ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Справа № 920/905/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Корнілової Ж.О., Могил С.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргиЗаступника прокурора Харківської області
на постановуХарківського апеляційного господарського суду 20.12.2016 р.
у справі№920/905/15
господарського судуСумської області
за позовомПрокурора міста Суми в інтересах держави в особі Сумської міської ради
до1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Супермаркет", 2)Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції
третя особаДержавна архітектурно-будівельна інспекція
прозобов'язання знести самовільну будівлю, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності

за участю представників від:
позивачаЧайченка О.В. (дов. від 03.11.16),
відповідача-1не з'явилися, були належно повідомлені,
відповідача-2не з'явилися, були належно повідомлені,
третьої особине з'явилися, були належно повідомлені,
прокуратуриКлюге Л.М. (посв. від 17.01.13)
В С Т А Н О В И В :

Прокурор міста Суми звернувся до господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Сумської міської ради із позовом, в якому просив зобов'язати ТОВ "Наш Супермаркет" знести за власний рахунок самовільно збудовану капітальну споруду площею 256,9 кв.м, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0393 га за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 20.03.2015 р. серії СТА № 744871, зареєстроване Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області; а також стягнути судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Вимоги стосовно визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності від 20.03.2015 р. серії СТА № 744871, зареєстрованого Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області, заявлені до другого відповідача - Реєстраційної служби Сумського МУЮ.

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.09.2016 р. по справі № 920/905/15 (судді: Джепа Ю.А., Левченко П.І., Яковенко В.В.) провадження у справі в частині вимог до другого відповідача - Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності від 20.03.2015 р. серії СТА № 744871, зареєстрованого Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області - припинено. Позов задоволено частково, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Супермаркет" знести за власний рахунок самовільно збудовану капітальну споруду площею 256,9 кв.м, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0393 га за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Супермаркет" на користь Прокуратури Сумської області 10164 грн. 00 коп. відшкодування витрат на оплату вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р. (судді: Барабашова С.В., Гребенюк Н.В., Істоміна О.А.) рішення господарського суду Сумської області від 14.09.2016 р. у справі №920/905/15 в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Супермаркет" знести за власний рахунок самовільно збудовану капітальну споруду площею 256,9 кв.м., яка розташована на земельній ділянці площею 0,0393 га за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1 скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким у позові в цій частині відмовлено. Рішення господарського суду Сумської області від 14.09.2016 р. у справі № 920/905/15 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Супермаркет" на користь Прокуратури Сумської області 10 164 грн. 00 коп. відшкодовано витрат на оплату вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи скасовано. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою апеляційного суду, Заступник прокурора Харківської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного суду скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідач-1 надав заперечення на касаційну скаргу, просивши її залишити без задоволення, а постанову апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов договору купівлі-продажу № 846 від 31.07.2013 р. відповідач-1 - ТОВ "Наш Супермаркет" придбало у власність нерухоме майно - торгівельний ряд "Квіти" загальною площею 128,4 кв.м, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1.

02.04.2014 р. між Сумською міською радою та ТОВ "Наш Супермаркет" був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0393 га, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Харківська 36/1. Даний договір було укладено строком до 18.12.2018 р. (категорія - землі житлової та громадської забудови).

Управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради своїм Висновком №150/11.01-17 від 28.11.2013 р. погодило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Наш Супермаркет" під розміщеним торгівельним рядом "Квіти" за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зазначаючи, що земельна ділянка за вказаною адресою розташована в межах червоних ліній вул. Харківська та відноситься до зони особливого режиму забудови. У цьому висновку також зазначено, що земельні ділянки та розташовані на них об'єкти, які існували до впровадження в дію Зонінгу, граничні розміри і граничні параметри яких не відповідають містобудівному регламенту, можуть використовуватись без визначення терміну їх приведення у відповідність до містобудівного регламенту, якщо вони не створюють загрози для життя, здоров'я людини, для оточуючого середовища, об'єктів культурної спадщини.

ТОВ "Наш Супермаркет" здійснило реконструкцію даного об'єкту нерухомості, згідно проектної документації, отриманих містобудівних умов та обмежень, поданих та зареєстрованих Декларацій, а саме:

- Декларація про початок виконання підготовчих робіт; "Реконструкція торгівельного ряду "Квіти" (І черга), м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зареєстрована за № СМ 29 від 23.06.2014 р.;

- Декларація про початок виконання підготовчих робіт: "Реконструкція торгівельного ряду "Квіти" (II черга), м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зареєстрована за № СМ 94 від 13.10.2014 р.;

- Декларація про початок виконання будівельних робіт: "Реконструкція торгівельного ряду "Квіти" (І черга), м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зареєстрована за № СМ 93 від 11.07.2014 р.;

- Декларація про початок виконання будівельних робіт; "Реконструкція торгівельного ряду "Квіти" (II черга), м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зареєстрована за № СМ 48 від 21.10.2014 р.;

- Декларація про готовність об'єкта до експлуатації: "Реконструкція торгівельного ряду "Квіти" (І черга), м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зареєстрована за № СМ 95 від 09.10.2014 р.;

- Декларація про готовність об'єкта до експлуатації: "Реконструкція торгівельного ряду "Квіти" (II черга), м. Суми, вул. Харківська, 36/1, зареєстрована за № СМ 69 від 04.03.2015 р.

20.03.2015 р. ТОВ "Наш Супермаркет" зареєструвало право власності на нерухоме майно та отримало Свідоцтво на право власності №59193814 на нежитлове приміщення загальною площею 256,9 кв.м. по вул. Харківська, 36/1 у місті Суми.

Прокурор міста Суми, посилаючись на необхідність захисту винятково державних інтересів, звернувся до господарського суду Сумської області із даним позовом про зобов'язання знести самовільну будівлю, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності.

В обґрунтування необхідності захисту державних інтересів прокурор у позовній заяві зазначив, що збудований відповідачем-1 об'єкт містобудування грубо порушує та не відповідає вимогам пункту 1.3. ДБН 2.3-5-2001 "Вулиці та дороги населених пунктів", відповідно до якого розміщення і будівництво наземних об'єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, крім об'єктів транспорту та інженерних мереж, в межах червоних ліній вулиць і доріг забороняється, що у відповідності до статті 376 Цивільного кодексу України дає підстави вважати вищевказаний об'єкт самочинним будівництвом.

За вказаних вище підстав прокурор із посиланням на частину сьому статті 376 Цивільного кодексу України, просив господарський суд зобов'язати ТОВ "Наш Супермаркет" знести за власний рахунок самовільно збудовану капітальну споруду площею 256,9 кв.м, розташовану за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1, а також визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності серії СТА № 744871 від 20.03.2015 р., зареєстроване відповідачем-2 - Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області.

Задовольняючи частково позовні вимоги та припиняючи в частині провадження, господарський суд Сумської області, виходив з того, що у справі наявні підстави пункту 6 частин першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України в частині вимог до відповідача-2 - Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, а також, вимога прокурора міста Суми до відповідача-1 про зобов'язання знести за власний рахунок самовільно збудовану капітальну споруду площею 256,9 кв.м, розташовану за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1, підлягає задоволенню на підставі висновку експертизи.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується ані істотне відхилення при проведенні будівельних робіт від проекту, ані істотне порушення відповідачем-1 будівельних норм і правил, що у сукупності могло б бути підставами для його знесення. Також, прокурором не підтверджено, що спірне нерухоме майно належить до об'єктів самочинного будівництва.

Вищий господарський суд України не може погодитись з висновками суду попередніх інстанцій та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Поняття "будівництво" включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об'єктів будівництва (частина третя статті 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", стаття 4 Закону України "Про архітектурну діяльність").

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом об'єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об'єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Правовий режим самочинно збудованої будівлі - це неможливість для неї бути об'єктом права власності.

У відповідності до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи наявний проведений в межах даної справи висновок судової експертизи щодо розташування будівлі (нежитлового приміщення) загальною площею 256,9 кв.м, за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 36/1, за межами переданої у користування земельної ділянки площею 0,0393 га, кадастровий номер :05:007:0024 по вул. Харківській, 36/1 у м. Суми (на площі 21,93 кв.м.).

З вищезазначеного висновку вбачається, що збудована будівля розташована на площі 21.93 кв.м за межами, переданої у користування відповідачу земельної ділянки площею 0,0393 га.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Збудований об'єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об'єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій проігнорували та не надали правової оцінки тому, що об'єкт був побудований на земельній ділянці яка не знаходилась на праві користуванні відповідачу та не встановили які саме норми та чиї права це може порушувати.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12).

Таким чином, оскільки суди не встановили тих фактичних обставин справи, від яких залежить її правильне вирішення, постановлені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р., рішення господарського суду Сумської області від 14.09.2016 р. та додаткового рішення господарського суду Сумської області від 19.09.2016 р. у справі № 920/905/15 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді Ж. О. Корнілова

С. К. Могил