ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року Справа № 912/3809/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 , довіреністьб/н від 01.08.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_4 , довіреність №234 від 20.10.2016 р.;

представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 сільської ради на рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.03.2017 року у справі № 912/3809/16

за позовом ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода"

до відповідача ОСОБА_5 сільської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Добровеличківської районної державної адміністрації та гр. ОСОБА_7

про визнання переважного права на поновлення договору, визнання недійсним рішення, визнання укладеною додаткової угоди, визнання поновленим договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 01.03.2017 року у справі № 912/3809/16 (головуючий суддя Макаренко Т.В., судді Тимошевська В.В., Шевчук О.Б.) позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради № 69 від 29.01.2016 р. в частині надання в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_7 земельної длянки загальною площею 39,9967 га - рілля (кадастровий № :02:000:0661).

Визнано переважне право ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51.

Визнано недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради № 142 від 2707.2016р. "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га".

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" в наступні редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 07.10.2008 р.,

зареєстрованого 07.10.2008р. за № 51

с.Олексіївка 30.06.2016р.

Орендодавець: Олексіїївська сільська рада, в особі сільского голови ОСОБА_8, що діє на підставі ____________________________ з одного боку,

Та

Орендар: товариство з обмеженою відповідальністю "Згода", в особі генерального директора ОСОБА_9, який діє на підставі Статуту з другого, уклали дану угоду про нижченаведене:

Орендодавець та Орендар домовилися поновити на вісім років строк дії договору оренди землі від 07.10.2008р., зареєстрованого 07.10.2008р. № 51.

Вказана угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, треітй - в органі, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Інші умови договору оренди землі від 07.10.2008 року, зареєстрованого 07.10.2008 р. за № 1 залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін.

Орендодавець Орендар

ОСОБА_5 сільська рада ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю

"ЗГОДА"

27036, Кіровоградська область 27000, Кіровоградська область

Добровеличківський район смт. Добровеличківка, вул. Леніна,84

с. Олексіївка, вул.Леніна,1Б Код

__________ А.В. ОСОБА_10 ОСОБА_9

м.п.

Визнано поновленим на вісім років договір оренди землі укладений між ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" і Добровеличківською районною державною адміністрацією від 07.10.2008 та зареєстрованого 07.10.2008 за № 51.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 сільської ради на користь ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" судовий збір в сумі 6201,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем не подано до матеріалів справи доказів існування розбіжностей між сторонами договору щодо розміру орендної плати, як не надано і доказів того, що відповідач намагався врегулювати вказані розбіжності в порядку норм ч. 1ст. 641 ЦК України, ст. 181 ГК України.

Крім того, позивач своєчасно (за 90 днів до закінчення строку дії договору) повідомив відповідача про намір реалізувати своє переважне право на поновлення строку дії договору оренди землі, але відповідач ще за вісім місяців до закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ Згода передав належну позивачу земельну ділянку в оренду ОСОБА_7, прийнявши оспорюване рішення № 69 від 29.01.2016р. та уклавши договір оренди з гр. ОСОБА_7, при цьому, не запропонував позивачу укласти договір оренди землі на тих умовах, які зазначені в рішенні № 69, чим порушив переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду ОСОБА_5 сільська рада звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що законодавство не містить прямого обовязку орендодавця надавати свої пропозиції щодо істотних умов договору при його укладенні, передусім це є право сторін зробити пропозицію чи не зробити її взагалі.

Вважає, що для прийняття рішення № 69 від 29.01.2016 року, щодо земельної ділянки площею 39,9967 га з кадастровим № :02:000:0661 з метою її передачі в оренду ОСОБА_7, у відповідача по справі не було жодних юридичних перепон, оскільки земельна ділянка з кадастровим № :02:000:0661 та цільовим призначенням (для іншого сільськогосподарського призначення, землі сільськогосподарського призначення), юридично не перебувала оренді.

Зазначає, що в даному конкретному випадку було змінено конфігурацію та межі земельної ділянки з 40,00 га до 39,9967 га.

