КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Справа№ 910/22535/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Халпахчієва Є.В., представник за довіреністю №43/9 від 11.01.2017 р.;

відповідача - Підченко М.А., представник за довіреністю №01-09/86 від 09.03.2017р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Центральна дирекція" "Українське радіо" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/22535/16 (суддя Зеленіна Н.І.) за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Центральна дирекція" "Українське радіо" про стягнення 415 654, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Центральна дирекція" "Українське радіо" 415 654, 63 грн. заборгованості за послуги з трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A", надані з 01.01.2016 р. по 15.03.2016 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/22535/16 позов задоволено повністю: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 415 654, 63 грн. заборгованості.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з доведеності позивачем обставин прийняття відповідачем послуг у спірний період.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/22535/16 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки в контракті №01-16/117 від 11.10.2016 та в договорі №01-16/118 від 11.10.2016 відсутні зобов'язання щодо надання послуг з трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A", то відповідно відповідач не повинен їх оплачувати.

Також, скаржник вказує на відсутність доказів на підтвердження обсягів наданих послуг та розрахунку заборгованості.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 29.05.2017 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник позивача в судовому засіданні 29.05.2017 проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (позивач) надавав Національній телекомпанії України в особі Філії Національної телекомпанії України "Центральна дирекція "Українське радіо", правонаступником якої являється Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Центральна дирекція" "Українське радіо" (відповідач) телекомунікаційні послуги.

Такі послуги (послуги з трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A") надавались відповідачу відповідно до Державних контрактів №04-14/153 від 04.06.2014 р. та №10-15/201 від 23.06.2015 р.

Як зазначає позивач, аналогічний Контракт у 2016 році не був укладений у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів на початку року.

При цьому, послуги з трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A" надавались відповідачу у 2016 р. в період з 01.01.2016 р. по 15.03.2016 р., оскільки відповідач листом від 23.12.2015 р. №9-1-54/17 звернувся до позивача з пропозицією щодо збереження з 01.01.2016 р. обсягів трансляції радіопрограм на рівні грудня 2015 р. до прийняття Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" та виділення бюджетних коштів.

У подальшому, а саме 11.10.2016 р. між сторонами укладено Державний контракт №01-16/117 та договір №01/16/118 на послуги з трансляції радіопрограм, до яких не включено період надання послуг з 01.01.2016 р. по 15.03.2016 р.

Із позовом про стягнення заборгованості, що утворилася за вказаний період з 01.01.2016 р. по 15.03.2016 р. у розмірі 415 654,63 грн., позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Місцевим господарським судом позов задоволено повністю з огляду на встановлення обставин прийняття відповідачем послуг за спірний період.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже було вказано, відповідач листом від 23.12.2015 р. №9-1-54/17 звернувся до позивача з пропозицією щодо збереження з 01.01.2016 р. обсягів трансляції радіопрограм на рівні грудня 2015 р. до прийняття Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" та виділення бюджетних коштів.

Слід зазначити, що у грудні 2015 року позивачем відповідачу надавались телекомунікаційні послуги з трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A".

Так, Концерном РРТ у спірний період надавались телекомунікаційні послуги через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A". Жодних відмов щодо їх отримання від відповідача позивачу не надходило.

Щодо доводів апелянта про те, що оскільки в контракті №01-16/117 від 11.10.2016 та в договорі №01-16/118 від 11.10.2016 відсутні зобов'язання щодо надання послуг з трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A", то відповідно відповідач не повинен їх оплачувати, слід зазначити наступне.

Листом від 16.08.2016 року № 62-1-979/3 (а.с.59) на адресу Концерну РРТ від Філії НТКУ надійшло запрошення для участі у переговорах для закупівлі послуг на транслювання радіопередач.

В технічному завданні на послуги з трансляції радіопрограм для державних потреб зазначено, що робота через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A" виконувалась до 14 лютого 2016.

Проте, позивач не погодився з таким технічним завданням, оскільки робота через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4A" виконувалась до 15 березня 2016 року.

Про даний факт свідчить лист від філії НТКУ, в яких вона просила забезпечити отримання радіоканалів "Українського радіо" через супутниковий ретранслятор "Amos-2" та просила переналаштувати приймальні супутникові антени та комутації сигналу на передавачі до 15 березня 2016 року, оскільки з даного часу планується зняття дублювання трансляції програм Українського радіо через супутник "ASTRA 4А" (а.с 52 зворотній бік).

Крім цього, НТКУ було направлено директору філії НТКУ "Центральна дирекція "Українське радіо" лист №01-26/368 від 26.02.2016 (а.с.50), в якому зазначено, що паралельне мовлення на супутнику "ASTRA 4А" буде припинено 15 березня 2016 року в 00:00.

Крім того, НТКУ просила забезпечити інформування організацій, задіяних у розповсюдженні програм "Українського радіо", філій НТКУ та інших, щодо необхідності переналаштування приймальних антен, які використовуються для подачі сигналу на передавачі до 15 березня 2016 року.

Отже, наведеним підтверджується факт отримання відповідачем послуг щодо транслюванні програм "Українського радіо" через супутник "ASTRA 4А" саме до 15.03.2016.

