ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2017 р.Справа № 922/929/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,
до Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт", м.Харків,
про стягнення 610147,07 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 38-2072/470 від 20.05.2012р.);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 05.01.2017р.);

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт", м.Харків, заборгованості за Договором на постачання теплової енергії № 9036 від 01.02.2002р. в розмірі 610147,07 грн., у тому числі: 493286,44 грн. боргу за невиконання договірних зобов'язань за період з грудня 2014 року по січень 2017 року включно; пені в розмірі 82237,23 грн.; 3% річних у розмірі 7958,80 грн.; суми інфляційних втрат у розмірі 26664,60 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

У судовому засіданні, яке було розпочато 30.05.2017р., представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача визнав суму основного боргу та просив зменшити суму пені, що підлягає стягненню.

Представника позивача було зобов'язано надати пояснення та обґрунтування розміру суми основного боргу, на яку позивачем нараховано штрафні санкції, у зв'язку з чим у судовому засіданні була оголошена перерва до 02.06.2017р. до 12:30 год.

Після перерви представник позивача витребуваних судом документів та доказів поважності невиконання вимог суду не надала.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що строк розгляду справи, з урахуванням його продовження в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України, закінчується 02.06.2017р., суд визнав за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.02.2002р. між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі'' (позивачем) та Відкритим акціонерним товариством по проектуванню будівництва підприємств вугольної промисловості "Південдіпрошахт" (правонаступником якого є відповідач), було укладено Договір № 9036 на постачання теплової енергії, згідно п.1.1. якого позивач, як енергопостачальна організація, зобов'язався постачати відповідачу, як споживачу, теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до укладеного Договору та на підставі Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017 p.p. позивач здійснював постачання теплової енергії у нежитлові приміщення відповідача, загальною площею 3242,40 кв.м., розташованих за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 5 по особовому рахунку 17400-1042 в повному обсязі.

Факт споживання відповідачем теплової енергії в опалювальний сезон 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017 pp. підтверджується актами на включення та відключення опалення, підписаними обома сторонами та скріпленими печатками.

На підставі вищевказаних актів відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію.

Відповідно до умов розділу 6 Договору, відповідач за 10 днів до початку розрахункового періоду самостійно здійснює попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що є заявкою на наступний розрахунковий період, остаточний розрахунок здійснюється до 25-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладу обліку, та при відсутності приладів комерційного обліку різниця між заявленою та фактично сплаченою тепловою енергією сплачується не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату.

Проте, попередню оплату вартості теплової енергії та пред'явлені до сплати рахунки відповідач не сплачував в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.03.2017р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 493286,44 грн. за період з грудня 2014 року по січень 2017 року включно.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 7.2.3. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої сумі

За розрахунками позивача, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 82237,23 грн., 3% річних - 7958,80 грн., інфляційні втрати - 26664,60 грн.

При цьому, вищевказані штрафні санкції нараховані позивачем на суму основного боргу, розмір якої становить 327876,87 грн., в той час як сума основного боргу заявлена до стягнення становить 493286,44 грн.

Враховуючи, що позивачем без поважних причин не надано на вимогу суду будь-яких пояснень та обґрунтувань розміру суми основного боргу, на яку позивачем нараховано штрафні санкції, що унеможливлює здійснення перевірки правомірності їх нарахування, суд визнав за необхідне залишити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 82237,23 грн. пені, 7958,80 грн. - 3% річних та 26664,60 грн. інфляційних втрат без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач визнав суму основного боргу в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" в частині стягнення 493286,44 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт" (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 5; р/р 1058 у ХГРУ "Промінвестбанк", МФО 351458; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул.Доброхотова, 11; р/р 2313 у ФХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823; ) - суму боргу за невиконання договірних зобов'язань за період з грудня 2014 року по січень 2017 включно у розмірі 493286,44 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 7399,30 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 82237,23 грн. пені, 7958,80 грн. - 3% річних та 26664,60 грн. інфляційних втрат позовні вимоги залишити без розгляду.

Повне рішення складено 06.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_3