КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа№ 911/5214/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

За участю представників сторін:

від позивача (апелянт): не з'явився

від відповідача-1: Баляба О.В. - представник за довіреністю

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

від відповідача-4 (апелянт): Ткаченко С.В. - представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017 у справі № 911/5214/15 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвест"

2. Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийградсервіс"

4. Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

про стягнення 45 423,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.04.2016 у справі №911/5214/15 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2016, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено частково. стягнуто заявлену позивачем суму солідарно з відповідача 3 та відповідача 4. В частині позовних вимог заявлених до відповідача 1 та відповідача 2 відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016 у справі №911/5214/15 зазначені постанова та рішення скасовані, справа направлена на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

При цьому судом касаційної інстанції вказано, що під час нового розгляду необхідно встановити чи передбачено умовами договору № 471 від 02.03.2015 солідарна відповідальність його сторін перед третіми особами та визначити наявність або відсутність у відповідача 3 та відповідача 4 солідарного обов'язку, що виникає із закону.

Поряд з цим, у разі виникнення в силу умов договору або приписів закону у відповідачів 3 та 4 солідарного зобов'язання слід дослідити чи настали передумови застосування до них такої відповідальності (зокрема, встановити факт вчинення ними спільних дій (бездіяльності), що призвели до заподіяння шкоди).

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/5214/15 позовні вимоги задоволено частково, а саме присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (код 34966254) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) збитки в розмірі 45 423 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять три) грн. 60 коп. та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, проаналізувавши правовідносини, що склались між відповідачем 1 відповідачем 2 та відповідачем 3, суд прийшов до висновку про відсутність між ними солідарних обов'язків перед позивачем, оскільки балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває у нього на балансі, несе відповідальність за його стан, та відшкодовує збитки, завдані третім особам, які спричинені неналежним виконанням своїх обов'язків, а підрядна організація надає балансоутримувачу послуги з утримання вказаного майна на та несе відповідальність перед балансоутримувачем за неналежне виконання укладеного між ними договору. Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідачів 1, 2, 3 та нанесеними позивачу збитками. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до відповідача 1 - ТОВ "Техноінвест", відповідача 2 - Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та відповідача 3 - ТОВ "Кийградсервіс". В той же час, судом першої інстанції встановлено, що відповідач 4 є балансоутримувачем комунальної власності Шевченківського району м. Києва в частині переданого йому майна. Будинки АДРЕСА_1 належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва та на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2011 № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві", розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 "Про закріплення майна за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" закріплені за відповідачем 4 на праві господарського відання. Так, враховуючи наведене, посилаючись на положення ст. 1, ст. 24 України "Про житлово-комунальні послуги", положення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджено наказом №190 від 27.06.2008 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, приписи ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для солідарної відповідальності відповідачів перед позивачем , а також про часткове задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та стягнення збитків в розмірі 45 423,60 грн. з відповідача 4 - Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" як балансоутримувачем комунальної власності.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/5214/15, апелянт звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в частині задоволення позовних вимог до відповідача 4 повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на думку апелянта, рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/5214/15 прийняте з не повним дослідженням доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначив про те, що надані позивачем докази доводять лише наявність збитків, але факти заподіяння цих збитків саме відповідачем 4 відсутні, як і відсутній причинний зв'язок в заподіянні збитків, що випливає з наступних документів: акт про залиття від 02.09.2015 був складений та підписаний працівниками дільниці «Покровська», ТОВ «Кийградсервіс» і затверджений начальником дільниці, а відповідач 4 не був проінформований про залиття 02.09.2015, не викликався для обстеження приміщення та складання акту, оскільки це є обов'язок обслуговуючої організації - на той час ТОВ «Кийградсервіс»; експертне дослідження щодо встановлення розміру збитків було проведене лише 12.10.2015, тобто через місяць після залиття; надані позивачем фото пошкодження меблів та світильників жодним чином не доводять, що пошкоджене майно знаходилося в приміщенні позивача, коли сталося залиття. Враховуючи вищенаведене, апелянт зазначив, що винуватцем залиття є ТОВ «Кийградсервіс».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи № 911/5214/15 між суддями, справу розподілено судді - доповідачу Станіку С.Р. у складі колегії суддів: головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017 у справі № 911/5214/15 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 04.04.2017.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017, у зв'язку з перебуванням суддів Гончарова С.А. та Власова Ю.Л., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустках, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи № 911/5214/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.04.2017 для розгляду справи № 911/5214/15 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 справу №911/5214/15 прийнято до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л. для розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017, розгляд апеляційної скарги призначено на 23.05.2017.

Представник апелянта в судовому засіданні 23.05.2017 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу - задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в частині задоволення позовних вимог до відповідача 4 відмовити повністю.

Позивач в судове засідання 23.05.2017 своїх представників не направив, причин неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 385). Однак, 23.03.2017 через канцелярію суду подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, та зазначив про те, що відповідальність за не усунення течі труби понад дві доби лежить на відповідачі 4. Позивач пояснив, що сплачував комунальні послуги відповідачу 1 , останній , в свою чергу, як орендодавець і власник нежитлового приміщення сплачував відповідні кошти на утримання житлового будинку відповідачу 4. Разом з тим, апелянт поклав виконання своїх обов'язків на відповідач 3, останній, в свою чергу, взагалі не відреагував на порив труби допустив неконтрольований витік холодної води. Щодо експертизи, то позивач пояснив, що за проведенням такої звернувся відразу після відкачування води, однак проведення експертизи одразу було не можливе, оскільки будь-які дії в залитому електрифікованому приміщенні були небезпечні, у зв'язку з чим експерт склав висновок лише на початку жовтня. Однак, на підтвердження завданих збитків, в матеріалах справи наявний акт від 02.09.2015 складений відповідачем 3, який має договірні відносини з відповідачем 4. Враховуючи вищенаведене, позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування - відсутні.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 23.05.2017 проти доводів апеляційної скарги - заперечував, з урахуванням поданого через канцелярію суду відзиву на апеляційну скаргу, в якому відповідач 1 зазначив , що він, як і всі мешканці житлового будинку сплачує відповідачу 4 грошові кошти на його утримання , в тому числі інженерних мереж. Даний порядок взаємодії учасників відносин обумовлений Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, в яких передбачено, що у випадку виникнення аварійних ситуацій саме відповідач 4 вживає заходів до негайного усунення течії труб. Враховуючи вищенаведене, позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування - відсутні.

Відповідач 2 та відповідач 3 в судове засідання 23.05.2017 своїх представників не направили, причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 636, повернення за закінченням встановленого строку зберігання № 724). Через канцелярію суду заяв та клопотань не подавали.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 Постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, встановленого ч. 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги відкладався, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників позивача та відповідачів 2, 3, за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноінвест" (орендодавець, відповідач 1) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (орендар, позивач) укладений Договір оренди №1/15 від 01.02.2015 (т. 1, а.с. 14-19), відповідно до умов якого відповідач 1 зобов`язується передати позивачу у тимчасове платне користування кімнату № 8, яка знаходиться в нежилому приміщенні № 57 підвалу будинку АДРЕСА_1. Приміщення являє собою окрему кімнату площею 36,2 кв.м, яка обладнана системою кондиціонування "Дайкін" серії СКЮ. Приміщення належить відповідачу 1 на праві власності згідно Реєстраційного посвідчення на право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2, виданого БТІ м. Києва 24.10.2001 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2001.

Відповідно до пункту 1.3 Договору ризик випадкової загибелі або пошкодження приміщення на час дії цього Договору несе позивач.

Згідно пункту 3.2 Договору оренди позивач зобов`язаний використовувати приміщення виключно для розташування складських та торгівельних площ.

Строк оренди приміщення позивачем становить 12 місяців до 01.02.2016 включно (пункт 4.3. Договору оренди).

Пунктом 11.2 Договору оренди передбачено, що незалежно від будь-яких інших положень цього Договору відповідач 1 не несе відповідальність за будь-які збитки позивача у зв`язку з: - пошкодженнями, що сталися не з вини відповідача 1 або крадіжкою майна позивача, яке знаходиться у приміщенні; - будь-якими перебоями у роботі систем забезпечення та інших інженерних систем, що сталися не з вини відповідача 1; - будь-якою упущеною вигодою, неодержаними доходами або іншими непрямими збитками позивача, понесеними не з вини відповідача 1.

Суд першої інстанції встановив, що 01.03.2012 між ТОВ "Техноінвест" (Власник, відповідач 1) та Комунальним підприємством "Керуюча дирекція Шевченківської районної у м. Києві ради" (Виконавець) укладений Договір №Е1056-496 про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна.

Відповідно до умов зазначеного договору Виконавець (відповідач 4) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач 1 відшкодовує витрати відповідача 4 на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі (експлуатаційні витрати). Відповідач 1 володіє приміщенням загальною площею 319,2 кв.м, яке розміщене в підвалі будинку та використовується під магазин.

Згідно пункту 2.1 зазначеного Договору відповідач 4 зобов`язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, в тому числі обслуговування внутрішньо будинкових систем водо- теплопостачання, водовідведення, зливної каналізації.

Відповідно до пункту 6.1 зазначеного договору він набирає чинності з моменту підписання та діє до 01.03.2015 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Докази припинення договору про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна № Е1056-496 від 01.03.2012 відсутні, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний договір був автоматично пролонгований, зчим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.

