УХВАЛА

31.05.2017Справа № 922/4362/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВФОРМВИДАВ»

до 1. Сьомої Харківської державної нотаріальної контори

2. Національного банку України

про визнання зобов'язання припиненим та зняття заборони відчуження

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Мисник Н.В., Сучков О.С. за довіреністю від 31.03.2017;

Манойленко К.В. за довіреністю від 31.03.2017;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВФОРМВИДАВ» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори (далі - відповідач) про визнання зобов'язання припиненим та зняття заборони відчуження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2016 порушено провадження у справі № 922/4362/16, її розгляд призначено на 10.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2017 на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 07.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2017 продовжено строк розгляду справи № 922/4362/16 в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 27.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2017 на підставі статті 24 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості іншого відповідача Національний банк України, відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України справу № 922/4362/17 передано до господарського суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2017 суддею Літвіновою М.Є. прийнято справу № 922/4362/16 до свого провадження, її розгляд призначено на 03.04.2017 року.

30.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача-2 подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача-1 в судове засідання 03.04.2017 року не з'явився, проте направив на адресу господарського суду міста Києва письмові пояснення у справі, в яких просив замінити його на належного відповідача та провести розгляд справи без його участі.

Представник позивача в судовому засіданні 03.04.2017 року заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2017 на підставі статті 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.04.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 31.05.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні 31.05.2017 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судове засідання 31.05.2017 року не з'явився, проте направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача-2 в судове засідання 31.05.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

В судовому засіданні 31.05.2017 року суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі відносно відповідача-2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, враховуючи наступне.

Частинами 1 та 2 статті 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 21 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Необхідно мати на увазі, що ГПК не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК.

Відповідно до абзацу 2 п.4.2 та п.п.4.2.5. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, враховуючи той факт, що нотаріус не є суб'єктом підприємницької діяльності і відповідно до приписів ст. ст. 1, 21 ГПК України не може бути відповідачем у господарському процесі, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори.

Водночас, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, суд вважає за необхідне залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Так, частинами 1-3 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Відповідно до пункту 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.

Допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому. (пункт 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки позивачем заявлені вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна, суд вважає, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, у зв'язку з чим залучає її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Оцінюючи правову та фактичну складність справи, слід враховувати, зокрема, наявність обставин, що утруднюють розгляд справи; кількість співпозивачів, співвідповідачів та інших учасників процесу; необхідність проведення експертиз та їх складність; участь у справі іноземного елемента та необхідність з'ясування і застосування норм іноземного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Враховуючи неявку повноважного представника відповідача в судове засідання та ненадання ним витребуваних доказів, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 27, 77, 86, п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори.

2. На підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сьому Харківську державну нотаріальну контору.

3. Розгляд справи № 922/4362/16 відкласти на 19.06.17 о 11:50 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького 44-Б, зал судових засідань № 2.

4. Позивачу надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами на підтвердження того, що позивач є власником нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1, а саме: літ.А-2, літ. Б-2, літ. Е-1, літ. З-1, № 2, а також письмові пояснення із наданням підтверджуючих доказів стосовно того, що зазначене нерухоме майно знаходиться під забороною.

5. Відповідачу-2 повторно надати суду:

- інформацію про передачу кредитних портфелів у зв'язку з ліквдацією Інвестиційно-комерційного акціонерного банку "ЕРА";

- інформацію про правонаступників Інвестиційно-комерційного акціонерного банку "ЕРА";

- відомості щодо виконання позивачем умов Кредитного договору № 59 від 22.12.1995 та Договору застави від 22.12.1995;

- всі документи на підтвердження виключення Інвестиційно-комерційного акціонерного банку "ЕРА" з Державного реєстру банків.

6. Сторонам завчасно подати витребувані судом докази з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (п. 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

7. За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

8. Явку повноважних представників сторін для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

9. Попередити сторін, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами п. 5 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

10. Попередити позивача про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

11. Сторонам направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

Суддя М.Є. Літвінова