номер провадження справи 24/73/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 Справа № 908/788/17

за позовом державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133)

до відповідача комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1)

про стягнення 4 125,64 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 08.12.2016р.

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

12.04.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулось державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради про стягнення з відповідача 4 125,64 грн., з яких: 3 677,38 грн. основного боргу за договором № 1ВС-12 від 06.02.2012р., 304,22 грн. пені, 32,62 грн. 3% річних та 111,42 грн. інфляції.

Ухвалою суду від 12.04.2017р. порушено провадження у справі № 908/788/17, присвоєно справі номер провадження 24/73/17, судове засідання призначене на 24.05.2017р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 24.05.2017р. оголошено вступна та резолютивна частини рішення

Позивач підтримав вимоги у поновному обсязі з підстав, викладених у позові та вказує, що 06.02.2012р. між сторонами укладено договір № 1ВС-12 про надання послуг з водозабезпечення (питна вода з насосної станції 3-го підйому) та водовідведення (транспортування та очищення господарсько-побутових стоків на обєднаних очисних спорудах КП ПКВ ЕМР). Відповідно до умов договору сторонами підписані акти № 31/10 від 31.10.2016р. про надання послуг з питного водопостачання на суму 2 264,02 грн. та № 32/10 від 31.10.2016р. про надання послуг з водовідведення на суму 1 413,36 грн., на загальну суму 3 677,38 грн. Враховуючи умови договору щодо строків оплати, відповідач мав сплатити вартість наданих послуг за вересень 2016р. до 31.10.2016р. Відповідачем зобовязання по сплаті наданих послуг з водозабезпечення та водовідведення за вересень 2016 року не виконано. За прострочення виконання грошових зобовязань позивач просив стягнути з відповідача 451,62 грн. пені, нарахованої за період з 31.10.2016р. по 23.02.2017р. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України до стягнення заявлено 195,60 втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період прострочення з 31.10.2016р. по 23.02.2017р., та 48,41 грн. 3% річних, нарахованих за період з 31.10.2016р. по 23.02.2017р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2008р. № 345167, на виконання умов якого позивач в період з грудня 2015 року по квітень 2016 року, з жовтня 2016 року по листопад 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 1 332,62 грн. В порушення умов договору відповідач не здійснив оплату за спожиту теплову енергію в спірному періоді. Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем за вказаний період складає 1 332,62 грн. На підставі п. 7.2.8. договору відповідачу нараховано пеня в розмірі 193,41 грн. за загальний період з 20.01.2016р. по 21.12.2016р., 25,54 грн. 3% річних за період з 20.01.2016р. по 21.12.2016р. та 100,47 грн. інфляції за період лютий 2016 року грудень 2016 року. З урахуванням викладеного, просить суд, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ від 03.10.2007р. за № 1198, Закону України «Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобовязань», позов задовольнити.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не зявився, правом надати відзив на позов не скористався.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2012р. між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом ВП Запорізька АЕС (Виробник) та комунальним підприємством Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (Споживач) укладено договір № 1ВС-12 на водозабезпечення (питна вода з насосної станції 3-го підйому) та водовідведення (транспортування та очищення господарсько-побутових стоків на обєднаних очисних спорудах КП ПКВ ЕМР), за умовами якого (п. 1.1. в редакції додаткової угоди № 1 від 08.07.2013р.) Виробник зобовязується надати послуги Споживачу по водозабезпеченню з насосної станції 3-го підйому з 01.06.2013р. у кількості 6000 м куб. на рік (ООС, ОС ХБС, Промзона база РЕП) згідно розрахунку річного водоспоживання, що є Додатком № 1 до договору та забезпечити водовідведення (транспортування та очищення господарсько-побутових стоків на обєднаних очисних спорудах КП ПКС ЕМР) в розмірі 100% від спожитої питної води по приладам обліку за місяць на обєкти, що орендуються споживачем у відповідності до договору оренди № 22/10 від 01.06.2010р.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 08.07.2013р.) Ввиробник зобовязаний надавати споживачу послуги по відпущенню питної води від насосної станції 3-го підйому згідно розрахунку річного водоспоживання, виробник зобовязаний забезпечувати споживачу водовідведення за виключенням обєктів - ООС, ОС ХБС, Промзона база РЕП (транспортування та очищення господарсько-побутових стоків на обєднаних очисних спорудах КП ПКС ЕМР) в розмірі 100% від спожитої питної води по приладам обліку за місяць.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що по закінченню звітного місяця Споживач зобовязаний підписати надані нарочно з боку Виробника акти про надання послуг з водопостачання та водовідведення в 3-х екземплярах напротязі 2-х робочих днів з моменту отримання з обовязковим зазначенням дати підписання акту та по 2 екземпляри актів повернути представнику виробника, який передає споживачу податкову накладну.

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки за надані послуги по водозабезпеченню та водовідведенню здійснюються споживачем по факту наданих послуг на підставі оформлених двохсторонніх актів про надані послуги по водозабезпеченню та водовідведенню, згідно діючим тарифам на послуги по водозабезпеченню (питна вода з насосної станції 3-го підйому) у розмірі 3,35 грн. за 1 м куб. (без урахування ПДВ) та водовідведенню (транспортування та очищення господарсько-побутових стоків на обєднаних очисних спорудах КП ПКС ЕМР) у розмірі 8,71 грн. за м куб., які затверджуються, переглядаються та набирають сили у встановленому діючим законодавством порядку.

Розрахунки за надані послуги по водозабезпеченню та водовідведенню здійснюються Споживачем щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника. (п. 4.4. договору).

Згідно п. 7.1 договору, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання Споживачем та Виробником. Строк дії цього договору - до 31.03.2012р. Договір вважається пролонгованим до 31.12.2012р. у разі, якщо жодна із сторін за 1 місяць до закінчення строку його дії не заявить про закінчення строку дії договору. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Доказів припинення дії договору сторонами не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 1ВС-12 від 06.02.2012р. у жовтні 2016 року позивачем надано послуги на загальну суму 3 677,38 грн., а відповідачем прийнято відповідні послуги, про що сторонами підписано ОСОБА_1 про надання послуг за жовтень 2016 року № 31/10 від 31.10.2016р. на суму 2 264,02 грн. (питна вода) та № 32/10 від 31.10.2016р. на суму 1 413,36 грн. (водовідведення).

Відповідач оплату за надані послуги у встановлені договором строки та розмірі не здійснив, чим порушив умови договору.

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 2823/29036/3149 від 14.12.2016р. з вимогою сплатити суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у жовтні 2016 року в сумі 3 677,38 грн. Претензія відповідачем отримана 19.12.2016р., але залишена без реагування.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За своєю правовою природою, договір про водопостачання та водовідведення є договором про надання послуг.

У відповідності до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи умови договору № 1ВС-12 щодо оплати до останнього числа місця, наступного за розрахунковим (п. 4.4 договору), граничним строком оплати наданих послуг за жовтень 2016р. є 30.11.2016р.

Проте, відповідач свої зобовязання щодо оплати за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення у жовтні 2016 року не здійснив, чим порушив умови договору, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за договором у сумі 3 677,38 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення із відповідача 3 677,38 грн. основного боргу задовольняється судом.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 304,22 грн. пені за загальний період з 30.11.2016р. по 17.03.2017р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 4.5. договору, який передбачає, що за несвоєчасну оплату Споживачем послуг по водозабезпеченню та водовідведенню, Споживач сплачує Виробнику пеню у розмірі 0,1% від належної до оплати суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені (згідно п. 6 ст. 231 ГК України).

Порушення відповідачем термінів розрахунків є доведеним. Вимога про стягнення пені заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 111,42 грн. інфляції та 32,62 грн. 3% річних за загальний період з 30.11.2016р. по 17.03.2017р.

Суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 111,42 грн. інфляції та 32,62 грн. 3% річних за загальний період з 30.11.2016р. по 17.03.2017р. такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

За таких обставин позов задовольняється.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 1 600,00 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376, ідентифікаційний код 32166551) на користь державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код 19355964) 3 677 (три тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 38 коп. основного боргу, 304 (триста чотири) грн. 22 коп. пені, 32 (тридцять дві) грн. 62 коп. 3% річних, 111 (сто одинадцять) грн. 42 коп. інфляції та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення оформлено і підписано 30.05.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян