ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р.Справа № 915/79/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Гладишевої Т.Я.,

секретар судового засідання Маленкова О.П.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю;

від відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «ЖЕК-5»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 28 лютого 2017 року

у справі № 915/79/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «ЖЕК-5»

до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №71-ріш від 27.12.2016 року по справі №2-26.250/83-2016,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «ЖЕК-5» звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 71-ріш від 27.12.2016 року по справі № 2-26.250/83-2016.

Позовні вимоги обґрунтовані на підставі вимог відповідача від 10.03.2015 №2-292/80-375 та від 31.05.2016 №2-292/80-769; відповідей позивача до відповідача: від 09.04.2016р. №34, від 13.06.2016р. № 154, від 16.06.2016р. № 161, від 21.06.2016р. № 162, від 30.06.2016р. № 166; норм ст. 61 Конституції України, ст.ст. 59, 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, та мотивовані наступним: як зазначено у пунктах 1, 3 резолютивної частини рішення, позивачем начебто було надано неповну інформацію на пункти з 1 по 15 вимоги 1. Однак, як вбачається з пунктів 1,2 мотивувальної частини рішення, позивачем було надано неповну інформацію лише на пукти 4,5,6,7,8,10,2,3 вимоги 1. Також, згідно пунктів 7,9,11,13 рішення, позивачем начебто було надано неповну інформацію на пункти з 1 по 21 вимоги 2. Однак, як вбачається з пунктів 4,5,6,7 мотивувальної частини рішення, позивачем було надано неповну інформацію на лише на пункти 1,7,10,2,5,8,9,6,12,17,13,20 вимоги 2. Отже, мотивувальна частина рішення не містить доказів надання неповної інформації на пункти 1,9,12-15 вимоги 1, а також не містить доказів надання неповної інформації на питання 3,4,11,14,15,16,18,19,21 вимоги 2. Таким чином, недоведеними є обставини надання позивачем неповної інформації на пункти 1,9,12-15 вимоги 1 та пункти 3,4,11,14,15,16,18,19,21 вимоги 2, які відповідач визнав встановленими, а висновки відповідача в цій частині не відповідають обставинам справи, що в силу приписів ст. 59 Закону України Про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

У рішенні не зазначено, яким чином надання неповної інформації на пункти 4,5,6,7,8,10,2,3 вимоги 1 та на пункти 1,7,10,2,5,8,9,6,12,17,13,20 вимоги 2 призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, завдало значних збитків окремим особам чи суспільству, чому були відсутні підстави для застосування положень ст. 46 Закону України Про захист економічної конкуренції, а саме, надання рекомендацій про усунення порушення без накладення штрафу. Отже, відповідачем було допущене неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що в силу приписів ст. 59 Закону України Про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним оскаржуваного Рішення. Крім цього, позивач зазначав, що пунктами 2,4 оскаржуваного рішення, його було двічі притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

Також в процесі вирішення спору позивачем заявлено клопотання про зупинення виконання оспорюваного рішення Антимонопольного комітету України на час розгляду справи.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 28 лютого 2017 року у справі № 915/79/17 (суддя Смородінова О.Г.) відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційна компанія ЖЕК-5 про зупинення дії рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 71-ріш. від 27.12.2016р. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", в позові відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Конституції України, Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994р. № 5) (із змінами), у зв'язку з чим всебічно, повно і об'єктивно розглянуто обставини справи № 2-26.250/83-2016, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін. Викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи № 2-26.250/83-2016, нормам матеріального та процесуального права, є законними та обґрунтованими. Натомість, доводи позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи по суті.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «ЖЕК-5» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати повністю та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на такі порушення, не взяті судом першої інстанції до уваги:

- як зазначено у пунктах 1, 3 резолютивної частини рішення АКУ, позивачем начебто було надано неповну інформацію на пункти з 1 по 15 вимоги 1, а не на якісь окремі пункти.

- згідно пунктів 7,9,11,13 рішення, було визнано дії позивача, які полягають у поданні інформації в неповному обсязі Миколаївському обласному ТВ АКУ на питання пунктів з 1 по 21 включно Вимоги 2 у встановлений строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбачений п.14 ст.50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», а саме подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки. Вказані пункти слід тлумачити так, що позивачем було надано неповну інформацію на пункт з 1 по 21 Вимоги 2, а не на якісь окремі пункти.

- Висновок суду про те, що зміст пунктів 1,3,7,9,11,13 Рішення АМК не означає, що саме на всі пункти з 1 по 15 включно Вимоги 1 та на пункти з 1 по 21 вимоги 2 було надано неповну інформацію, свідчить про те, що недоведеними є обставини надання позивачем неповної інформації на пункти 1.9.12-15 вимоги 1 та пункти 3,4,11,14,15,16,18,19,21 вимоги2, які відповідач визнав встановленими, а висновки відповідача в цій частині не відповідають обставинам справи.

- Крім того, апелянт зазначає, що у оскаржуваному рішення АМКУ не зазначено, яким чином надання неповної інформації на пункти 4,5,6,7,8,10,2,3 вимоги1 та на пункти 1,7,10,2,5,8,9,6,12,17,13,20 вимоги 2 призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, завдало значних збитків окремим особам чи суспільству, чому були відсутні підстави для застосування положень ст.46 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» - надання рекомендацій про усунення порушення без накладення штрафу.

- Також скаржник зауважує, що вимоги було лише дві, а не вісім , як помилково зазначено судом першої інстанції (у першій вимозі 3, а у вимозі 2 5 вимог), а надання неповної інформації на декілька питань, сформульованих у одній вимозі є триваючим правопорушенням, за яке не може бути притягнуто до відповідальності більше ніж один раз.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства, та встановленням усіх фактичних обставин справи, та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 23.05.2017 року не зявився представник відповідача, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

При цьому, до суду від Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, у звязку з обмеженим фінансуванням на відрядження.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного перегляду, 27.12.2016р. Адміністративна колегія Миколаївського обласного територіального відділені Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи №2-26.250/83-2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктами 14, 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації Товариством з обмеженою відповідальністю Експлуатаційна компанія "ЖЕК-5" в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки та подання недостовірної інформації територіальному відділенню, прийняла рішення № 71-ріш.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Приписами ст. 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до пункту 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань. Там же зазначено, що судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Водночас, як зазначено у п.п. 13.1 п. 13 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15, у вирішенні спорів з відповідних справ судам необхідно враховувати наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням названого Комітету від 23.02.2001 N 32-р.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому законом.

Наявність таких підстав входить до предмета доказування у справах зі спорів, пов'язаних з визнанням недійсними рішень органів названого Комітету. Відтак господарські суди у розгляді відповідних справ мають з'ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки.

Як зазначено у п.п. 13.4 п. 13 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15, належність витребуваних органом Антимонопольного комітету України відомостей до інформації з обмеженим доступом (визначення якої наведено в статті 30 Закону України "Про інформацію") за змістом частини третьої статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не звільняє підприємство чи організацію, до якої звернуто відповідну вимогу, від обов'язку щодо надання такої інформації.

Відповідно до пункту 12 статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет" територіальним відділенням проводиться дослідження товарних ринків, в тому числі ринків надання житлово-комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій тощо, а також здійснюється державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, з боку субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на цих ринках.

У звязку з наведеним, керуючись статтями 12, 17, 22, 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статтями 4, 63 Закону України "Про захист економічної конкуренції", пунктами 3, 8, 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 №32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за №291/5482, (надалі Положення про територіальне відділення) зі змінами та доповненнями, на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «ЖЕК-5» відповідачем були надіслані вимоги про надання інформації від 10.03.2015 №2-292/80-375 (надалі Вимога №1) та від 31.05.2016 №2-292/80-769 (надалі Вимога №2).

1) Вимога № 1, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 540, була вручена Товариству 16.03.2015р., що не спростовано останнім.

Відповідно до п. 16 Вимоги № 1 від Товариства вимагалось надати інформацію щодо дати отримання Товариством Вимоги протягом 2 календарних днів з дня її отримання. У встановлений Відділенням строк Товариство листом від 17.03.2015 № 24 (зареєстровано у Відділенні 18.03.2015 за вх. №80-03/541) повідомило, що надіслана йому Вимога № 1 була отримана 16 березня 2015 року.

У Вимозі №1 також було встановлено, що на питання пунктів 4-10 та 12-15 Вимоги №1 Товариство мало надати інформацію протягом 17 календарних днів з дня отримання Вимоги №1. Відповідь на питання пунктів 1-3 та 11 Вимоги Товариство мало надати 25 календарних днів з дня отримання Вимоги №1.

Враховуючи вищезазначені приписи законодавства про захист економічної конкуренції та дати отримання Товариством Вимоги №1, судом встановлено, що строк надання інформації спливав:

- на питання пунктів 4-10 та 12-15 Вимоги №1 - 02.04.2015р.;

- на питання пунктів 1-3 та 11 Вимоги №1 - 10.04.2015р.

Листом від 02.04.2015 №31 Товариство просило "погодити додатковий час для підготовки інформації та копій документів, в термін до 10.04.2015 включно". Листом від 07.04.2015 № 2-292/80-548 Відділення повідомило Товариству про продовження терміну виконання пунктів Вимоги № 1 до 10.04.2015. Таким чином, строк надання інформації на питання пунктів 1-15 Вимоги № 1 спливав 10.04.2015.

Інформацію на питання пунктів 4-10, 12-15 Вимоги №1 Товариство надало Відділенню листом від 09.04.2015 №34 (зареєстрований у Відділенні 15.04.2015 за вх. №80-03/776) у встановлений головою Відділення строк до 10.04.2015.

Втім, аналіз інформації, поданої Товариством до Відділення на питання пунктів 4-10, 12-15 Вимоги №1, засвідчив, що Товариство, у встановлений головою Відділення строк, подало до Відділення інформацію в неповному обсязі.

2) Вимога №2, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення №570, була вручена Товариству 03.06.2016р, що не заперечує останній.

Відповідно до п. 22 Вимоги №2 від Товариства вимагалось надати інформацію щодо дати отримання Товариством Вимоги №2 протягом 2 календарних днів з дня її отримання. У встановлений Відділенням строк Товариство листом від 03.06.2016 №151 (зареєстровано у Відділенні 07.06.2016 за вх. №80-10/1288) повідомило, що надіслана йому Вимога №2 була отримана 03 червня 2016 року.

У Вимозі №2 також було встановлено, що на питання пунктів 1, 3, 7, 10 (10.1-10.2) та 16 (16.1-16.2) Вимоги Товариство мало надати інформацію протягом 10 календарних днів з дня отримання Вимоги №2.

Відповідь на питання пунктів 2, 5, 8 (8.1-8.2), 9 (9.1-9.2) та 14 (14.1-14.-2) Вимоги №2 Товариство мало надати протягом 15 календарних днів з дня отримання Вимоги №2 .

Відповідь на питання пунктів 6, 11 (11.1-11.2), 12 (12.1-12.2), 17 (17.1-17.2) та 19 (19.1-19.-2) Вимоги №2 Товариство мало надати протягом 20 календарних днів з дня отримання Вимоги №2.

Відповідь на питання пунктів 4, 13 (13.1-13.2), 15, 18 (18.1-18.2) 20 та 21 Вимоги №2 Товариство мало надати протягом 30 календарних днів з дня отримання Вимоги №2.

Враховуючи вищезазначені приписи законодавства про захист економічної конкуренції та дати отримання Товариством Вимоги №2, строк надання інформації спливав:

- на питання пунктів 1, 3, 7, 10 (10.1-10.2) та 16 (16.1-16.2) Вимоги №2 - 13.06.2016;

- на питання пунктів 2, 5, 8 (8.1-8.2), 9 (9.1-9.2) та 14 (14.1-14.-2) Вимоги №2 - 18.06.2016;

- на питання пунктів 6, 11 (11.1-11.2), 12 (12.1-12.2), 17 (17.1-17.2) та 19 (19.1-19.-2) Вимоги №2 - 23.06.2016;

- на питання пунктів 4, 13 (13.1-13.2), 15, 18 (18.1-18.2) 20 та 21 Вимоги №2 - 03.07.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, інформацію Товариство надало Відділенню:

- на питання пунктів 1, 3, 7, 10 (10.1-10.2) та 16 (16.1-16.2) Вимоги №2 - листом від 13.06.2016 №154;

- на питання пунктів 2, 5, 8 (8.1-8.2), 9 (9.1-9.2) та 14 (14.1-14.-2) Вимоги №2 листом від 16.06.2016 №161;

- на питання пунктів 6, 11 (11.1-11.2), 12 (12.1-12.2), 17 (17.1-17.2) та 19 (19.1-19.-2) Вимоги №2 листом від 21.06.2016 №162;

- на питання пунктів 4, 13 (13.1-13.2), 15, 18 (18.1-18.2) 20 та 21 Вимоги №2 листом від 30.06.2016 №166.

Одночасно у наведених Вимогах зазначалось, що відповідно до ч. 1 статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Інформацію на питання пунктів 1, 3, 7, 10 (10.1-10.2) та 16 (16.1-16.2) Вимоги №2 Товариство надало Відділенню листом від 13.06.2016 №154 (зареєстрований у Відділенні від 15.06.2016 №80-03/1348/1) у встановлений головою Відділення строк. Втім, аналіз інформації, поданої Товариством до Відділення на питання пунктів 1-21 Вимоги №2, засвідчив, що Товариство, у встановлений головою Відділення строк, подало до Відділення інформацію в неповному обсязі, а також надало до Відділення недостовірну інформацію.

Відповідно до статті 22-1 наведеного Закону суб'єкти господарювання зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

При цьому, у Вимогах було зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі, подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягне за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону.

Разом із тим, рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ від 27.12.2016 №71-ріш встановлено наступне:

- у п. 1 мотивувальної частини оскаржуваного рішення встановлено, що: Товариство листом від 09.04.15 №34 у своїй відповіді на питання пунктів 4,5,6,7,10 Вимоги №1 подало до Відділення інформацію в неповному обсязі; на питання пункту 8 вимоги № 1 Товариство не подало до Відділення жодної інформації та документу, що вимагались у Вимозі №1. На підставі наведеного відділенням зроблено висновок, що дії Товариства, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлені головою Відділення строки на питання пунктів 4-10 та 12-15 Вимоги №1, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- У пункті 2 мотивувальної частини оскаржуваного рішення Відділенням було встановлено, що: Товариство листом від 09.04.15 №34 подало до Відділення інформацію в неповному обсязі, що запитувалась питаннями пунктів 2,3 Вимоги №1. На підставі вищевказаного відповідач у рішенні дійшов висновків, що дії Товариства, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлені головою Відділення строки на питання пунктів 1-3 та 11 Вимоги №1, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- в п. 3 мотивувальної частини оскаржуваного рішення Відділення вказує, що Товариство листом від 09.04.2015 №34 подало до Відділення недостовірну інформацію, що запитувалась питаннями пунктів 12 (12.1-12.4), 13,14,15 Вимоги №1. На підставі вказаного в рішенні зроблено висновок, що дії Товариства, у вигляді подання недостовірної інформації територіальному відділенню на питання пунктів 12-15 Вимоги №1, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- відділенням у п. 4 мотивувальної частини оскаржуваного рішення встановлено, що: Товариство листом від 13.06.2016 №154 подало до Відділення на питання пунктів 1,7,10 Вимоги №2 інформацію в неповному обсязі. На підставі наведеного відділенням зроблено висновок, що дії Товариства, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлені головою Відділення строки на питання пунктів 1, 3, 7, 10 (10.1-10.2) та 16 (16.1-16.2) Вимоги №2, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- У пункті 5 мотивувальної частини оскаржуваного рішення Відділенням було встановлено, що: Товариство листом від 16.06.2016 №161 подало до Відділення на питання пунктів 2,5,8,9 Вимоги №2 інформацію в неповному обсязі. На підставі вищевказаного відповідач у рішенні дійшов висновків, що дії Товариства, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлені головою Відділення строки на питання пунктів 2, 5, 8 (8.1-8.2), 9 (9.1-9.2) та 14 (14.1-14.-2) Вимоги №2, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- Розглянувши наданий відповідачем лист від 21.06.16 №162 Відділення в п. 6 мотивувальної частини оскаржуваного рішення вказує, що: відповідаючи на питання пункту 6 Вимоги №2, Товариство не подало до Відділення жодної інформації та документу, що вимагались у Вимозі №2; Товариство листом від 21.06.2016 №162 подало до Відділення на питання пунктів 12,17 Вимоги №2 інформацію в неповному обсязі. На підставі вищевказаного відповідач у рішенні дійшов висновків, що дії Товариства, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлені головою Відділення строки на питання пунктів 6, 11 (11.1-11.2), 12 (12.1-12.2), 17 (17.1-17.2) та 19 (19.1-19.2) Вимоги №2, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Інформацію на питання пунктів 4, 13 (13.1-13.2), 15, 18 (18.1-18.2) 20 та 21 Вимоги №2 Товариство надало Відділенню листом від 30.06.2016 № 166 (зареєстрований у Відділенні від 05.07.2016 №80-03/1473) у встановлений головою Відділення строк. Втім, аналіз інформації, поданої Товариством до Відділення, засвідчив, що Товариство, у встановлений головою Відділення строк, подало до Відділення інформацію в неповному обсязі.

- Так, в п. 7 мотивувальної частини оскаржуваного рішення вказано, що: Товариство листом від 13.06.2016 №166 подало до Відділення на питання пунктів 13,20 Вимоги №2 інформацію в неповному обсязі, та зроблено висновок, що дії Товариства, у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлені головою Відділення строки на питання пунктів 4, 13 (13.1-13.2), 15, 18 (18.1-18.2) 20 та 21 Вимоги №2, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Аналіз інформації, наданої Товариством на питання пункту 3 Вимоги №2 листом від 13.06.2016 №154 (зареєстрований у Відділенні від 15.06.2016 №80-03/1348/1), засвідчив, що Товариство, у встановлений головою Відділення строк, подало до Відділення недостовірну інформацію, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- відділенням в п. 8 мотивувальної частини оспорюваного рішення зроблено висновок, що дії Товариства, у вигляді подання недостовірної інформації територіальному відділенню на питання пунктів 3 Вимоги №2, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Таким чином, в оскаржуваному рішенні Відділення дійшло висновку про вчинення Товариством восьми порушень законодавства про захист економічної конкуренції, за кожне з яких накладено штраф, а також зобовязано надати повну та достовірну інформацію на питання, на які не було надано такої інформації.

У відповідності із статтями 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» вимоги голови територіального відділення в межах його компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ним строки.

Невиконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Тобто, виходячи зі змісту статей 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інших документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.08.2012 зі справи № 08/03/26/64/2011.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, згідно пункту 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є подання в неповному обсязі інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Отже, кваліфікуючою ознакою цієї норми є не лише подання в неповному обсязі інформації органу Антимонопольного комітету України, а й таке подання в неповному обсязі інформації повинно відбутися у встановлені органами Антимонопольного комітету чи нормативно-правовими актами строки.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ ЕК «ЖЕК-5», виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у своїх вимогах відділенням викладено декілька пунктів вимог з різними строками подання інформації, сформованих в окремі групи, яких поєднує строк для надання інформації.

Таким чином, подання чи подання інформації в неповному обсязі хоча б на один пункт Вимоги, який входить до групи пунктів, щодо яких встановлено один строк, тягне за собою зазначення при кваліфікації про подання інформації в неповному обсязі на відповідну групу пунктів в межах одного строку, оскільки це розглядається як окрема вимога, і в статтях 22 та 22-1 Закону України Про Антимонопольний комітет України передбачено обов'язок подання документів, інформації, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальним відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренцію саме на вимогу органу Антимонопольного комітету України.

Тому, при кваліфікації дій позивача, пункти 1, 3, 7, 9, 11, 13 резолютивної частини були викладені із включенням всіх пунктів вимоги про надання інформації від 10.03.201: №2-292/80-375 та від 31.05.2016 №2-292/80-769, однак, це не означає, що саме на всі питання пунктів, зазначених у вказаних пунктах резолютивної частини оскаржуваного рішення позивачем була подана інформація в неповному обсязі відділенню, що підтверджується змістом пункту 17 резолютивної частини оскаржуваного рішення та описово-мотивувальної частини цього рішення.

Водночас, два факти подання в неповному обсязі інформації за вимогою від 10.03.2015 №2-292/80-375, та чотири факти подання в неповному обсязі інформації щодо вимоги від 31.05.2016 №2-292/80-769 утворюють в кожному випадку склад самостійного порушення, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, що вчиняється в окремих одне від одного правовідносинах, які породжуються кожною окремою вимогою про надання інформації, і яка має окремий (різний) строк подання інформації.

Тому судова колегія зазначає про безпідставність доводів апелянта про те, що за двома вимогами було допущено лише два факти порушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що кожний факт подання в неповному обсязі інформації містить ознаки окремого порушення, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у яких різний склад правопорушення - інформація подана в неповному обсязі на різні пункти вимоги та щодо яких встановлено різні строки подання інформації.

У зв'язку з тим, що позивачем щодо вимоги від 10.03.2015 №2-292/80-375 було вчинено два окремих порушення, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а щодо вимоги від 31.05.2016 №2-292/80-769 було вчинено чотири окремих порушення, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", то за кожне окреме порушення Миколаївським обласним територіальним відділенням правомірно було накладено окремий штраф.

Доводи скаржника щодо того, що надання неповної інформації на декілька питань, сформульованих у одній вимозі, є триваючим правопорушенням, за яке не може бути притягнуто до відповідальності більше ніж один раз, колегією суддів також відхиляється, оскільки факти неподання одним і тим самим суб'єктом господарювання інформації на відповідну групу пунктів питань в межах одного строку (яка розглядається як окрема вимога) органу Антимонопольного комітету України не є триваючим порушенням у розумінні статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а являють собою самостійні (окремі) порушення законодавства про захист економічної конкуренції (п. 13.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 30 березня 2016 року у справі № 910/27130/15.

Усі інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та дублюють зміст позовних вимог.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «ЖЕК-5» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 28 лютого 2017 року по справі № 915/79/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 29.05.2017 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева