Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" травня 2017 р. Справа № 906/236/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю:

прокурора: Шевчук М.М.- посвідчення № 038611 від 11.01.2016

відповідача: ОСОБА_1- НОМЕР_1, виданий Овруцьким УМВС України 19.08.1999

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Овруцької міської ради Житомирської області

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 62636,13 грн.

Прокурором подано позов про стягнення з відповідача на користь Овруцької міської ради 62636,13 грн. збитків, які нанесені внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 м. Овруч без правовстановлюючих документів.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 03.04.2017.

Ухвалою господарського суду від 03.04.2017 відкладено розгляд справи на 24.04.2017.

Ухвалою господарського суду від 24.04.2017 відкладено розгляд справи на 16.05.2017.

Ухвалою від 16.05.2017 суд відклав розгляд справи на 25.05.2017.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та з урахуванням письмових пояснень позивача (а.с. 183).

Позивач - Овруцька міська рада повноважного представника в судове засідання не направив.

18.05.2017 на адресу суду від Овруцької міської ради надійшли письмові пояснення щодо порядку створення комісії по нарахуванню збитків, відповідно до яких вказано, що комісія по нарахуванню збитків власникам землі і землекористувачам створена при Овруцькій райдержадмінінстрації, оскільки місто Овруч є містом районного значення. Зазначено, що відповідача було повідомлено про результати роботи комісії і про обов'язок відшкодувати нараховану суму збитків.

Разом з тим позивач просив розгляд справи здійснювати без його повноважного представника (а.с. 183).

Відповідно до письмових пояснень, поданих 20.04.2017 позов підтримує (а.с. 52-53).

Відповідач проти позову заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву ( а.с.42-47) та доповненнях до відзиву (а.с. 105-110, а.с. 177-179).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду прокурор зазначає, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради Житомирської області зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,7174 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3

Цільове призначення вказаної земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств (а.с. 14).

26.12.2006 між гр. ОСОБА_2 (продавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, відповідно до п. 1 якого продавець передає у власність, а покупець набуває у власність нежиле приміщення лісовиробничого торгівельного підприємства, що знаходиться в місті Овручі Житомирської області по вул. Правди, буд.15, згідно протоколу аукціону з продажу майна споживчої кооперації Житомирської області № 8 від 22.12.2006.

Таким чином прокурор вказує, що відповідачу на праві власності на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу належать нежитлові приміщення, що розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Овруч в особі Овруцької міської ради Житомирської області.

Рішенням Овруцької міської ради від 06.08.2008 р. № 259 приватному підприємую ОСОБА_1 заьверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_3 загальною площею 0,7174 га за рахунок земель запасу міської ради та надано її в оренду терміном на 5 років (а.с. 100, 133).

Прокурор зазначає, що 29.12.2008 між Овруцькою міською радою (орендодавець, позивач) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) було укладено договір оренди землі (а.с. 15-18), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі рішення Овруцької міської ради від 06.08.2008 № 259 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для промислового використання, яка знаходиться в місті Овруч за адресою: АДРЕСА_3 для обслуговування належного на праві власності нежилого приміщення і використання для промислового виробництва (виробництво металовиробів і конструкцій, столярних виробів, бетонних блоків).

За умовами п. 2.1. даного договору в оренду надавалась земельна ділянка загальною площею 0,7174 га.

Пунктом 3.2 даного договору сторони погодили, що договір укладено на 5 (п'ять) років.

Листом № 8 від 24.12.2013 відповідач повідомила Овруцьку міську раду про закінчення терміну дії договору від 29.12.2008, укладеного терміном на 5 років.

Одночасно відповідач просила Овруцьку міську раду укласти новий договір оренди земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га (в т.ч. 0,1123 га під будівлями і 0,1377 га, на їх обслуговування та під'їзду до них), для здійснення виробництва металевих та столярних виробів (а.с. 19, 114).

У відповідь на вищевказаний лист Овруцькою міською радою відповідачу було повідомлено, що договором оренди землі від 29.12.2008 не передбачено розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Направлено відповідачу додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 29.12.2008 № 71.

Разом з тим стосовно зменшення площі земельної ділянки відповідачу було повідомлено, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Роз'яснено, що для зменшення площі земельної ділянки потрібно звернутись з клопотанням до Овруцької міської ради в порядку передбаченому ст. 123 Земельного кодексу України (а.с. 19 зворотна сторона).

Проте відповідач додаткової угоди до договору оренди землі від 29.12.2008 не підписала та нового договору оренди землі не уклала.

Прокурор зазначає, що користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді плати за землю, який він міг би отримати, якби право не було порушено.

10.08.2016 за № 0216/1385 Овруцька міська рада Житомирської області звернулась з листом до голови Овруцької районної державної адмінністрації, в якому повідомлено, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2014 по 30.07.2016 використовувала земельну ділянку з порушенням земельного законодавства, а саме без правовстановлючих документів, внаслідок чого територіальна громада міста Овруч не одержала дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку у розмірір 62636,13 грн.

Враховуючи викладене, з метою відшкодування збитків, нанесених територіальній громаді міста Овруча в особі Овруцької міської ради при використанні земельної ділянки у м.Овруч по АДРЕСА_3 виконавчий комітет Овруцької міської ради просив розглянути на комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, з послідуючим наданням акту про визначення збитків, заподіяних Овруцькій міській раді внаслідок використання земельної ділянки з порушенням земельного законодавства (а.с. 175-176).

Розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації від 01.09.2016 № 196 затверджено склад комісії по визначенню розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам (а.с.20-21).

Протоколом № 2-2016 комісії по визначенню розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувача від 19.09.2016 вирішено визначити розмір збитків, завданих фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 територіальній громаді м. Овруч в особі Овруцької міської ради, через неодержання міським бюджетом доходу, у вигляді орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_3, у м. Овручі, площею 0,7174 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за період з 01.0.12014 по 31.07.2016 року у розмірі 62636,13 грн., про що складено відповідний акт (а.с. 27-28).

З розрахунку збитків вбачається, що в його основу покладено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,7174 га, яка розташована у м. Овруч, АДРЕСА_3 , яка за 2014 році становила 5040456,24 грн., 2015 р. - 629518,50грн., у 2016 р. - 902273,98 грн., а також ставку орендної плати в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки за землю в період з 2014 р. по січень, лютий 2016 р. та 3% від нормативно-грошової оцінки за землю в з березня по липень 2016 р. , що встановлено рішенням Овруцької міської ради від 25.04.2012 р. № 119 із змінами внесеними рішенням Овруцької міської ради від 26.02.2016 р. № 154. (а.с. 56-60).

06.12.2016 позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення № 02-16/1958, відповідно до якого відповідачу запропоновано у 10-денний термін з дня отримання розглянути його з актом про визначення збитків, що підлягають відшкодування та повідомити про результати розгляду.

Попереджено відповідача, що у разі відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, відповідні матеріали будуть направлені до суду (а.с. 29).

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що після закінчення договору оренди землі від 29.12.2008 року, позивачем було запропоновано підписати додаткову угоду про продовження дії даного договору, однак з нормативною грошовою оцінкою землі в розмірі 504045,24 грн.

Оскільки, виходячи із зазначеної нормативної грошової оцінки землі, орендна плата була високою, відповідач просила надати в оренду земельну ділянку меншої площі відповідно до площі під будівлями та на під'їзд до вказаних будівель.

Проте, Овруцька міська рада повідомила ОСОБА_1, що для зменшення розміру орендованої земельної ділянки та її поділу необхідно виготовити технічну документацію, в установленому порядку її затвердити та отримати дозвіл на таку оренду.

Наголосила на тому, що посадові особи Овруцької міської ради нненалежним чином надавали їй консультації, договір оренди на меншу площу земельної ділянки так і не був укладений.

Вважає, що комісія щодо визначення збитків за користування відповідачем земельної ділянки створена з порушенням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачами.

Вказала, що розрахунок визначення збитків за користування відповідачем земельною ділянкою не отримувала. Нараховані збитки вважає необґрунтованими, тому просить відмовити задоволені позовних вимог.

Крім того, відповідач вказує, що розрахунок збитків мав здійсюватись у відповідності до Методичних рекомендацій по нарахуванню збитків, затверджених постановою КМУ 25.07.2007 № 963.

Зазначає, що у відповідності до даної Методики, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди заподіяної територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, є матеріали спарви про адмінінстративне провадження, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме акт перевірки вимог земельного законодавсвта, протокол про адміністративне правопорушеня; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Вказує, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі та територіальним громадам здійснюється інспекціями Мінприроди або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель та її територіальними органами, а розмір шкоди, заподіяної юридичним та фізичним сообам - територіальними органами Держземінспекції.

Вважає, що розрахунок збитків наданий прокурором не відповідає вимогам вищезазначених норм.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою.

Так, судом встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2006 року набула право власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: м. Овруч, АДРЕСА_3.

В подальшому між Овруцькою міською радою та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Овруцької міської ради від 06.08.2008 № 259 .

Проте, дія даного договору закінчилась 29.12.2013, а відповідач відмовилась від продовження його дії, посилаючись на високу нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з якої сплачується орендна плата.

Нового договору на оренду зазначеної земельної ділянки відповідач з позивачем не уклала.

Пояснюючи свою відмову від продовження терміну дії договору оренди землі від 29.12.2008 відповідач зазначає, що у зв'язку із збільшенням вартості нормативної грошової оцінки землі, збільшився і розмір орендної плати, а у зв'язку з тим, що площа орендованої ділянки вся відповідачем не використовується, в листах до Овруцької міської ради фізична особа-підприємець висловлювала свої наміри про оренду земельної ділянки меншою площею.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент закінчення дії договору від 29.12.2008) встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Отже, виходячи з приписів ст. 123 ЗК України, з метою отримання земельної ділянки, відповідач мала звернутись до органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням про отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Проте відповідач в установленому порядку з відповідним клопотанням для отримання в оренду земельної ділянки меншою площею, шляхом поділу земельної земельної діляки, яка раніше перебувалал у відповідача в оренді, до Овруцької міської ради не зверталась.

За таких обставин, відповідач фактично користується земельною ділянкою, яка знаходиться в місті Овруч за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 0,7174 га, за відсутності належним чином оформленого права користування земельною ділянкою. Протилежне відповідачем, шляхом надання належних доказів, не доведено.

У зв'язку з тим, що договір оренди землі між позивачем та відповідачем у період з 01.01.2014 по 31.07.2016 не було укладено, прокурор зазначає, що позивача було позбавлено права на одержання доходу у вигляді орендної плати за землю, якою відповідач користується без правовстановлюючих документів, внаслідок чого позивачу завдано збитків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В силу приписів частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом "д" частини 1 ст. 156 ЗК України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

За приписами п. 2 Положення, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", комісією з питань визначення розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, створеної розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації, визначено розмір збитків, завданих відповідачем у вигляді неодержаного доходу, а саме: у розмірі недоотриманої орендної плати внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м. Овруч, АДРЕСА_3 загальною площею 0,7174 га за відсутності договору оренди цієї земельної ділянки за період з 01.0.12014 по 31.07.2016.

Акт комісії про визначення розміру збитків затверджено Головою Овруцької районної державної адміністрації 19.09.2016.

Згідно із затвердженим актом загальна сума збитків, спричинених відповідачем позивачу становить 62636,13 грн.

Відповідно до пункту 3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки, за період з 01.01.2014 по 31.07.2016 на загальну суму 62636,13 грн. відповідає обставинам справи, проведений з дотриманням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 та є обґрунтованим.

Судом встановлено, що комісією обгрунтовано здійснено розрахунок завданих збитків, виходячи з нормативної грошової оцінки землі за відповідний рік.

Суд зазначає, що нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м.Овруч, АДРЕСА_3 підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2017, на 01.01.2015 та на 01.01.2016 (а.с. 61-63).

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини справи та вимоги діючого законодавства, господарський суд вважає, що факт порушення відповідачем чинного земельного законодавства, що виявився у тривалому користуванні земельною ділянкою площею 0,7174 га за адресою: м. Овруч, вул. Правди, 15 без укладення договору оренди земельної ділянки є доведеним та є підставою для нарахування збитків.

Обов'язок вносити плату за землю передбачено статтею 1 Закону України "Про оренду землі", згідно з якою оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до норм чинного законодавства міська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати

Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

В той же час, відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі встановленому чинним законодавством орендної плати.

Судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України обов'язок щодо доведення відсутності вини особи в заподіянні збитків покладається саме на заподіювача цих збитків. Відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини в несвоєчасному укладенні договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача як-то: протиправність поведінки (користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди земельної ділянки), збитки (визначені комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам), причинний зв`язок між збитками та поведінкою, вина (саме використання земельної ділянки без належного правового оформлення, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати, тобто призвело до виникнення збитків).

При цьому суд вважає за необхіде зазначити, що з аналогічного даному предмету позову існує правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2588цс15, за якою користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю. Отже, у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком.

Разом з тим, суд критично ставиться до запереченьь відповідача, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач в порядку визначеному ст. 123 Земельного кодексу України звертався з відповідним клопотанням до позивача з метою поділу земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі від 29.12.2008.

Не є також підставою для звільнення відповідача від відповідальності за використання земельної ділянки без правовстановлюючий документів факт збільшення нормативної грошової оцінки, з якої вираховується орендна плата.

Щодо зауважень відповідача з приводу створення комісії по нарахуванню збитків власникам землі і землекористувачам, то судом встановлено, що така була створена у відповідності до приписів, визначених у постанові Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".

Так, п. 2 вищевказазного Порядку зазначено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адмінінстраціяями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Оскільки місто Овруч є містом районного значення, відповідно до п. 2 вищевказазного Порядку, розмір збитків визначався саме комісією, створеною за розпорядженням голови Овруцької районної державної адмінінстрації.

Відповідач рішення комісії по визначенню розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам , оформлене протоколом № 2-20116 від 19.09.2016 в установленому законом порядку не оскаржувала.

Разом з тим, є безпідставними твердження відповідача про те, що їй не відомо про розмір нарахованих комісією збитків, оскільки листом Овруцької районної державної адмінінстрації від 06.09.2016 за № 02-20/1672 відповідача було повідомлено про те, що 19.09.2016 відбудеться засідання комісії (а.с. 139).

Крім того з листування, яке велось самим відповідачем з Овруцькою районною державною адміністраціє вбачається те, що відповідач була присутня на даному засіданні комісії. Вимоги про вручення розрахунку завданих збитків порушнику чинне законодавство не містить (а.с. 22-26).

Водночас є безпідставними й твердження відповідача про те, що розрахунок збитків мав здійснюватись у відповідності до Методичних рекомендацій по нарахуванню збитків, затверджених постановою КМУ 25.07.2007 № 963, оскільки останньою врегульовано порядок нарахування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, в той час як предметом даного спору є стягнення завданих збитків у зв'язку з неодержанням позивачем доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельної ділянки.

Разом з тим суд зауважує, що з листів відповідача, адресованих на адресу позивача вбачається, що підставою для відмови у продовжені дії договору оренди землі від 29.12.2008 шляхом підписання додаткової угоди є збільшення нормативної грошової оцінки земельної діялнки, яка була предметом оренди за договором.

З огляду на збільшення орендної плати відповідач просила зменшити площу орендованої земельної ділянки, проте відповідач не вчиняла необхідних дій, визначених ст. 123 Земельного кодексу України з метою отримання в оренду земельної ділянки меншою площею.

Суд також вважає за необхідне повторно відзначити, що відповідачу позивачем було роз'яснено право на звернення в порядку ст. 123 ЗК України з клопотання про поділ земельної ділянки, однак відповідач з відповідним клопотанням до позивача не зверталась та не вчиняла будь-яких дій направлених на отримання в оренду земельної ділянки меншою площею.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими у відповідності до норм чинного законодавства та підлягають задоволенню.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (11104, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2)

на користь Овруцької міської ради Житомирської області (11101, Житомирська область, м. Овруч, вул. Шевченка,43, )

- 62636,13 грн. збитків, нанесених внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (11104, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2)

на користь прокуратури Житомирської області (10008, м. Житомир, Корольовський район, вул. Святослава Ріхтера, 11, код ЕДРПОУ 02909950)

- 1600,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.05.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)

4- прокур. Житом. обл. (рек. з повід)