ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 р. Справа № 909/445/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М. , секретар судового засідання Войцеховська Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул.Відрордження,2, м.Рогатин, Івано-Франківська область, 77001;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, вул. Молодіжна, 48/65, м. Івано-Франківськ, 76018;

про стягнення 226585 грн. 16 коп., з яких 179526 грн. борг за договором оренди, 27754 грн. 08 коп. пеня, 2282 грн. 61 коп. 3% річних, 17022 грн. 47 коп. відсотки за користування чужими коштами та розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_3 - представник, довіреність (№ 757 від 17.05.17);

Від відповідача: представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 226585 грн. 16 коп., з яких 179526 грн. борг за договором оренди, 27754 грн. 08 коп. пеня, 2282 грн. 61 коп. 3% річних, 17022 грн. 47 коп. відсотки за користування чужими коштами та розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Також подав суду заяву від 25.05.17 (вх.№5663/17 від 25.05.17) про залишення без розгляду позовної вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи ту обставину, що відповідача було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, останнього не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів. У разі неможливості забезпечення явки представника в судове засідання, сторона у справі не позбавлена права надавати свої вимоги і заперечення у письмовому вигляді. Разом з тим, у відповідності із ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

З огляду на те, що будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, без участі відповідача, якого належно повідомлено про час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.04.2015 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (далі - договір). Договір посвідчено приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1032.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове, платне користування на умовах оренди нерухоме майно - нежитлову будівлю, магазин загальною площею 139 кв.м., яка розміщена в будівлі, що розташована за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул.Галицька, під № 75 (далі - об'єкт оренди).

Вступ орендаря (відповідача) у володіння та користування об'єктом оренди настає одночасно з підписанням сторонами Акта приймання-передачі об'єкта оренди (п. 2.1. договору).

Предмет оренди на підставі Акту приймання-передачі об'єкта оренди переданий відповідачу і прийнятий останнім 24.04.2015р. в день укладення договору.

Згідно до пунктів 3.1 та 3.2. договору розмір орендної плати за місяць становить 13205 (тринадцять тисяч двісті п'ять грн. 00 коп.) грн. без ПДВ. Орендна плата сплачується орендарем (відповідачем) щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Пунктом 3.3. договору визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць помножений на індекс інфляції при індексу споживчих цін вище 100%. При індексі споживчих цін нижче 100% орендна плата за наступний місяць залишається на рівні попереднього місяця.

Орендна плата сплачується в національній валюті України в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця (позивача) або готівкою, що буде підтверджуватись відповідним платіжним документом орендодавця (позивача).

Таким чином, в силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов договору оренди, відповідач не сплатив орендну плату за період з 31.05.2016 року по 05.04.2017 року, внаслідок чого, борг відповідача перед позивачем по орендній платі становить 179526 грн. Розрахунок боргу по орендній платі (з урахуванням п.3.3. договору) міститься в матеріалах справи. Матеріали справи не місять доказів сплати вказаного боргу.

З огляду на порушення договірних зобов'язань, позовні вимоги про стягнення 179526 грн. боргу по орендній платі є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 546, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 230-232 ГК України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у формі пені, яка сплачується боржником у разі порушення зобов'язання.

Ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У відповідності до приписів ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами договору, зокрема, пунктом 10.2. визначено, що у випадку прострочення орендарем (відповідачем) сплати орендної плати орендодавцю (позивачу) в термін, передбачені п. 3.2. договору орендар (відповідач) сплачує пеню в розмірі 5% від належної до сплати суми за кожен день протермінування. Сплата пені не звільняє орендаря (відповідача) від проведення передбачених договором розрахунків.

Як вбачається з розрахунку пені, позивачем здійснено нарахування пені з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення.

Отже, з огляду на обґрунтованість поданого розрахунку пені, позовна вимога про стягнення 27754 грн. 08 коп. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом встановлено факт прострочення грошового зобов'язання відповідачем, здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку 3 % річних.

З огляду на обґрунтованість позовної вимоги в цій частині та правильність поданого розрахунку, позовна вимога про стягнення 2282 грн. 61 коп. 3 % річних підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою в разі порушення стороною договору своїх грошових зобов'язань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена у поставні Верховного Суду України від 06.04.2012 р. по справі № 6-49цс12.

Судом здійснено перевірку розрахунку процентів за користування чужими коштами, здійсненого позивачем, та встановлено його правильність. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача процентів за користування чужими коштами в сумі 17022 грн. 47 коп. є обґрунтованою.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не сплачено судовий збір за позовною вимогою про розірвання договору оренди.

Ухвалою від 17.05.17, суд зобов'язував позивача сплатити судовий збір за немайновою вимогою про розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р., та надати докази сплати в судове засідання. Однак, позивачем не здійснено сплату судового збору за вказаною вимогою, а отже вказану вимогу слід залишити без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.81 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідачем не подано жодних документальних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо неналежного виконання зобов'язань за договором оренди.

З огляду на встановлені судом обставини справи, позов слід задовольнити частково - стягнути з відповідача на користь позивача 179526 грн. боргу за договором оренди, 27754 грн. 08 коп. пені, 2282 грн. 61 коп. 3% річних, 17022 грн. 47 коп. відсотків за користування чужими коштами. В частині позовних вимог про розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р. - залишити без розгляду.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230-232, 283, 286 Господарського кодексу України, ст.ст, 33, 49, 75, 81, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 226585 грн. 16 коп. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, вул. Молодіжна, 48/65, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) (п/р 9 АТ "ОСОБА_5 Аваль" у м. Києві, МФО 380805) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул.Відрордження, 2, м.Рогатин, Івано-Франківська область, 77001 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) (п/р 394 ПАТ "Кредобанк" МФО 325365) 179526 (сто сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот двадцять шість) грн. боргу за договором оренди, 27754 (двадцять сім тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн. 08 коп. пені, 2282 (дві тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 61 коп. 3% річних, 17022 (сімнадцять тисяч двадцять дві) грн. 47 коп. відсотків за користування чужими коштами, 3398 (три тисячі триста дев'яносто вісім) грн. 78 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.04.2015 р. залишити без розгляду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.06.17

Суддя Неверовська Л. М.