При цьому згідно з рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради "Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва" №187 від 19.02.2007 відповідач 4 є балансоутримувачем будинків АДРЕСА_1, які закріплені за ним на праві господарського відання.

Між Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (Довіритель, відповідач 4) та Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (Повірений, відповідач 2) укладено Договір доручення на надання послуг з обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів № 1 від 01.02.2012 (т. 1, а.с. 115-118), на підставі якого відповідач 2 приймає на себе зобов`язання вчинити за рахунок та на користь відповідача 4 юридичні дії лише стосовно обліку, нарахування, збору платежів власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень, а також щодо укладання договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (пункт 2.1.1).

Судом першої інстнції також встановлено, що 02.03.2015 між Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (балансоутримувач, відповідач 4) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кийградсервіс" (підрядна компанія, відповідач 3) укладено Договір № 471 (т.1, а.с. 178-181) про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону "Покровська" Шевченківського району м. Києва.

За цим Договором відповідач 4 доручає, а відповідач 3 приймає функції підрядної організації з виконання послуг з утримання місць розташування та технічного обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності для забезпечення надання житлово-комунальних послуг (п. 1.1 Договору).

У додатку № 1 до Договору наведений перелік житлових будинків, споруд, оснащених інженерними комунікаціями, що передаються відповідачу 3 на обслуговування, в якому зазначені будинки АДРЕСА_1.

Згідно підпункту 3.1.3 зазначеного Договору відповідач 4 зобов`язується при зверненні споживачів зі скаргами на незадовільно надані послуги та за власною ініціативою проводити обстеження технічного стану внутрішньо будинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках та санітарно-технічного стану будинків у цілому, переданих на обслуговування відповідачу 3, контролювати якість виконання доручених робіт.

25.08.2015 орендарем було виявлений факт затоплення орендованого приміщення.

Відповідно до акта від 02.09.2015, складеного працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийградсервіс" Дільниця "Покровська", залиття за адресою: АДРЕСА_1, сталось внаслідок прориву трубопроводу подачі холодного водопостачання в бойлерній будинків АДРЕСА_1 мають єдиний підвал).

Листом вих. №3006/5/5/02-15 від 16.09.2015 Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" повідомило ТОВ "Техноінвест", що 25.08.2015 до диспетчерської служби надійшла заявка від Дільниці "Покровська" про залиття підвального приміщення по АДРЕСА_1. Під час виїзду аварійної бригади на місце виявлено пошкодження на внутрішньобудинкових водопровідних мережах. У зв'язку з цим аварійно-відновлювальною бригадою виконані роботи з закриття запірної арматури для можливості виконання робіт із ремонту внутрішньобудинкових водопровідних мереж силами балансоутримувача будинку.

Як зазначив позивач, внаслідок зазначеної події його майну, яке знаходилось в орендованому приміщенні, було заподіяно збитки в розмірі 39 894 грн. 00 коп.

Зазначене підтверджується висновком експертного товарознавчого дослідження № 40/15 від 12.10.2015.

Позивач вважає, що понесені ним збитки в загальному розмірі 45 423 грн. 60 коп., з яких 39 894 грн. 00 коп. - збитки, заподіяні майну та 5 529 грн. 60 коп. - витрати, понесені на проведення вищевказаного дослідження, які сплачені позивачем згідно квитанції № 892/з10 від 14.09.2015, підлягають солідарному стягненню з відповідачів 1, 2, 3, 4, у зв'язку з чим Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернулася з відповідним позовом до господарського суду.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Згідно із частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальними правилами з відповідача може бути стягнута майнова шкода за наявності повного складу деліктного правопорушення, а саме:

1) неправомірної поведінки особи;

2) наявності шкоди, завданої відповідачем, в тому числі неодержаного позивачем прибутку;

3) причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача та завданою шкодою, що виявились результатом таких дій (бездіяльності);

4) вини відповідача у настанні негативних наслідків.

Звертаючись до господарського суду з позовом, який розглядається в межах даної судової справи, позивач визначив, що вважає відповідачів солідарно відповідальними за заподіяну йому шкоду.

Відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Частиною першою статті 1190 вказаного Кодексу передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Отже, за таких обставин при зверненні до суду з даним позовом позивачем повинно бути доведено, зокрема, протиправність поведінки (дій чи бездіяльності) відповідачів 1, 2, 3 та 4; наявність заподіяної діями відповідачів шкоди; причинний зв'язок між ними, а також чи виник між відповідачами солідарний обов'язок відшкодування заподіяної шкоди.

