ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Справа № 909/969/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Картере В.І.,

Плюшка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року у справі № 909/969/15 господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" про стягнення 333474414,17 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", третя особа: Публічне акціонерне товариство "Івано-Франківський арматурний завод", про визнання іпотечного договору від 30.04.2013 року недійсним,

за участю представників:

Позивача: не з'явився,

Відповідача: не з'явився,

Третьої особи: не з'явився.

В с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" (далі - ПАТ "Брокбізнесбанк", Позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" (далі - ТОВ "Мустанг-8", Відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство "Івано-Франківський арматурний завод" (далі - ПАТ "Івано-Франківський АЗ", Третя особа), з урахуванням уточнень до позовних вимог, про стягнення 333474414,17 грн. заборгованості за генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 року.

У свою чергу, ТОВ "Мустанг-8" подало до господарського суду міста Києва зустрічний позов до ПАТ "Брокбізнесбанк", третя особа: ПАТ "Івано-Франківський АЗ", про визнання недійсним іпотечного договору від 30.04.2013 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року первісний позов задоволено, а саме: в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ "Івано-Франківський АЗ" перед ПАТ "Брокбізнесбанк" за генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 року заборгованість у загальному розмірі 33374414,17 грн., що включає в себе: заборгованість по кредиту - 166524076,47 грн., заборгованість по процентам - 27690522,54 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 50855195,42 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 112644,46 доларів США (що по курсу НБУ станом на 30.07.2015 року (2203,9591 грн./100 дол. США) еквівалентно 2482637,83 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 3730712,74 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 5486,20 доларів США (що по курсу НБУ станом на 30.07.2015 року (2203,9591 грн./100 дол. США) еквівалентно 120913,60 грн., проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (3% річних згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України) - 3211852,56 грн., проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (3% річних згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України) - 23626,16 доларів США (що по курсу НБУ станом на 30.07.2015 року (2203,9591 грн./100 дол. США) еквівалентно 520710,90 грн., суму індексації простроченої заборгованості - 73321069,83 грн., штраф за порушення вимог п. 5.1. іпотечних договорів - 1 672240,76 грн., штраф за порушення вимог п.5.2. іпотечних договорів - 1 672240,76 грн. і штраф за порушення вимог п.3.1.4. договорів застави - 1672240,76 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ "Мустанг-8" за іпотечним договором від 30.04.2013 року, зареєстрованим в реєстрі за № 547, а саме: корпус ЗРП, зазначений у плані літерою "Щ", загальною площею 417,6 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 229, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,04176 га., шляхом передачі вказаного предмета іпотеки у власність ПАТ "Брокбізнесбанк", за ціною, що становить 2315124,00 грн., а також стягнуто з ТОВ "Мустанг-8" в доход Держаного бюджету України 160000,00 грн. судового збору. Цим же судовим рішенням в зустрічному позові ТОВ "Мустанг-8" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ "Івано-Франківський АЗ" подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, яку ухвалою цього ж суду від 17.03.2017 року було повернуто без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

У поданій касаційній скарзі, ТОВ "Мустанг-8", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду від 17.03.2017року про повернення апеляційної скарги та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Сторони не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні по розгляду касаційної скарги ТОВ "Мустанг-8".

Вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

При цьому, статтею 94 цього ж Кодексу визначені загальні вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, дотримання яких є обов'язковими при поданні такої скарги до суду.

Зокрема, частиною 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при поданні апеляційної скарги до неї додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

При чому, за визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір" (далі - ЗУ "Про судовий збір"), в редакції зі змінами, які набрали чинності з 01.09.2015 року, судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Зокрема, згідно ст. 3 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір справляється, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Крім того, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В той же час, пунктом 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Повертаючи апеляційну скаргу ПАТ "Івано-Франківський АЗ" без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Третьою особою при подачі апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року не сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, адже (незалежно від факту оскарження судового рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову) судовий збір підлягав до сплати з урахуванням результатів розгляду, як первісного, так і зустрічного позовів.

Проте, колегія суддів касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками апеляційного господарського суду, у зв'язку з наступним.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VIII) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, як зазначалось вище, за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Водночас, згідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

У разі якщо в апеляційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду, як первісного, так і зустрічного позовів.

Сплата судових витрат (судового збору) не повиннна перешкоджати доступу до суду та ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існуватиме розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Оскільки в даному випадку ПАТ "Івано-Франківський АЗ" в апеляційному порядку оскаржувалось рішення місцевого господарського суду від 06.02.2017 року лише в частині вирішення зустрічних позовних вимог, а вимога закону про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення суду в цілому чи його частина, стосується кожного окремого позову, в даному випадку - зустрічного, то Третя особа правомірно, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", сплатила судовий збір при подачі апеляційної скарги тільки виходячи з розміру позовних вимог за зустрічним позовом.

Таким чином, оскільки ПАТ "Івано-Франківський АЗ" згідно наданого платіжного доручення № 1849889 від 02.03.2017 року, сплатило 1760,00 грн. судового збору, що відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір", висновок апеляційного суду про відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та повернення цій особі апеляційної скарги без розгляду, суперечить фактичним обставинам справи та було зроблено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, оскаржену ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року не можна визнати законною і обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" задовольнити.

2. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року у справі № 909/969/15 скасувати, а справу передати на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Картере В.І.

Плюшко І.А.