РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017Справа №910/4056/17

За позовом Корпорації «Артеріум»

до Акціонерна компанія «Дорі-Дармон»

про стягнення 184569,28 дол. США, що еквівалентно 4966506,83 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Задорожна Л.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 Корпорація «Артеріум» звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Акціонерної компанії «Дорі-Дармон» про стягнення 184569,28 дол. США, що еквівалентно 4966506,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов контракту №EXP-205/16 від 28.09.2016 позивач здійснив поставку товару, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 184569,28 дол. США, що еквівалентно 4966506,83 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав пояснення по справі в яких визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що 28.09.2016 між Корпорацією «Артеріум» (продавець) та Акціонерною компанія «Дорі-Дармон» (покупець) було укладено контракт №EXP-205/16 відповідно до умов якого, продавець зобов'язався поставити покупцю на умовах і в порядку, передбаченим даним контрактом, товар (медикаменти), а покупець зобов'язався прийняти товар і оплатити його згідно з положеннями даного Контракту (п.1.1 Контракту).

Відповідно до п. 1.2 Контракту поставка товару відбувається на підставі специфікації, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару і є невід'ємною частиною цього Контракту (далі - специфікація). При цьому покупець не має права відмовлятись від товару, погодженого сторонами в специфікації.

Пунктом 1.3 Контракту визначено, що покупець зобов'язується оплатити товар згідно разових специфікацій до даного Контракту.

Згідно з п. 1.5 Контракту отримувачем товару по даному Контракту є Акціонерна компанія "Дори-Дармон", Республіка Узбекістан, місто Ташкент, площа Чорсу, 21.

За умовами пункту 2.2 Контракту валютою платежів є долари США.

У відповідності до п. 2.3 Контракту ціни у даному контракті розуміють як ціни СІР - Ташкент, і включають у себе вартість товару, мито та податки, вартість упаковки та маркування, транспортні витрати, страхування.

Поставка товару здійснюється на умовах: фрахт/перевезення та страхування сплачено до (СІР) - Ташкент, станція призначення: Митний пост - "Арк Булок", місто Ташкент, вулиця Самарканд йули, 36, код 26003; Митний пост - "СТК Ташкент Аєро", місто ташкент Аеропорт, код 00102 (п. 3.1 Контракту).

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, з дня оформлення міжнародної транспортної накладної (СМR) в м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) в аеропорту Бориспіль.

Даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII «Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності»).

Згідно з підпунктом «в» частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, що була підписана та ратифікована Україною й Республікою Узбекистан, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.15.2 Контракту в разі, якщо сторони не дійдуть згоди, спір підлягає передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва, мова судочинства - російська. Спір з Контракту або пов'язаний з ним повинен розглядатись виходячи з умов Контракту, в частинне не урегульованій Контрактом підлягає застосуванню "Міжнародні правила тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (редакція 2010 року), а також матеріальне та процесуальне право України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Контракту позивач передав відповідачеві товар на загальну суму 184569,28 дол. США, що підтверджується міжнародною транспортною накладною (СМR) №0844488, а відповідач отримав товар, що підтверджується митною декларацією №125140001/2016/627360.

Однак відповідач поставлений товар не оплатив, в зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість в сумі 184569,28 дол. США, що еквівалентно 4966506,83 грн. Наявність у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи документами та не заперечується відповідачем.

Положеннями ст.712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт існування заборгованості в розмірі в сумі 184569,28 дол. США належним чином підтверджений матеріалами справи та визнається відповідачем у повному обсязі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача 184569,28 дол. США заборгованості за поставлений товар.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Витрати зі сплати судового збору за подання до суду розглядуваної позовної заяви, на підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерної компанії «Дорі-Дармон» (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21; ІНН 201389395) на користь Корпорації «Артеріум» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139; ідентифікаційний код 33406813) заборгованість у розмірі 184569 (сто вісімдесят чотири тисячi п'ятсот шістдесят дев'ять) доларів США 28 центів та судовий збір у розмірі 74497 (сімдесят чотири тисячi чотириста дев'яносто сім) грн. 60 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 06.06.2017

Суддя Я.В. Маринченко