Відповідач не погоджується з висновком суду про порушення ним ст. 123 Земельного кодексу України при прийнятті рішення №69 від 29.01.2016 p.,а саме передачі ОСОБА_7 земельної ділянки із зміною цільового призначення без розробки документації із землеустрою. Відповідач вважає, що цільове призначення не змінювалося.

Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити ОСОБА_5 сільській раді в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.03.2017 року залишити без змін. Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав недійсним рішення відповідача №69 від 29.01.2016 р. як таке, що прийняте з порушенням ст. 123 Земельного кодексу України та порушує переважне право позивача на поновлення договору оренди землі. Також, суд законно та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання переважного права позивача на поновлення договору, визнав недійсним рішення відповідача про заперечення у поновленні договору та визнав укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

В судовому засіданні 30.05.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

07.10.2008 між Добровеличківською РДА (Орендодавець) та ТОВ "Згода" (Орендар) було укладено договір оренди, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території ОСОБА_5 сільської ради, площею 40,00 га, в тому числі 40,00га ріллі (т. 1 а.с. 8-10).

ОСОБА_11 з пунктом 5 договору Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 434710 грн.

Відповідно до пункту 9 вказаного Договору орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі, 3,0% від грошової оцінки землі, в розмірі 13041,30 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю, відповідно до пункту 10 Договору, здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до пункту 8 Договору останній укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Невід'ємними частинами Договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та поновлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання - передачі об'єкта оренди.

Відповідно до додатку № 1 до Договору, а саме плану (схеми) земельної ділянки, переданої в оренду, в оренду позивачу передана земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9015 площею 40,00 га. (т. 1 а.с. 11)

Договір підписаний повноважними представниками сторін та зареєстрований у Добровеличківському відділі ДП КРФ УДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2008 №51.

В подальшому Добровеличківська РДА (Орендодавець) та ТОВ "Згода" (Орендар) уклали угоду про внесення змін до договору оренди землі від 07.10.2008, відповідно до умов якого сторони погодили наступні зміни:

- продовжено строк дії договору до 07.10.2016;

- розмір орендної плати змінено з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель;

- передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строки згідно чинного законодавства.

Угода про внесення вказаних змін підписана представниками сторін Договору, скріплена печатками та зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2012 за № 00031 (т. 1 а.с. 13-14).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про оренду землі" передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Відповідно до пункту 20 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка загальною площею 40,00 га, в тому числі 40,00 га рілля, відповідно до схеми передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ "Згода" (т. 1 а.с.12).

ОСОБА_11 із Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності з 1 січня 2013 року розмежовано землі державної та комунальної власності.

Власником спірної орендованої земельної ділянки є ОСОБА_5 сільська рада, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності від 21.07.2014 № 24521507 (а.с.77), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24520338 від 21.07.2014р. (а.с.78) та листом Відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградської області від 30.05.2016 року № ДС-99-1110-99.2-652/15-16 (а.с.61).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїм листом від 18.07.2014 року за № 40-01-21/1 (а.с.19) попередив позивача, що на земельні ділянки, в тому числі площею 40,00 га, які орендує позивач, отримано речове право. Власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_5 сільська рада. У зв'язку із зміною власника земельної ділянки, ці земельні ділянки не потрібно обробляти, оскільки вони будуть надані в оренду іншому орендареві.

У відповіді на вказане попередження листом № 1041 від 27.10.2014 року позивач зазначив, що договори оренди землі укладені між ТОВ "Згода" та Добровеличківською РДА не містять умов про розірвання договору у разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи, а тому у ТОВ "Згода" відсутні підстави для припинення обробітку земельних ділянок вказаних у попередженні (т. 1 а.с. 20).