Відсутність договору між позивачем та відповідачем щодо надання послуг на трансляцію радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4А" за період з 01 січня 2016 року по 15 березня 2016 року не звільняє останнього від виконання своїх зобов'язань по оплаті вартості цих послуги, оскільки вони були отримані відповідачем.

При цьому, обставини з отримання відповідачем послуг із трансляції радіопрограм через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4А" за період з 01 січня 2016 року по 15 березня 2016 року апелянтом визнаються.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження обсягів наданих послуг та розрахунку заборгованості, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Так, до позовної заяви позивачем було надано перелік технічних засобів, задіяних для надання телекомунікаційних послуг через супутниковий ретранслятор "ASTRA 4А", в якому зазначено тариф за годину надання послуги на тих чи інших технічних засобах.

При цьому, вартість наданих послуг визначається в залежності від обсягу наданих послуг.

Також, до позовної заяви були надані акти приймання фактично наданих послуг, в яких зазначена загальна сума за надані телекомунікаційні послуги за певний період часу, та як додаток до вказаних актів надано переліки технічних засобів, що були використані, якою потужністю та місячною завантаженістю.

Вказані акти позивач направляв відповідачу для підписання, проте останній їх не підписав, заперечень щодо обсягу чи вартості послуг не надав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону "Про телекомунікації" оператори телекомунікацій мають право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

Статтею 66 Закону України "Про телекомунікації" передбачено наступне:

Тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, передбачених у частині другій цієї статті.

Державному регулюванню шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів підлягають:

тарифи на загальнодоступні послуги;

тарифи на надання в користування каналів електрозв'язку операторів телекомунікацій, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку цих послуг;

розрахункові такси за послуги пропуску трафіка до телекомунікаційних мереж операторів телекомунікацій з істотною ринковою перевагою на певному ринку послуг пропуску трафіка або операторів телекомунікацій, що займають монопольне (домінуюче) становище на ринку телекомунікацій;

тарифи на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій.

Позивачем при наданні послуг застосовано тарифи, які відповідають вимогам ст. 67 Закону "Про телекомунікації", згідно якої визначені принципи регулювання тарифів, а саме: базування розрахунків тарифів на собівартості цих послуг з урахуванням отримання прибутку, а також необхідності уникнення перехресного субсидування одних телекомунікаційних послуг за рахунок інших.

Вартість ретрансляції однієї стереофонічної радіопрограми з використанням супутникової станції зв'язку Astra залежить від плати за використання транспондерної ємкості і підйом сигналу для розповсюдження радіопрограм на супутнику Astra та курсу євро - це основні складові вартості. Інші складові це: комісія банку за купівлю валюти (1%); ризики можливого росту курсу протягом дії договору; накладні витрати (500 грн. - не змінювались з 2015 року) і рентабельність (10%).

Так курс євро (НБУ) на 15 квітня 2015 року становив 22,9266 грн., на 29 січня 2016 року - 25,1518 грн., а на 15 травня 2017 року становив 28.7935 грн.

Вартість послуг на ретрансляцію радіопрограм НРКУ з використанням супутникової станції зв'язку Astra у 2014 році складала 22,42 грн./год. і не змінювалася протягом року. Курс євро на момент розрахунку 11,40

Вартість послуг на ретрансляцію радіопрограм НРКУ з використанням супутникової станції зв'язку Astra у 2015 році складала:

64 кБіт/с - 52,25 грн./год.

192 кБіт/с - 33,43 грн./год.

256 кБіт/с - 49,96 грн./год.

і не змінювалася протягом року. Курс євро на момент розрахунку 22,9266.

Вартість послуг на ретрансляцію радіопрограм НРКУ з використанням супутникової станції зв'язку Astra у 2016 році складала:

64 кБіт/с - 57,25 грн./год.

192 кБіт/с - 41,99 грн./год.

і не змінювалася протягом року. Курс євро на момент розрахунку 25,1518.

Як вже було вказано, відповідач листом від 23.12.2015 р. №9-1-54/17 звернувся до позивача з пропозицією щодо збереження з 01.01.2016 р. обсягів трансляції радіопрограм на рівні грудня 2015 р.

Отже, відповідач погодився з обсягами послуг, що надавались Концерном РРТ та з потужностями технічних засобів (передавачів), що використовувались.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем направлялися відповідачу Акти наданих послуг за січень, лютий та березень 2016 року разом з вимогами на їх оплату.

Вказані Акти були отримані відповідачем, що підтверджується його штампом на супровідних листах (а.с.64-75), проте оплачені так і не були.

Враховуючи пред'явлення позивачем вимог з оплати вартості наданих послуг, строк виконання відповідачем даного зобов'язання на момент звернення позивача з позовом до суду настав.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт наявності заборгованості за надані позивачем послуги за період з 01.01.2016 р. по 15.03.2016 р. підтверджується матеріалами справи, про що наведено вище.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача 415 654, 63 грн. заборгованості за надані позивачем послуги.

В свою чергу, вказані вище доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Центральна дирекція" "Українське радіо" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/22535/16 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Матеріали справи №910/22535/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко