ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 травня 2017 р. Справа № 909/424/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б. В. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 філії Союзу Українок, вул. Стефурака, буд. 11,м. Косів

до відповідача: ОСОБА_1 міська рада майдан Незалежності, 11,м. Косів,Івано-Франківська область,78600

до відповідача: ОСОБА_1 міської ради, м. Косів, Івано-Франківська область, майдан Незалежності, 11, 78600

до відповідача: Громадської організації "За покликом серця" жності буд. 14, м. Косів, Івано-Франківська область,78600

про визнання незаконними рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007 про відміну рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 10.07.1999 "Про безоплатну передачу ОСОБА_1 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул. Незалежності, 53" та рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 17.02.2015 про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017 по передачі в оренду комунального майна ГО "За покликом серця";

- визнання недійсним договору оренди № 37 від 13.03.2017 укладеним між ОСОБА_1 міською радою та ГО "За покликом серця" про надання в оренду нежитлового приміщення загальною площею 77,2 кв.м по вул. Незалежності, 53 в м. Косові для використання під офіс;

- усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням по вул. Незалежності, 53 в м. Косові шляхом виселення з нього ГО "За покликом серця" та вселення в приміщення по вул. Незалежності 53 в м. Косові Косівську філію Союзу Українок

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 29.05.17 № 23) - представник

Від відповідача ОСОБА_1 міської ради: ОСОБА_3 (довірність від 26.05.17) - представник

Від відповідача ГО "За покликом серця": - ОСОБА_4 (паспорт СЕ № 172731) - представник

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 філія Союзу Українок звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 міської ради, громадської організації "За покликом серця" про визнання незаконними рішення сесії ОСОБА_1 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007 про відміну рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 10.07.1999 "Про безоплатну передачу ОСОБА_1 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул. Незалежності, 53" та рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 17.02.2015 про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017 по передачі в оренду комунального майна ГО "За покликом серця";

- визнання недійсним договору оренди № 37 від 13.03.2017 укладеним між ОСОБА_1 міською радою та ГО "За покликом серця" про надання в оренду нежитлового приміщення загальною площею 77,2 кв.м по вул. Незалежності, 53 в м. Косові для використання під офіс;

- усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням по вул. Незалежності, 53 в м. Косові шляхом виселення з нього ГО "За покликом серця" та вселення в приміщення по вул. Незалежності 53 в м. Косові Косівську філію Союзу Українок.

Ухвалою від 10.05.2017 прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі, та призначено справу до розгляду в судовому засідання на 30.05.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив, з підстав викладених в позовній заяві , заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради в судовому засіданні подав заяву про відвід судді Деделюка Б.В.

Заява про відвід судді Деделюка Б.В. мотивована тим, що 29.03.2017 суддею господарського суду Івано-Франківської області Деделюком Б.В. прийнято рішення по справі № 909/71/17, яким задоволено позов МП "Сюрприз" до ОСОБА_1 міської ради та визнано поновленим договір оренди землі від 25.04.2014 строком на 49 років на умовах додаткової угоди до даного договору та стягнуто з ОСОБА_1 міської ради на користь МП "Сюрприз" 1600 грн. судового збору. Вважають, що розгляд вказаної справи суддею проводився однобічно, доводи ОСОБА_1 міської ради не враховувались і ігнорувались, не надано належної оцінки доказам, що призвело до передчасного та необгрунтованого рішення. Після оголошення рішення та вимкнення технічних пристроїв, суддею передано вітання представнику ОСОБА_1 міської ради від колишнього голови Косівського районного суду ОСОБА_5, який на даний час перебуває в відставці, при цьому наголошено , що суддя Бельмега М.В. є його близьким знайомим та товаришем. Представник ОСОБА_1 міської ради наголосив на тому, що працював помічником судді у ОСОБА_1 районному суді протягом 10 років під керівництвом ОСОБА_5, з яким перебував у неприязних стосунках, тому у нього виникають підозри помсти йому за проведені численні перевірки правоохоронними та контролюючими органами щодо дій його Верховинського товариша, це може негативно відобразитися на інтересах територіальної громади м. Косова в особі ОСОБА_1 міської ради, представником якої він є. Всі ці доводи викликають сумнів у неупередженості судді у даній справі. Крім того, порушено правила юрисдикції, вважає що данийспір носить характер публічно-правових відносин та відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Представник відповідача ГО "За покликом серця" в судовому засіданні заперечив проти позову, з підстав викладених в відзиві на позов, підтвердив клопотання про припинення провадження у справі та заяву про відвід судді Деделюка Б.В.

Відповідно до ст.20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід (ч.2 ст.20 ГПК України).

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу (ч.5 ст.20 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово зазначалося, що він керується своєю попередньою практикою і тлумачить Конвенцію та протоколи до неї, розглядаючи фактичні обставини конкретної справи в світлі вимог сьогодення (див. рішення Суду у справі S. A. Dangeville v. France, no. 36677/97, параграф 47, ECHR, 2002- III).

Безсторонність суду є одним із ключових принципів правосуддя. Право особи на безсторонній суд закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Законі України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість , а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються , таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або субєктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) , § 93). Професійні або персональні звязки між суддею і стороною у справі, або адвокатом сторони у справі також може спричинити сумніви у безсторонності (Pescador Valero v. Spain (ОСОБА_1 проти Іспанії), § 27; Tocono and Profesorii Prometeisti v. Moldova (Токоно і Професорії Прометеїшті проти Молдови), § 31; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 102). Навіть непрямі фактори можуть бути взяті до уваги (Petur Thor Sigur?n v. Iceland (ОСОБА_2 Сіґурдссон проти Ісландії), § 45).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо оцінки суб'єктивного критерію неупередженості суду необхідно враховувати, що зв'язок між з'ясованими додатковими проблемами на різних стадіях провадження настільки тісний, що ставить під сумнів неупередженість судді, який брав участь у винесенні рішень на цих етапах. Проблема може виникнути, якщо суддя приймає участь у двох провадженнях, що стосуються одних фактів (Індра проти Словакії), оскільки на думку Європейського суду, у цьому разі може мати місце ситуація, за якої може виникнути питання щодо недостатньої судової неупередженості.

Зважаючи на те, що 29.03.2017 суддею господарського суду Івано-Франківської області Деделюком Б.В. прийнято рішення по справі № 909/71/17, яким задоволено позов МП "Сюрприз" до ОСОБА_1 міської ради та визнано поновленим договір оренди землі від 25.04.2014 строком на 49 років на умовах додаткової угоди до даного договору та стягнуто з ОСОБА_1 міської ради на користь МП "Сюрприз" 1600 грн. судового збору та стороною по даній справі є ОСОБА_1 міська рада, з метою виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості суду, його безсторонності в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне задоволити відвід судді Деделюка Б.В. у справі № 909/424/17.

Керуючись ст. 20 , ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відвід судді Деделюка Б.В. по справі № 909/424/17 - задоволити.

Суддя Деделюк Б.В.