ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р.Справа № 922/1250/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання"
до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз"
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 15.04.2017 р.;

відповідача - ОСОБА_1, довіреність №007Др-45-1216 від 29.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", в якому просить суд визнати незаконними та скасувати рішення постійно діючої комісії ПАТ "Харківміськгаз" з питань, пов'язаних з розгляду активів про виявлені порушення, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'єму природного газу або зміна режиму його нарахування, від 29 вересня 2016 року (протокол №79) про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" вимог п. 2 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем України та нарахування 53.040,00 м3 газу.

Присутній у судовому засіданні 07 червня 2017 року представник позивача позов підтримує повністю та просить задовольнити його з підстав наведених у позовній заяві. Надав додаткові пояснення (вх. №18354 від 02.06.2017 р.) в яких зазначає, що нормативного документу, який встановлював строк чергової повірки вимірювального комплексу, не існує. Також рішення постійно діючої комісії ПАТ "Харківміськгаз" суперечить вимогам Кодексу газорозподільних систем України, оскільки перерахунок за спожитий газ здійснений по максимальній потужності працюючого у позивача газовикористовуючого обладнання.

Представник відповідача проти позову заперечує, вважає його необгрунтованим та безпідставним, просить суд відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також, надав доповнення до відщиву (вх. № від 31.05.2017 р.), які досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством Харківміськгаз (Оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання було укладено Договір на розподіл природного газу №09420Z1YPFAP016 від 01 січня 2016 року шляхом підписання заяви-приєднання (т. I, арк. с. 59).

29 вересня 2016 року постійно діюча комісія Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз (далі комісія) з питань, повязаних з розглядом актів щодо виявлення порушень, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу, розглянула два акти, складені посадовими особами відповідача (акт контрольного зняття показників ЗВТ №5985/14 від 27.09.2016 р. та акт про порушення №15/01/27/09 від 27.09.2016 р., т. I, арк. с. 11-12).

На підставі вказаних актів комісією прийнято рішення, що споживачем (позивачем) порушені вимоги Кодексу газорозподільних систем п. 2 глави 7 розділу X, а саме споживач не звернувся з листом про проведення робіт з повірки комерційного вузла обліку газу. Згідно п. 4 розділу 4 глави XI Кодексу газорозподільних систем перерахунок за спожитий газ, а саме пальник VG три штуки (потужністю 15 м3/години одна штука), пальник VG (потужністю 40 м3/год.). Розрахунок проводити за період з 05.09.2016 р. 07-00 код. до моменту демонтажу ЗВТ для проведення чергової повірки (якщо вжито заходів щодо обмеження газоспоживання), або до моменту установки повіреного ЗВТ (якщо обліковується через демонтований ЗВТ).

Як зазначає позивач, за підсумками службової перевірки, проведеної на підприємстві позивача в жовтні 2016 року, встановлено, що факт пропуску строку повірки газового лічильника не відповідає дійсності та спростовується документами, які були виявлені на підприємстві по результат такої перевірки.

Згідно паспорту ГРИС.407368.001 ПС на комплекс роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 його виробником є СП Радміртех. В розділі 6 цього паспорту представником ВТК СП Радміртех 04 вересня 2014 року зроблено відмітку про те, що комплекс вимірювальний роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5, заводський номер 00774 відповідає вимогам ТУ У 33.2-3:2009 та визначений придатним до експлуатації. В розділі 4 паспорта виробник зазначає, що гарантійний строк експлуатації комплексу складає 24 місяці з дня вводу його в експлуатацію.

10 жовтня 2014 року газовий лічильник був введений в експлуатацію, що підтверджується Актом ПАТ Харківміськгаз (т. I, арк. с. 14). У звзку з чим, строк повірки комплексу вимірювального роторного КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 спливає через 24 місяці після вводу його в експлуатацію, тобто, 10 жовтня 206 року.

Таким чином, на думку позивача, рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз оформлене протоколом №79 від 29 вересня 2016 року не відповідає дійсності, суперечить вимогам п. 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем та порушує законні права Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Положення пункту 18 частини 1 статті 1 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність встановлюють, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Положення статті 17 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до частини 3 статті 17 вказаного Закону субєкти господарювання зобовязані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Згідно розділу 11 Паспорту комплекс вимірювальний роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5, заводський номер 00774 підлягає повірці в експлуатації та після ремонту, міжповірочний інтервал 2 року.

В пункті 3.1. ДСТУ Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення визначено, що міжповірочний інтервал установлений максимальний проміжок часу або наробіток між превинною та першою періодичною повіркою, а також між двома послідовними періодичними повірками, протягом якого значення метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки перебувають у нормованих границях.

Відповідно до розділу 6 Паспорту державна повірка датована 04 вересня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, відлік наступної повірки починається саме з дати, державної повірки (04 вересня 2014 року), зазначеної в паспорті, посилання позивача на дату введення комплексу вимірювальний роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5, заводський номер 00774, в експлуатацію суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

У відповідності до пункту 1 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем, власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобовязані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Положеннями пункту 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем визначено, що для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен, зокрема, завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму веб-сайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати.

Проте позивачем не було дотримано вищевказаних вимог . Крім того, Акт про порушення №15/01/27/09 від 27 вересня 2016 року, в якому зазначено про день та час засідання комісії, складений у присутності позивача та підписаний останній без заперечень. Вказаний акт представником позивача не оскаржений та недійсним не визнавався. Із нарахованим об'ємом природного газу, спожитого у вересні 2016 року, та його вартістю позивач погодився, що підтверджується його підписом та печаткою на акті приймання-передачі природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що об'єкті позивача (споживача) за адресою: м. Харків, наб. Чапаєва, 2, встановлено 3 пальника VG, з режимом роботи 24 години на добу, номінальна витрата природного разу на одиницю 15,000 куб. м/год., та 1 пальник VG, з режимом роботи 24 години на добу, номінальна витрата природного разу на одиницю 40,000 куб. м/год., що підтверджується додатком №4 до типового договору розподілу природного газу, до якого 01.01.2016 року приєднався позивач на підставі заяви про приєднання №09420Z1YPFAP016 (т. I, арк. с. 60).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що розрахунок не облікованих обємів природного газу від 30 вересня 2016 року проведено відповідачем відповідно до вимог Кодексу ГРС.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що позивачем до матеріалів справи був наданий лист вих. №65 від 18.10.2016 р., адресований директору ПАТ Харківміськгаз (т. I, арк. с. 52-53), в якому позивач зазначає, що відповідачем був проведений донарахування спожитого газу за вересень 2016 року всього до 56.041 куб. м на суму 463.797,55 грн. Також, в даному листі позивач просить дозволити реструктуризацію донарахованої суми на 18 місяців. Таким чином, позивач погодився з розрахунком відповідача. Цей факт підтверджується також і актом перевірки від 10.10.2014р., протколом комісії від 29.09.2016р. розрахунком від 30.09.2016р., котрі підписані повноважними представниками позивача без заперечень (т. І а.с. 14-16).

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини щодо наявності факту порушення позивачем положень Кодексу газорозподільних систем, рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз з питань, повязаних з розглядом актів щодо виявлення порушень, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу, оформлене протоколом №79 від 29 вересня 2016 року, відповідає фактичним обставинам та нормам чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що загальні способи захисту прав суб'єктів господарювання визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України і частиною 2статті 20 Господарського кодексу України.Зазначений у статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України перелік способів захисту не є вичерпним, з огляду на вміщене у вказаних нормах положення щодо можливості захисту права і законного інтересу іншими способами, передбаченими законом чи договором.

Однак, у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

При цьому, суд зазначає, що стосується обраного Позивачем способу захисту права (визнання незаконним та скасування рішення постійно діючої комісії ПАТ "Харківміськгаз" з питань, пов'язаних з розгляду активів про виявлені порушення, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'єму природного газу або зміна режиму його нарахування), то вказаний спосіб захисту не відповідає, ані вимогам статті 16 Цивільного кодексу України, ані вимогам статті 20 Господарського кодексу України, а також характеру порушення прав чи інтересів Позивача, оскільки саме по собі оскаржуване рішення (протокол від 29.09.2016р. №79) не є актом, котрий тягне виникнення, зміну або припнення прав та обов"язків позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як не обґрунтовані та не доведені і спростовані відповідачем.

Відповідно до статті 49 Господарського кодексу України, при відмові у позові, судові витрати у даній справі повністю покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 08.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_3

/Справа №922/1250/17/