ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 червня 2017 року Справа № 904/6254/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівКорсака В.А., Сибіги О.М.
перевіривши матеріали касаційної скаргиКомунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2017
у справі№904/6254/16 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради
простягнення коштів

Касаційна скарга Комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Проте, в порушення зазначених норм скаржником до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження сплати судового збору в установлених законодавством порядку і розмірі, які значаться у пункті 1 додатків до касаційної скарги, про що 07.06.2017 Вищим господарським судом України складено Акт №08.03-14/69. Натомість, останнім заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. У розумінні приписів наведеної норми єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду і може мати місце за наявності виключних обставин на підтвердження того, що майновий стан унеможливлює сплату судового збору. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то сама по собі несплата та заявлене скаржником клопотання про відстрочення оплати судового збору не можуть бути підставою для її відстрочення.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на важке фінансове становище та на те, що в нього відсутні грошові кошти для сплати судового збору. Проте, наведені скаржником у клопотанні обґрунтування несплати судового збору та додані на їх підтвердження документи не можуть бути належними доказами того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи те, що заявником касаційної інстанції не було дотримано вищезазначених норм законодавства, подана касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що за приписами частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення, а також враховуючи вимоги статті 53 зазначеного Кодексу.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 у справі №904/6254/16 Господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 у справі №904/6254/16 Господарського суду Дніпропетровської області та додані до неї документи повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя В.Швець

Судді В.Корсак

О.Сибіга