ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р.Справа № 922/909/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків)
до Асоціації "Продтовари" (м. Харків)
про стягнення 30507,41 грн.,
за участю представників:

позивача - юрисконсульта ОСОБА_1 (довіреність №38-565/19 від 23.02.2015 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за невиконання договірних зобов'язань в сумі 30507,41 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобовязань по оплаті спожитої теплової енергії за період з лютого 2012 р. по лютий 2017 р. за договором №1397 про постачання теплової енергії від 01.03.2002 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.05.2017 р. була був продовжений строк розгляду спору, за заявою представника позивача, за межи строку, встановленого ст. 69 ГПК України, на 15 днів - до 01.06.2017 р., та розгляд справи був відкладений на 31.05.2017 р. о 14:00 год.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у призначене судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач згідно зі ст.ст. 64, 87 ГПК України та п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка підприємства зв'язку з відміткою про повернення поштового відправлення за закінченням строку його зберігання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.03.2002 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №1397 про постачання теплової енергії (надалі - договір), за яким енергопостачальна організація (позивач) зобовязалася постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач (відповідач) зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 3-х примірниках) на відпуск - получення теплової енергії.

Згідно з п. 6.3 вказаного договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до п. 6.5 договору споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату.

Згідно з п. 6.6 даного договору, при не сплаті споживачем за отриману теплову енергію попередньої оплати, в указаний в договорі термін, подальший відпуск теплової енергії здійснюється на умовах товарного кредиту. Відпуск теплової енергії, на умовах товарного кредиту, починається з першого дня наступного розрахункового періоду. Відсоток за товарний кредит встановлюється в розмірі 1,5 облікової ставки НБУ.

Згідно з п.п. 10.1, 10.4 договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2002 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Додатками до договору були визначені: обсяги постачання теплової енергії споживачу, в тому числі максимальне теплове навантаження, а також схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача.

06.09.2006 р. сторонами була укладена додаткова угода до договору, якою сторони визначили, що договір №1397 від 01.03.2002 р. відновлює свою дію з 15.10.2006 р. Також, сторони змінили п. 10.1 договору, узгодивши, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2007 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

На підставі вищезазначеного договору позивач у період опалювальних сезонів 2011-2012 р.р., 2012-2013 р.р., 2013-2014 р.р., 2014-2015 р.р., 2015-2016 р.р., 2016-2017 р.р. здійснив відпуск теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 37/Чічібабіна, 3, в якому розташоване приміщення відповідача.

Система опалення приміщення відповідача є єдиною з системою опалення житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 37/Чічібабіна, 3, і немає окремого теплового вводу.

Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами на включення та відключення опалення житлового будинку по вул. Данилевського, 37/Чічібабіна, 3, до джерела теплової енергії, які підписані представниками Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачем житлового будинку без будь-яких заперечень або зауважень та скріплені печатками.

Знаходження відповідача за вищевказаною адресою у період з лютого 2012 р. по лютий 2017 р. підтверджується матеріалами справи.

Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, на підставі вищезазначеного договору в період з лютого 2012 р. по лютий 2017 р. здійснив відпуск теплової енергії у приміщення відповідача та направив на його адресу рахунки на оплату спожитої теплової енергії за вищевказаний період, що підтверджується матеріалами справи.

Внаслідок того, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість заявленої та отриманої теплової енергії за загальний період з лютого 2012 р. по лютий 2017 р., у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 30507,41 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором №1397 про постачання теплової енергії від 01.03.2002 р. або будь-яких заперечень.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 714 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Асоціації "Продтовари" (61022, м. Харків, вул. Данилевського, буд. 37. Код ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11. Код ) заборгованість за договором №1397 про постачання теплової енергії від 01.03.2002 р. в сумі 30507,41 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_2