Враховуючи, що умовами Договору оренди №1/15 від 01.02.2015 не передбачено відповідальність відповідача-1 за будь-які збитки позивача, у зв`язку з будь-якими перебоями у роботі систем забезпечення та інших інженерних систем, що сталися не з вини ТОВ "Техноінвест", суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між поведінкою ТОВ "Техноінвест" та нанесеними позивачу збитками.

Оскільки умовами договору доручення № 1 від 01.02.2012 не передбачено вчинення відповідачем 2 інших юридичних дій, окрім обліку, нарахування, збору платежів власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень, а також щодо укладання договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд першої інстанції дійшо висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та нанесеними позивачу збитками, з чим колегія суддів апеляційної істанції погоджується.

Крім того, дослідивши договір № 471 від 02.03.2015 про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону "Покровська" Шевченківського району м. Києва, судом першої інстанції встановлено, що його положеннями не передбачено солідарну відповідальність сторін за заподіяння шкоди третім особам.

Пунктом 3.2.4. вказаного договору передбачений обов'язок підрядної компанії відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю мешканців будинків у випадку надання неякісних послуг, у розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України.

Проте даний пункт не передбачає солідарної відповідальності відповідача 3 та відповідача 4 перед третіми особами, оскільки він регулює виключно правовідносини, що складаються між сторонами по відношенню одної до іншої в процесі виконання договору.

Отже, проаналізувавши правовідносини, що склались між відповідачем 3 та відповідачем 4, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність між ними солідарних обов'язків перед позивачем, оскільки балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває у нього на балансі, несе відповідальність за його стан, та відшкодовує збитки, завдані третім особам, які спричинені неналежним виконанням своїх обов'язків, а підрядна організація надає балансоутримувачу послуги з утримання вказаного майна на та несе відповідальність перед балансоутримувачем за неналежне виконання укладеного між ними договору, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстнції про відсутність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийградсервіс" та нанесеними позивачу збитками.

За таких обставин, суд першої інстції дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до відповідача 1 - ТОВ "Техноінвест", відповідача 2 - Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та відповідача 3 -ТОВ "Кийградсервіс" є безпідставними і задоволенню не підлягають, з чим колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується.

Приписами статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV передбачено, що власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначено наказом № 190 від 27.06.2008 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України "Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України". Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно з пунктом 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України передбачено, що за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради № 187 від 19.02.2007 "Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва" було створено Комунальне підприємство "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м. Києві ради та передано на баланс комунальне майно територіальної громади Шевченківського району міста Києва, в тому числі будинки за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" підприємство було перейменоване на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Пунктом 2.1 Статуту Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, предметом діяльності відповідача 4 відповідно до пункту 2.2 Статуту, в тому числі, є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за відповідачем 4 на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду; надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових та зовнішніх інженерних мереж; проведення періодичного обстеження об`єктів житлового та нежитлового фонду з метою визначення їх технічного стану та відповідності вимогам нормативних документів у встановленому порядку.

Відповідач 4 є балансоутримувачем комунальної власності Шевченківського району м. Києва в частині переданого йому майна. Будинки АДРЕСА_1 належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва та на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2011 № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві", розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 "Про закріплення майна за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" закріплені за відповідачем 4 на праві господарського відання.

Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Таким чином, станом на момент залиття та пошкодження майна позивача внаслідок наведеної події житлові будинки по АДРЕСА_1 перебували на балансі відповідача 4.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджено наказом №190 від 27.06.2008 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України передбачено, що межа балансової належності - це лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами. У наведених правилах вказано, що водопровідний ввід - це трубопровід від розподільчої (внутрішньоквартальної або вуличної) мережі до зовнішньої стіни будинку або межі території об'єкта з колодязем і запірною арматурою у місці приєднання до водопровідної мережі.

У пункті 1.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України зазначено, що межею вуличної мережі водовідведення, яку обслуговує виробник, є контрольний колодязь на ній включно, а межею дворової мережі водовідведення - перший від будинку колодязь включно.

Враховуючи, що за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі, суд апеляційної істанції погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що саме Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" є особою, відповідальною за шкоду, яку було заподіяно позивачу внаслідок залиття підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Належні та допустимі у розмінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України докази того, що залиття, внаслідок якого було завдано майнову шкоду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4, сталось не з вини Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", в матеріалах справи - відсутні, як і відстуні докази, що спростовують розмір збитків, заявлених позивачем до стягнення.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта в обґрунтування підстав скасування судового рішення, як такі, що повністю спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Отже, приймаючи до уваги все вищезгадане, зважаючи на відсутність підстав для солідарної відповідальності відповідачів перед позивачем, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та стягнення збитків в розмірі 45 423,60 грн. з відповідача 4 - Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а тому рішення суду першої інстнції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017 у справі № 911/5214/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2017 у справі № 911/5214/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/5214/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв