ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 5027/398-б/2012

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н від 08.09.2016

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014

за позовом кредитора ОСОБА_3 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка», м. Чернівці,

відповідача-2 Торгової Біржі «Київська Універсальна», м. Київ

про визнання результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти №1, №2 та №4) з продажу нерухомого майна ОСОБА_4 «Боянівка» недійсними

у справі №5027/398-б/2012

за заявою Приватного акціонерного товариства «Литер», м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка», м. Чернівці

про визнання банкрутом.

Представники сторін в судове засідання не зявилися.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 у справі №5027/398-б/2012 (суддя Ковальчук Т.І.) (а.с. 1-3, том 13):

а) прийнято до розгляду в межах справи №5027/398-б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ОСОБА_4) «Боянівка» позовну заяву ОСОБА_3 акціонерного товариства (надалі ПАТ) «Державний ощадний банк України» до відповідачів ОСОБА_4 «Боянівка» та Торгової біржі «Київська Універсальна» про визнання результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти №1, №2 та №4) з продажу нерухомого майна ОСОБА_4 «Боянівка» недійсними;

б) залучено ОСОБА_4 «Будівельна компанія Боянівка» до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідачів;

в) розгляд заяви в судовому засіданні призначено на 21.07.2014 за участю представників позивача, відповідачів, третьої особи, керуючого санацією;

г) зобовязано позивача та відповідачів подати суду визначені документи;

ґ) відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Не погодившись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, фізична особа-підприємець (надалі ФОП) ОСОБА_2, кредитор у справі про банкрутство ОСОБА_4 «Боянівка», звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищевказану ухвалу, вважаючи, що права ПАТ «Державний ощадний банк України» порушені не були, а оскарження банком результатів аукціону затягує розгляд справи про банкрутство ОСОБА_4 «Боянівка», внаслідок чого порушуються права заявника, як кредитора, кредиторські вимоги якого вже значний час не задоволені (а.с. 123-145, том 13а).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 було відмовлено в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про відновлення строку на апеляційне оскарження, а його апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 повернуто без розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 та ч. 2 ст. 106 ГПК України (а.с. 111-112, том 13а).

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017 (а.с. 80-85, том 13б) ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 у даній справі скасовано, а справу передано на розгляд до апеляційного суду на стадію прийняття апеляційної скарги.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що суд апеляційної інстанції, встановивши в оскаржуваній ухвалі від 16.09.2016, що ухвала Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 не входить до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку у випадках передбачених ст. 106 ГПК України, не звернув уваги на можливість оскарження цієї ухвали господарського суду лише в частині відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, що свідчить про порушення колегією суддів апеляційної інстанції норм процесуального права.

Кредитори, боржник та арбітражний керуючий не виконали вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 та не подали відзивів на апеляційну скаргу. Крім того, сторони не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень та реєстром суду про відправку рекомендованої кореспонденції (а.с. 90-97, 98, том 13б).

Від ПАТ «Державний ощадний банк України» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 24.05.2017 у звязку з неможливістю забезпечити участь свого представника у звязку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів відхиляє його у звязку з тим, що право особи на представництво її інтересів в судовому процесі не обмежується участю лише конкретного представника, а також у звязку з необхідністю розгляду апеляційної скарги по суті у звязку із звершенням процесуального строку, встановленого на такий розгляд ст.102 ГПК України.

Оскільки в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваної ухвали відсутні, з огляду на наступне:

Як зазначалось вище, постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017, дану справу передано на розгляд до Львівського апеляційного господарського суду на стадію прийняття апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 із вказівкою про можливість оскарження ухвали місцевого господарського суду лише в частині відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 у даній справі повністю, проте підстави для скасування ухвали наводить лише в тій частині, яка стосується прийняття до розгляду позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» до відповідачів ОСОБА_4 «Боянівка» та Торгової біржі «Київська Універсальна» про визнання результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти №1, №2 та №4) з продажу нерухомого майна ОСОБА_4 «Боянівка» недійсними.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що в частині прийняття до розгляду позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» та в частині залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів, оскаржувана ухвала не може бути переглянута в апеляційному порядку, зважаючи на таке:

Відповідно до ст.106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені у апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ГПК України не передбачено, що оскаржувана ухвала у цих частинах може бути переглянута в апеляційному чи касаційному порядку.

У відповідності до п.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд згідно з ч.2 ст.106 ГПК України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Якщо ж місцевий господарський суд помилково не повернув апеляційну скаргу та направив її до апеляційного господарського суду, то останній відмовляє в прийнятті такої скарги з посиланням на статтю 91 та частину другу статті 106 ГПК України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

У звязку з наведеним, апеляційне провадження з перегляду ухвали Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 у даній справі в частині прийняття до розгляду позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» та в частині залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів, підлягає припиненню.

Зважаючи на норми ГПК України та обовязкові вказівки Вищого господарського суду України, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу на оскаржувану ухвалу лише в частині вирішення питання про вжиття запобіжних заходів.

Як зазначалося вище, в апеляційній скарзі апелянт не наводить підстав для скасування оскаржуваної ухвали в частині відмови у вжитті заходів до забезпечення позову, проте, зважаючи на приписи ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У заяві про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст. 66 ГПК України, яка була подана одночасно із позовною заявою про визнання результатів аукціону недійсним, ПАТ «Державний ощадний банк України» просив:

1) заборонити ОСОБА_4 «Боянівка» (в особі керуючого санацією ОСОБА_5О.) вчиняти дії, повязані із оформленням ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» свідоцтва про право власності на наступне майно, що знаходиться за адресою Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Хотинська, 43, а саме:

- установку (міні-заводу) бетонних сумішей та естакаду для розгрузки сипучих матеріалів, яке включає в себе: а) приміщення операторської літ. А; б) трансформаторну підстанцію літ. Б; в) горизонтальну бетонно-змішувальну установку І; г) бункери з цементом II; ґ) пункт вигризки з цементом III; д) рециклінгову установку IV; е) котельню V (контейнери); є) водозабірник VI; ж) відкриті склади інертних матеріалів VII; з) бетонний вузол VIII;

- будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею (літ. В), загальною площею 1856,9 кв.м., кількість поверхів - 1 + антресоль, кількість приміщень - 40;

- складу запасних частин (літ. З), загальною площею 1137,9 кв.м., поверх - 1, кількість приміщень - 25;

2) заборонити ОСОБА_4 «Боянівка» в особі керуючого санацією ОСОБА_5 вчиняти дії, повязані із передачею ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» установки (міні-заводу) бетонних сумішей та естакади для розгрузки сипучих матеріалів, складу запасних частин (літ. «З»), загальною площею 1137,9 кв.м., поверх - 1, кількість приміщень - 25, а також будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею (літ. В), загальною площею 1856,9 кв.м., кількість поверхів - 1 + антресоль, кількість приміщень - 40.

3) заборонити ОСОБА_4 «Боянівка» (в особі керуючого санацією ОСОБА_5О.) підписувати передавальний акт про передання ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» права власності на придбане на аукціоні від 04.06.2014 майно ОСОБА_4 «Боянівка», що знаходиться за адресою Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Хотинська, 43, а саме:

- установку (міні-заводу) бетонних сумішей та естакаду для розгрузки сипучих матеріалів, яке включає в себе: а) приміщення операторської літ. А; б) трансформаторну підстанцію літ. Б; в) горизонтальну бетонно-змішувальну установку І; г) бункери з цементом II; ґ) пункт вигризки з цементом III; д) рециклінгову установку IV; е) котельню V (контейнери); є) водозабірник VI; ж) відкриті склади інертних матеріалів VII; з) бетонний вузол VIII;

- будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею (літ. В), загальною площею 1856,9 кв.м., кількість поверхів - 1 + антресоль, кількість приміщень - 40;

- складу запасних частин (літ. З), загальною площею 1137,9 кв.м., поверх - 1, кількість приміщень - 25.

4) заборонити ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» вчиняти дії, повязані із оформленням свідоцтва про право власності на наступне майно, що знаходиться за адресою Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Хотинська, 43, а саме:

- установку (міні-заводу) бетонних сумішей та естакаду для розгрузки сипучих матеріалів, яке включає в себе: а) приміщення операторської літ. А; б) трансформаторну підстанцію літ. Б; в) горизонтальну бетонно-змішувальну установку І; г) бункери з цементом II; ґ) пункт вигризки з цементом III; д) рециклінгову установку IV; е) котельню V (контейнери); є) водозабірник VI; ж) відкриті склади інертних матеріалів VII; з) бетонний вузол VIII;

- будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею (літ. В), загальною площею 1856,9 кв.м., кількість поверхів - 1 + антресоль, кількість приміщень - 40;

- склад запасних частин (літ. З), загальною площею 1137,9 кв.м., поверх - 1, кількість приміщень - 25;

5) заборонити ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» вчиняти дії, повязані із прийняттям у власність установки (міні-заводу) бетонних сумішей та естакади для розгрузки сипучих матеріалів, складу запасних частин (літ. З), загальною площею 1137,9 кв.м., поверх - 1, кількість приміщень - 25, а також будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею (літ. В), загальною площею 1856,9 кв.м., кількість поверхів - 1 + антресоль, кількість приміщень 40;

6) заборонити ТК «Будівельна компанія «Боянівка» вчиняти дії, повязані із передачею в оренду/відчуженням/передачею в управління будь - яким третім особам майна ОСОБА_4 «Боянівка», придбаного ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» на аукціоні, який було проведено ТБ «Київська Універсальна» 04.06.2014.

В обґрунтування підстав для вжиття вказаних вище заходів до забезпечення позову ПАТ «Державний ощадний банк України» посилається на те, що майно ОСОБА_4 «Боянівка», придбане на аукціоні, з позовом про визнання недійсними результатів якого ПАТ «Ощадбанк» звернувся у справі № 5027/398-б/2012, може бути відчужене набувачем ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» після оформлення останнім права власності на це майно третій особі, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, яке буде прийнято за результатами розгляду зазначеного позову Банку.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У справі про банкрутство забезпечення позову можливо здійснити з огляду на положення ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на момент подання позовної заяви) та ст. 12 ГПК України під час розгляду позовної заяви у спорі, що вирішується в межах справи про банкрутство.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» розяснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Оцінивши співвідношення змісту прав (інтересу), про захист яких просить заявник визнання недійсними результатів аукціону, та заходів до забезпечення позову заборона боржнику в особі керуючого санацією вчиняти дії, повязані з оформленням права власності на продане на аукціоні майно та з передачею набувачу ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» зазначеного майна, заборона керуючому санацією боржника підписувати передавальний акт про передання майна ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка», заборона ОСОБА_4 «Будівельна компанія «Боянівка» вчиняти дії, повязані з оформленням свідоцтва про право власності на продане на аукціоні майно, прийняттям його у власність та передачею в оренду/відчуженням/передачею в управління будь-яким третім особам, колегія суддів дійшла висновку про вірну правову оцінку судом першої інстанції розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Заходи забезпечення позову, про які просить позивач, не повязані з правовою суттю позовних вимог і їх невжиття жодним чином не впливає на виконання рішення суду у спорі за позовом, предметом якого є визнання результатів аукціону недійсним. Так, такі результати є недійсними виключно в силу прийнятого судом рішення (у разі набрання останнім законної сили) і виконання вказаного рішення не потребує будь-яких додаткових дій, повязаних з майном, яке було предметом такого аукціону, а також дій, що вчиняються в межах виконавчого провадження.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що заходи забезпечення позову, про які просить заявник, могли би бути адекватними позовній вимозі про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно тощо, але предметом даного спору є інші вимоги.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали, як такої, що прийнята відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника. У звязку з несплатою останнім судового збору, такий підлягає стягненню зі скаржника в дохід Державного бюджету України в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» станом на момент подання апеляційної скарги, тобто на 2016 рік.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 80, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження з перегляду ухвали Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 у справі №5027/398-б/2012 в частині прийняття до розгляду позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» та в частині залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів припинити.

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2014 у справі №5027/398-б/2012 в частині відмови у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 без задоволення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (58000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, код отримувача: 38007620, банк отримувача: ГУДКСУ у Львівській області, МФО банку: 825014, рахунок №2006, код класифікації доходів бюджету 22030101) 1378,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Чернівецької області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко