ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 922/1388/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю від 01.03.2016 року;

1-го відповідача ОСОБА_2, за довіреністю від 26.01.2017 року;

2-го відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект, м. Київ (вх. №1577Х-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 28.04.2017р.

у справі №922/1388/17

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект, м. Київ

до 1-го відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Голден Деррік, м. Київ

до 2-го відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Первомайська хімічна компанія, Харківська область, м. Первомайський

про стягнення 626048,03 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2017р. у справі №922/1388/17 (суддя Новікова Н.А.) повернуто позовну заяву та додані до неї документи разом із оригіналом платіжного доручення №310 від 13.04.2017 року про сплату судового збору в сумі 9390, 72 грн. ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект без розгляду.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект, м. Київ з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 28.04.2017р. у справі №922/1388/17 та передати справу до господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2017 року суддею доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року (головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.) апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.05.2017 року.

29.05.2017 року на адресу суду від 1-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін (вх.№5591)

У судовому засіданні 30.05.2017 року представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник 1-го відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник 2-го відповідача у судове засідання 30.05.2017 року не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №591, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи належне повідомлення другого відповідача про час та місце судового засідання, а також те, що його явка у судове засідання не була визнана обовязковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та 1-го відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала у справі № 922/1388/17 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовною заявою звернулось ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно 2000 грн. частину суми зобовязання у межах договору поруки від 23 вересня 2013 року та з відповідача-1 за договором підряду №2407-2013 від 24 липня 2014 року 626048,03 грн., з яких: сума заборгованості у розмірі 316479,00 грн., 3 % річних у розмірі 27208,52 грн. та інфляційні втрати у розмірі 282360,51 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2017р. у справі №922/1388/17 було повернуто позовну заяву та додані до неї документи разом із оригіналом платіжного доручення №310 від 13.04.2017 року про сплату судового збору в сумі 9390, 72 грн. ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект без розгляду.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована, тим, що до позовної заяви позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми основної заборгованості за договором, на яку останнім нараховано 3% річних та інфляційні втрати та доказів на підтвердження часткової оплати 1-м відповідачем виконаних ТОВ «Будівельно проектна компанія «Газінвестпроект» робіт за договором підряду №2407-2013 від 24.07.2013 року та доказів несплати вказаних робіт.

Колегія суддів з такими висновком місцевого господарського суду погодитись не може та зазначає наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Подання позовної заяви є формою (способом) реалізації наданого законом права на захист прав чи охоронюваних законом інтересів.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як зазначено вище, подану позовну заяву повернуто місцевим господарським судом на підставі п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням позивачем до позовної заяви обґрунтованого розрахунку суми основної заборгованості за договором, на яку останнім нараховано 3% річних та інфляційні втрати та доказів на підтвердження часткової оплати 1-м відповідачем виконаних ТОВ «Будівельно проектна компанія «Газінвестпроект» робіт за договором підряду №2407-2013 від 24.07.2013 року та доказів несплати вказаних робіт.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Пунктом 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 ГПК. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на виконання робіт та забезпечення хімічними реагентами ТОВ «Голден Деррік» на загальну суму 509160,11 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними та актами здачі прийняття робіт: на суму 114 000,00 грн. від 09.08.2013 року, на суму 99 200,00 грн. від 31.10.2013 року, на суму 202 960,00 грн. від 03.12.2013 року, на суму 32400,00 грн. від 20.12.2013 року, на суму 15 000,00 грн. від 31.01.2014 року, на суму 86 400,11 грн. на суму 31.01.2014 року та зазначає про те, що ним було виставлено ТОВ «Голден Деррік» рахунки на оплату вартості виконаних робіт, однак, ТОВ «Голден Деррік» не у повному обсязі оплатив вартість виконаних робіт, у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 316 479,00 грн.

Тобто, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено розрахунок стягуваної суми, який полягає у різниці виконаних робіт та забезпеченими хімічними реагентами та матеріалами видатковими накладними та актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму за договором підряду від 24.07.2013 року та сумою часткового виконання зобовязання відповідачем.

Право суду на витребування доказів закріплене у статті 65 ГПК України, відповідно до якої, зокрема, суддя при підготовці справи до розгляду може викликати представників сторін (якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з`ясувати, які матеріали може бути подано додатково; зобов`язати сторін, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребувати від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Так, як вбачається з копії позовної заяви, яка була повернута місцевим господарським судом, позивач, в переліку додатків до позовної заяви вказує, зокрема, про наявність розрахунку суму заборгованості ТОВ «Голден Деррік» в додатках №1 та №2 та інших доказів, а саме: копії вартості роботи обладнання і персоналу, копій видаткових накладних, копій рахунків фактур, копій здачі прийняття робіт (надання послуг).

Таким чином, позивач у додатках до позовної заяви вказує про наявність відповідних доказів на підтвердження існування між сторонами договірних відносин.

А отже, з аналізу вказаних вище норм вбачається, що вже саме зазначення у додатках до позовної заяви вказаних документів, виключає можливість повернення поданої позовної заяви без розгляду з посиланням на п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, оскільки зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом витребування судом відповідних документів та матеріалів, належним чином засвідчених їх копій в порядку підготовки справи до розгляду, а також в процесі розгляду справи.

Таким чином, в процесі підготовки справи до розгляду господарський суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати у позивача відповідні документи (докази) необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

А отже, місцевий господарський суд дійшов безпідставного та необґрунтованого висновку про повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, висновок місцевого господарського суду щодо повернення позовної заяви без розгляду на підставі частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обовязково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

А отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Харківської області ухвалу від 28.04.2017 року у справі №922/1388/17 про повернення позовної заяви ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект без розгляду прийнято з неправильним застосуванням п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа передачі на розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, ст. 105, ст.106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Будівельно-проектна компанія Газінвестпроект, м. Київ задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 28.04.2017р. у справі №922/1388/17 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 01.06.2017 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.