ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.06.2017 Справа № 904/6534/17

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСАНТОН ЛТД" (RISANTONN LTD), м.Нікосія Кіпр

до Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м. Київ в особі Центрального Дніпропетровського відділення АТ "ТАСКОМБАНК", м.Дніпро

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІСАНТОН ЛТД" (RISANTONN LTD) (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" в особі Центрального Дніпропетровського відділення АТ "ТАСКОМБАНК" (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1 600 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії АТ «Таскомбанк» (Україна) щодо не зарахування на інвестиційний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Рісантон ЛТД»(RISANTONN LTD) (Кіпр) №3001, відкритий в АТ «Таскомбанк», грошових коштів у сумі 2 000 000,00 грн. та 1 900 000,00 грн., які надійшли 13.03.2017 р. на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю «Рісантон ЛТД» (RISANTONN LTD) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комінметресурс» (код ЄДРПОУ) з призначенням платежу: "Оплата за акции именные простые согласно дог. купли-продажи ценных бумаг №БВ-170126-2 от 26.01.17. Без НДС";

- зобов'язати АТ «Таскомбанк» (Україна) зарахувати на інвестиційний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Рісантон ЛТД» (Кіпр) №3001, відкритий в АТ «Таскомбанк», грошові кошти в загальній сумі 19 280 955,50 грн. за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-170126-2 від 26.01.2017р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рісантон ЛТД» (RISANTONN LTD) (Кіпр) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комінметресурс».

Тобто, предметом поданого позову є зобов'язання відповідача зарахувати на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 19 280 955,50 грн., та визнання протиправними дій відповідача щодо їх не зарахування.

Таким чином, фактично позивачем подано позов на захист його майнового інтересу, що полягає у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким, в розумінні статей 177, 190 Цивільного кодексу України, є грошові кошти; а також на захист немайнового інтересу (вимога про визнання протиправними дій відповідача).

Відповідно до п.2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р., у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з п. 3 ст. 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

При цьому, до позовних заяв немайнового характеру відносяться тільки ті, вимоги по яким не підлягають вартісній оцінці. Аналогічну правову позицію викладено в п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Відтак, заявлені позовні вимоги направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці (по відношенню до сум грошових коштів, які позивач просить перерахувати), а отже, є майновими вимогами, і тому судовий збір, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання даного позову має справлятися у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір, виходячи з ціни позову 19 280 955,50 грн. (сума грошових коштів, зарахування яких позивач просить зобов'язати банк здійснити), за вимогу майнового характеру, а також судовий збір за вимогу немайнового характеру.

Проте, згідно наданої позивачем квитанції № 0.0.742665385.1 від 11.04.2017р., судовий збір сплачений лише в розмірі 3 200 грн. 00 коп., тобто за дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачем за заявленим вимогами судовий збір сплачений не у повному обсязі, а вказана квитанція не може бути прийняте судом як належний доказ на підтвердження сплати судового збору у встановленому розмірі.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111-3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122-2, частиною п'ятою статті 122-8 (п.2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Згідно п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З доданих до позовної заяви опису вкладення та фіскального чеку від 10.04.17р. вбачається, що позовну заяву направлено на адресу Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", в той час як в позовній заяві, яка надійшла до суду, відповідачем зазначено - АТ "ТАСКОМБАНК" в особі Центрального Дніпропетровського відділення АТ "ТАСКОМБАНК", на адресу якого позовну заяву з додатками не направлено.

Крім того, позивачем направлено до господарського суду позов за вих.17 від 07.04.2017р., проте з долученого до позовних матеріалів описів вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем направлено на адресу Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" "Позовну заяву про визнання дій протиправними" без дати та без номеру, отже позивачем не надано доказів направлення на адресу Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" копії саме того позову, що надійшов до господарського суду.

Таким чином, позивачем порушено приписи ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України стосовно його обов'язку надіслати відповідачу копію позовної заяви та всіх доданих до неї документів та надання відповідних доказів відправлення позовних матеріалів суду.

Відповідно до пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

За викладених обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду позивачу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Таким чином, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

За викладених обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду позивачу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: - позовна заява з додатками, в тому числі оригінал квитанції

№ 0.0.742665385.1 від 11.04.2017 року про сплату судового збору у розмірі

3 200, 00 грн.

Суддя А.В. Суховаров