукти" (місцезнаходження: 01022, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) 29 972 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 40 коп. основного боргу, 5 506(п'ять тисяч п'ятсот шість) грн. 12 коп. пені, 2 098 (дві тисячі дев'яносто вісім) грн. 07 коп. штрафу, 5 985(п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят пять) грн. 04 коп. інфляційних втрат, 1 290(одна тисяча двісті дев'яносто) грн. 87 коп. 3 % річних та 1 599 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 74 коп. судового збору.

3. В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

31.05.2017

Суддя Спичак О.М.