В подальшому позивач на виконання умов пункту 8 Договору оренди та положень частини 2 статті 33 Закону звернувся до ОСОБА_5 сільської ради з листом-повідомленням № 781 від 30.06.2016 (т. 1 а.с.21- 23) про намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди землі, до якого позивачем додано проект відповідної додаткової угоди, згідно якої Договір оренди від 07.10.2008 за № 51 поновлюється на той же строк (8 років згідно угоди про внесення змін від 30.03.2012 № 000031) та на тих же умовах.

За результатами розгляду такого листа-повідомлення ОСОБА_5 сільська рада рішенням дев'ятнадцятої сесії ОСОБА_5 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сьомого скликання від 27.07.2016 № 142 відмовила ТОВ "Згода" в поновленні договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 40,00 га з підстав недосягнення домовленостей щодо відсотків орендної плати у додатковій угоді на вищезгадану земельну ділянку (т. 1 а.с. 24, 122).

29.01.2016 року четвертою сесією Олексіїівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сьомого скликання було прийнято рішення № 69 "Про надання земельних ділянок на умовах оренди ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства" (а.с. 51, 79).

ОСОБА_11 вказаного рішення сесія сільської ради вирішила:

1. Надати в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_7 земельні ділянки загальною площею 137,2275 га, у тому числі: площа 27,9943 га - рілля (кадастровий номер :02:000:9018), площа 39,9967га -рілля (кадастровий номер :02:000:0661), площа 50,001 га - рілля (кадастровий номер 352178600:02:000:9016), площа 19,2355 га - рілля (кадастровий номер :02:000:9013) для ведення фермерського господарства без розробки документації із землеустрою (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.02) із земель сілсьькогосподарського призначення комінальної власності, що перебувають у запасі, розташовані на території ОСОБА_5 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

2. Гр. ОСОБА_7 виготовити нормативну грошову оцінку на земельні ділянки та встановити річну орендну плату за користування вказаними земельними ділянками у розмірі 5(п'яти) відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

3 Доручити сільському голові ОСОБА_5 сільської ради укласти договір оренди з гр. ОСОБА_7 на використання даних земельних ділянок.

28.04.2016 року між ОСОБА_5 сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (Орендодавець) та гр. ОСОБА_7 (орендар) було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець, на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради Добровеличківського району від 29.01.2016 року № 69, надав, а орендар приняв в строкове платне користування земельну ділянку сільскогосподарського призначення, яка знаходиться на території ОСОБА_5 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 59,2322, у тому числі рілля - 59,3222 га. Кадастровий номер земельної ділянки площею 19,2355 га - :02:000:9013.

Кадастровий номер земельної ділянки площею 39,9967 га - :02:000:0661 (т. 1 а.с. 109-113).

До вказаного Договору сторонами складено ОСОБА_5 приймання-передачі земельної ділянки, яка надана в оренду від 28.04.2016 року т. 1 а.с. 114-117).

ОСОБА_11 вказаного ОСОБА_5 сільська рада передала гр. ОСОБА_7 земельні ділянки в розмірі 59,2322 га земель, з таким складом: рілля - 59,2322га.

З копії Інформаційної довідки вбачається, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 58516539 від 04.05.2016, право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0661 площею 39,9967 га 28.04.2016 року зареєстроване за орендарем ОСОБА_7 на підставі рішення органу місцевого самоврядування за номером 69 від 29.01.2016р. (а.с.121).

Позивач, зазначаючи, що така відмова ОСОБА_5 сільської ради в поновленні спірного Договору оренди землі, яка оформлена рішенням від 27.07.2016 № 142 є протиправною та не обґрунтованою, а рішення відповідача № 69 від 29.01.2016 року про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_7 суперечить нормам чинного законодавства, що регулює земельні відносини, порушує права позивача, звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав, з вимогами щодо визнання недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради № 69 від 29.10.2016 року, визнання переважного права ТОВ "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008 за № 51, визнання недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради від 27.07.2016 № 142, визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №51 та визнання поновленим спірного договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №53 на 8 років.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, частини 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 3 статті 2 Земельного кодексу України об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, в тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

При цьому відповідно до частини 2 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності віднесені усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, та земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 40,00 га, в тому числі 40,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9015, що передавалась в оренду ТОВ "Згода" за договором оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №51, знаходиться в межах населеного пункту: с.Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області та відноситься до комунальної власності ОСОБА_5 сільської ради, у зв'язку з чим відповідач наділений правом розпорядження такою земельною ділянкою.

В матеріалах справи наявний лист Відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі від 30.05.2016 року № ДС-99-1110.2-652/16-16 , яким повідомлено позивача про те, що між Позивачем та Добровеличківською РДА було укладено та зареєстровано договір оренди землі від 07.10.2008 року строком на 8 років на земельну ділянку площею 39,9957 га з кадастровим номером :02:000:9015 на території ОСОБА_5 сільської ради (зазначена земельна ділянка внесена до бази Державного земельного кадастру з вказаним кадастровим номером). У 2014 році було проведено встановлення меж земельних ділянок комунальної власності за межами населених пунктів ОСОБА_5 сільської ради. При подальшій реєстрації земельної ділянки за заявою ОСОБА_5 сісьської ради земельну ділянку площею 39,9967 га було внесено до бази даних державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер :02:000:0661, але дещо зі зміненою конфігурацією. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9015 площею 39,9967 га є ділянкою з кадастровим номером :02:000:0661 площею 39,9967 га. (т. 1 а.с. 68)

Отже, земельна ділянка площею 39,9967 га має два кадастрові номери і одночасно перебуває в оренді у двох осіб - Позивача та гр. ОСОБА_7

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення зазначеного Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

З положеннями вказаних норм Закону кореспондуються умови, передбачені пунктом 43 договору, згідно яких цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. З огляду на особливості, передбачені статтею 18 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення Договору) строк з якого сторони змогли здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки розпочав свій перебіг саме з моменту державної реєстрації вказаного Договору та передачі земельної ділянки на виконання цього Договору позивачу, тобто з 07.10.2008 року.

Із врахуванням угоди про внесення змін до Договору оренди, користуватися зазначеною в Договорі земельною ділянкою позивач мав право до 07.10.2016 року.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.06.2016 у справі № 6-643цс16.

Саме це зазначено у витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 11.05.2016 року та у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 59216328 від 17.05.2016 року (т. 1 а.с. 15-18).

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, колегія суддів застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина 8). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 9). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 10).

Із наведеної норми убачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

В ході розгляду спору встановлено, що позивачем дотримано вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі та умови п. 8 Договору оренди землі від 07.10.2008р.

Так, пунктом 8 Договору оренди землі від 07.10.2008 року передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач 30.06.2016 року, тобто за 90 днів до закінчення строку дії договору оренди землі звернувся до відповідача з листом про поновлення договору оренди землі. До листа позивачем було додано три примірники додаткової угоди про поновлення договору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Позивач належно виконував свої обовязки за умовами договору,

Так. відповідно до виписки з рахунку Позивача за період з 01.01.2012 року по 04.10.2016 року останнім періодично та своєчасно на адресу Відповідача сплачувалась орендна плата (т. 1 а.с. 25-30).

ОСОБА_11 довідки Голованівської обєднаної ДПІ (Добровеличківське відділення) від 04.10.2017 року № 2524/10/25-0 позивач ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" станом на 04.10.2016 року не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів (т. 1 а.с. 31).

Як вже зазначалось вище, листом № 76-01-22/1 від 27.072016 року відповідач повідомив, що розмір орендної плати є однією з істотних умов договору і пропозиція по орендній платі, запропонована ТОВ Згода не влаштовує територіальну громаду. У звязку з недосягненням згоди щодо розміру орендної плати рішенням сесії ОСОБА_5 сільської ради договори оренди не продовжено.

Свою відмову в поновленні договору оренди землі відповідач оформив рішенням № 142 від 27.07.2016 року Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га, зазначивши у вказаному рішенні, що така відмова надана позивачу у звязку з недосягненням домовленостей щодо відсотків орендної плати у додаткових угодах на вищезгадану земельну ділянку.

Разом з цим, відповідачем не подано до матеріалів справи доказів існування розбіжностей між сторонами договору щодо розміру орендної плати, як не надано і доказів того, що відповідач намагався врегулювати вказані розбіжності в порядку норм ч. 1ст. 641 ЦК України, ст. 181 ГК України.

У судовому засіданні представник Відповідача пояснив, що ОСОБА_5 сільська рада не надсилала Позивачу будь-яких своїх пропозицій щодо розміру орендної плати або інших істотних умов договору, йому не відомо, який розмір орендної плати влаштовував би відповідача.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що законодавство не містить прямого обовязку орендодавця надавати свої пропозиції щодо істотних умов договору при його укладенні, з огляду на наступне.

Частиною 5 ст. 33 Закону України „Про оренду землі закріплено обовязок орендодавця у місячний термін розглянути лист-повідомлення орендаря з проектом додаткової угоди. При цьому, орендодавець зобовязаний перевірити надісланий орендарем лист з проектом додаткової угоди на відповідність вимогам закону, за необхідності узгодити з орендарем істотні умови договору і за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі.

Отже, за змістом вищевказаної норми закону заперечення орендодавця у поновленні договору повинно бути обґрунтоване:

- або невідповідністю надісланого орендарем проекту додаткової угоди вимогам закону;

- або недосягненням згоди щодо істотних умов договору.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 сільська рада не заперечувала проти того, що отримані від Позивача примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди відповідають вимогам закону.

Отже, єдиною підставою для Відповідача, в даному випадку, для прийняття рішення про відмову у поновленні договору оренди землі було недосягнення з орендарем згоди щодо істотних умов договору.

При цьому, з системного аналізу частини 5 ст. 33 Закону України „Про оренду землі вбачається, що орендодавець за необхідності зобовязаний узгодити з орендарем істотні умови договору і лише за наявності заперечень орендаря щодо запропонованих орендодавцем істотних умов договору має право прийняти рішення про відмову у поновленні договору оренди землі.

Частина 4 ст. 33 Закону України „Про оренду землі прямо передбачає припинення переважного права орендаря на поновлення договору, якщо між сторонами не досягнуто згоди щодо орендної плати або інших істотних умов договору.

Таким чином, якщо Відповідач вважав за необхідне змінити істотні умови договору, а саме узгодити з орендарем новий розмір орендної плати, то зобовязаний був, при наймі, запропонувати орендареві новий розмір орендної плати.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що Відповідач не виконав свого обовязку щодо узгодження з позивачем розміру орендної плати чи інших істотних умов договору під час процедури його поновлення, що свідчить про відсутність жодних розбіжностей між сторонами щодо істотних умов договору та наявність у позивача переважного права на поновлення договору.

Колегія суддів також погоджується з доводами позивача, висновком господарського суду, що вищезазначені обставини щодо недосягнення згоди по орендній платі не були і не могли бути підставою для відмови в укладенні угоди про поновлення строку дії договору оренди землі, оскільки відповідач рішенням № 69 від 29.01.2016 року передав земельну ділянку площею 39,9967 га в оренду ОСОБА_7 строком на 49 років із сплатою орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі. При цьому, договір оренди землі з позивачем не був розірваний чи визнаний недійсним, земельна ділянка у позивача не вилучалася і по теперішній час перебуває в користуванні позивача. Доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не подано.

Верховний суд у постанові від 25.02.2015 року дійшов висновку, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Крім того, у Верховний Суд України у своїй постанові від 23.11.2016 року зазначив таке.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір.

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України Про оренду землі, буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

Як вже зазначалось вище, позивач своєчасно (за 90 днів до закінчення строку дії договору) повідомив відповідача про намір реалізувати своє переважне право на поновлення строку дії договору оренди землі, але відповідач ще за вісім місяців до закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ Згода передав належну позивачу земельну ділянку в оренду ОСОБА_7, прийнявши оспорюване рішення № 69 від 29.01.2016р. та уклавши договір оренди з гр. ОСОБА_7, при цьому, не запропонував позивачу укласти договір оренди землі на тих умовах, які зазначені в рішенні № 69, чим порушив переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк.

ОСОБА_11 ч. 9 ст. 33 Закону України Про оренду землі відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди може бути оскаржено в суді.

Оскільки за змістом ст. 33 Закону України Про оренду землі підписання додаткової угоди, яка має оформлювати факт поновлення договору є обовязковим, то до відносин щодо її підписання підлягають застосуванню спеціальні норми Господарського кодексу України щодо порядку обов'язкового укладення чи зміни договорів.

ОСОБА_11 ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обовязковим на підставі закону та в інших випадках встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

ОСОБА_11 ч. 4 та ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Таким чином, додаткова угода про поновлення договору оренди може бути укладена за рішенням суду з огляду на необґрунтовану відмову позивача в її укладенні.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

ОСОБА_11 з частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України та частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

ОСОБА_11 з п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту г) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що рішення № 69 від 29.01.2016 року порушує права позивача, оскільки на момент його прийняття відповідачем земельна ділянка перебувала в оренді у позивача і строк цієї оренди закінчувався 07.10. 2016 року і як було встановлено господарським судом в ході розгляду спору, позивач мав переважне право на укладення договору на новий строк; договір оренди землі з позивачем не був розірваний чи визнаний недійсним, земельна ділянка позивачем не поверталася і по теперішній час перебуває в користуванні позивача.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що для прийняття рішення № 69 від 29.01.2016 року, щодо земельної ділянки площею 39,9967 га з кадастровим № :02:000:0661 з метою її передачі в оренду ОСОБА_7, у відповідача по справі не було жодних юридичних перепон, оскільки земельна ділянка з даним кадастровим номером та цільовим призначенням (для іншого сільськогосподарського призначення, землі сільськогосподарського призначення), юридично не перебувала оренді, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося раніше, відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі від 30.05.2016 року № ДС-99-1110.2-652/16-16 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9015 площею 39,9967 га є ділянкою з кадастровим номером :02:000:0661 площею 39,9967 га. (т. 1 а.с. 68).

При цьому, сам Відповідач визнає, що земельна ділянка площею 39,9967 га кадастровий номер :02:000:9015 та земельна ділянка площею 39,9967 га кадастровий номер :02:000:0661 - це одна й та сама ділянка.

ОСОБА_11 з державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 11.05.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9015 площею 39,9967 га. має цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; відноситься до категорія земель землі сільськогосподарського призначення, код А.01.01.; з 07.10.2008 року знаходиться в оренді у Позивача - ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода"; дата реєстрації речового права 07.10.2008 року; строк дії речового права 8 років, тобто до 07.10.2016 року (т. 1 а.с. 15-17).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 59216328 від 17.05.2016 року вбачається, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9015 площею 39,9967 га. з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва 11.05.2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 29624401 від 17.05.2016 року), яке виникло на підставі Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», зареєстроване за ОСОБА_5 сільською радою.

На дану земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 07.10.2008 року, зареєстрованого за №51, зареєстроване інше речове право, а саме право оренди ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" до 07.10.2016 року; орендодавець - ОСОБА_5 сільська рада (т. 1 а.с. 18).

В той же час, Відповідач не обґрунтував нормами законодавства можливість одночасного перебування однієї і тієї самої земельної ділянки в оренді у двох осіб. Також, відповідач не спростував висновки господарського суду щодо порушення рішенням №69 від 29.01.2016 р. прав позивача, як орендаря земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги, що в даному конкретному випадку було змінено конфігурацію та межі земельної ділянки з 40,00 га до 39,9967 га. Також не відповідають дійсності.

Чотири цифри після коми у визначенні площі спірної земельної ділянки зявилися після внесення змін до Порядку ведення державного земельного кадастру згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1115 від 23.12.2015 p., а саме, пункт 14 Порядку доповнено абзацом наступного змісту: відомості про значення площі обєкта Державного земельного кадастру вносяться до нього з точністю до чотирьох значущих цифр після коми.

Отже, межі орендованої позивачем земельної ділянки не змінювалися, а лише були уточнені до чотирьох цифр після коми. За таких обставин необгрунтованим є посилання відповідача на ч. 12 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у відповідності до якої у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

ОСОБА_11 з ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9015 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01.) (т. 1 а.с. 15).

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0661 також зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення. Землі сільськогосподарського призначення (код 01.13) (т. а.с. 77, 121).

В той же час, рішенням № 69 від 29.01.2016р. відповідач передав ОСОБА_7 земельні ділянки в оренду для ведення фермерського господарства (код 01.02.) без розробки документації із землеустрою, чим порушив вимоги ст. 123 Земельного кодексу України, у відповідності до норм якої рішення про надання земельної ділянки в користування зі зміною цільового призначення земельної ділянки повинно прийматися на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т. 1 а.с. 79, 47).

Отже, цільове призначення земельної ділянки, яку Відповідач передав ОСОБА_7 в оренду для ведення фермерського господарства (код 01.02.), не відповідає як цільовому призначенню земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9015 (код 01.01.), так і цільовому призначенню земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0661 (код 01.13), чим спростовуються доводи апеляційної скарги, що цільове призначення земельної ділянки не змінювалося.

Таким чином, рішення відповідача № 69 від 29.01.2016р. прийняте з порушенням норм ст. 123 Земельного кодексу України.

При цьому, Верховний Суд України в постанові від 05.03.2013 р. Зазначив, що обовязковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (у випадку якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі. Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок може здійснюватись виключно відповідно до вимог закону та у встановленому порядку, порушення якого має наслідком скасування таких розпоряджень (стаття 21 ЗК).

Відповідач не надав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким змінено цільове призначення земельної ділянки площею 39,967 га. на землі для ведення фермерського господарства (код 01.02.).

Колегія суддів враховує, що вказане рішення відповідача вичерпало свою дію фактом його виконання, проте вимоги позивача про визнання вказаного рішення недійсним поєднані з іншими вимогами, які направлені на захист порушеного права позивача як належного орендаря, а тому вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що предметом спору у даній справі є поновлення договору оренди від 07.10.2008 року, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №51, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода", за умовами якого позивачу передано в оренду земельну ділянку загальною площею 40,00 га ріллі. Отже, порушення прав позивача в ході розгляду даного спору суд встановив тільки відносно земельної ділянки площею 40,00 га.

За таких обставин колегія суддів вважає, що господарський суд правильно задовольняє вимоги позивача щодо визнання недійсним рішення № 69 від 29.01.2016 року частково та визнав недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради № 69 від 29.01.2016 р. в частині надання в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_7 земельної ділянки загальною площею 39,9967 га - рілля (кадастровий № :02:000:0661). В задоволенні решти позовних вимог стосовно вимог позивача про визнання недійсним рішення № 69 від 29.01.2016 року господарський суд підставно відмовив.

Враховуючи вищенаведене господарський суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача що визнання недійсним рішення відповідача № 142 від 27.07.2016 року Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

З огляду на вказане господарський суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про визнання переважного права ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи,а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що позивач після закінчення строку дії договору продовжує користуватись земельною ділянкою площею 40,00 га і відповідач не звертався з вимогою про повернення вказаної земельної ділянки, господарський суд підставно задовольнив вимогу позивача та визнає укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №5, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" в редакції, наведеній у позовній заяві з врахуванням заяви Уточнення позовних вимог від 06.12.2016р., яка є фактично заявою про виправлення помилки та визнає поновленим на вісім років договір оренди землі укладений між ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Згода" і Добровеличківською районною державною адміністрацією від 07.10.2008 та зареєстрованого 07.10.2008 за № 51.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 сільської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.03.2017 року у справі № 912/3809/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 02.06.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна