РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017Справа №910/5475/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго»

до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі Філії «Птахофабрика «Авіс» ПАТ «Агрохолдинг Авангард»

про стягнення 235196,55 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Бардецька Л.М., за довіреністю;

від відповідача: Бойко Х.М., за довіреністю; Харченко П.О., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі Філії «Птахофабрика «Авіс» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором на оперативне та технічне обслуговування ПС 35/10 кВ «Авіс» персоналом ПАТ «Хмельницькобленерго» та пені у загальному розмірі 235 196,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору на оперативне та технічне обслуговування ПС 35/10 кВ «АВІС» персоналом ПАТ «Хмельницькобленерго» № 15106-14 від 02.06.2015 не здійснив оплату за оперативне обслуговування, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 207 840,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 9 045,24 грн., 3 % річних в розмірі 1 615,64 грн. та пеню в розмірі 16 695,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 порушено провадження у справі № 910/5475/17, розгляд справи призначено на 15.05.2017.

12.05.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засіданні 15.05.2017 представник позивача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, представник відповідача не з`явився.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 15.05.2017 не з'явився, а також у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 про порушення провадження у справі, розгляд справи було відкладено на 29.05.2017.

26.06.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому, відповідач заперечуючи проти позову, зазначив, що загалом за послуги надані протягом липня 2016 року - січня 2017 року оплачено 205 102,47 грн., на підтвердження чого надав копії платіжних доручень, а відтак, за доводами відповідача, заборгованість за Договором складає 3 007,53 грн.

У судове засідання 29.05.2017 представник позивача з'явився та подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, у зв'язку з частковим погашенням відповідачем суми основного боргу, просить суд стягнути з відповідача 146096,55 грн., з яких 118740,00 грн. основного боргу, 16695,67 грн. пені, 9045,24 грн. інфляційних втрат та 1615,64 грн. 3% річних.

Дослідивши у судовому засіданні 29.05.2017 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Так, відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

Відтак, оскільки зменшення розміру позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є заборгованість у розмірі 118 740,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 045,24 грн., 3 % річних в розмірі 1 615,64 грн. та пеню в розмірі 16 695,67 грн.

У судовому засіданні представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представники відповідача у судове засідання 29.05.2017 з'явились, надали усні пояснення по суті спору.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.05.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 між Філією «Птахофабрика «Авіс» Публічного акціонерного товариства «Птахогосподарство «Червоний прапор» (далі - відповідач, замовник) та Публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» (далі - позивач, виконавець) було укладено Договір на оперативне та технічне обслуговування ПС 35/10 кВ «АВІС» персоналом ПАТ «Хмельницькобленерго» № 15106-14 (далі - Договір), за умовами якого замовник замовляє і оплачує, а виконавець виконує роботи по оперативно-технічному обслуговуванню та поточному ремонту обладнання ПС 35 кВ «Авіс», яке перебуває у власності замовника, у терміни і в обсягах, встановлених вимогами ПУЕ, ПТЕ та ПБЕЕ.

Відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ «Агрохолдинг Авангард», найменування ПАТ «Плтахогосподарство «Червоний прапор» змінено на Публічне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» на підставі Рішення чергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Птахогосподарство «Червоний прапор» (Протокол № 1 від 30.04.2016).

Пунктом 1.2 положення про Філію «Птахофабрика «АВІС» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» визначено, що у зв'язку із зміною найменування Публічного акціонерного товариства «Птахогосподарство «Червоний прапор» на Публічне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард», Філія змінила своє найменування на Філію Птахофабрика «АВІС» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард».

Згідно з п. 1.2, 1.3 та 1.4 Договору замовник передає виконавцю технічну та виконавчу документацію, необхідну для виконання оперативно-технічного обслуговування та поточного ремонту обладнання підстанції. Оперативне обслуговування ПС 35 кВ «Авіс» виконується черговими електромонтерами ПАТ «Хмельницькобленерго». Роботи по поліпшенню майна ПС 35 кВ Авіс «Капітальний ремонт, реконструкція, модернізація та інші роботи капітального характеру) проводяться виконавцем по окремому договору та за додаткову оплату за виконанні роботи.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість послуг:

- за оперативне обслуговування відповідно до річного кошторису витрат на оперативне обслуговування становить 356 760,00 грн. на рік (з ПДВ), або 29 730 грн. на місяць;

- за технічне обслуговування по факту проведення робіт згідно рахунку-фактури та акту виконаних робіт.

За умовами пункту 2.2 Договору замовник зобов'язується до 10-го числа місяця, наступного за звітнім, сплатити на користь виконавця місячну суму за оперативне обслуговування, яка складає 29 730,00 грн.

Замовник зобов'язується протягом 100 днів з моменту підписання Акту виконаних робіт сплатити на користь виконавця суму за технічне обслуговування відповідно до рахунку-фактури та акту виконаних робіт.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Договір укладається на один рік та вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не попередила про розірвання цього Договору (п. 7.1 та 7.2 Договору).

Додатком до Договору сторонами було підписано Річний кошторис витрат на оперативне обслуговування ПС-35/10кВ «Авіс» та виконання робіт з перемикань на ПС 35-10кВ «Авіс» персоналом ПАТ «Хмельницькобленерго».

Позивач зазначає, на виконання умов даного договору, протягом липня 2016 року по січень 2017 року включно позивач виконав роботи загальною вартістю 208 110 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, підписаними представникам сторін без зауважень, однак відповідач розрахунків з позивачем у повному обсязі не здійснив, в зв'язку з чим, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 118 740,00 грн.

12.01.2017 позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 03-23-89 від 12.01.2017 у якій вимагав сплатити заборгованість.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною першою ст. 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ст. 844 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем було виконано свої зобов'язання за Договором належним чином та у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами виконаних робіт № 7-16 від 29.07.2016 на суму 29 730,00 грн., № 8-16 від 31.08.2016 на суму 29 730,00 грн., № 9-16 від 30.09.216 на суму 29 730,00 грн., № 9-16 від 31.10.2016 на суму 29 730,00 грн., № 11-16 від 30.11.2016 на суму 29 730,00 грн., № 1-17 від 31.01.2017 на суму 29 730,00 грн.

Зазначені Акти виконаних робіт підписані уповноваженими особами сторін без заперечень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

13.01.2017 позивач звернувся до відповідача з Претензію (вимогою) про виконання договірних умов вих. № 03-23-89 від 12.01.2017 в якій вимагав сплатити заборгованість в розмірі 207 840,00 грн.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначив, що заборгованість за Договором за період з липня 2016 року по січень 2017 року складає 3 007,53.

В обґрунтування зазначеного, відповідачем долучено до відзиву копії платіжних доручень № 1309 від 14.09.2016 на суму 30 000,00 грн., № 85912667 від 10.10.2016 на суму 29 730 грн., № 88724847 від 21.11.2016 на суму 29 730,00 грн., № 93389521 від 27.01.2017 на суму 29 730,00 грн., № 97089583 від 02.03.2017 на суму 26 542,47 грн., № 97089620 від 03.03.2017 на суму 14 842,50 грн., № 97228923 від 10.03.2017 на суму 29 685,00 грн. та № 98077335 від 23.03.2017 на суму 14 842,50 грн.

В свою чергу, як вбачається з вищезазначених платіжних доручень, у якості призначення платежу, позивачем зазначено «згідно договору № 15/06-14 від 02.06.2015».

Враховуючи, що у зазначених платіжних дорученнях в призначенні платежу, відсутні посилання на місяць за який сплачуються грошові кошти, як зазначено позивачем у судовому засіданні, зазначені кошти були спочатку зараховані у якості погашення боргу за 2015 рік, який станом на 01.01.2016 складав 89 190,00 грн. Решта коштів зараховувалась в порядку черговості виникнення боргу у 2016 році.

В зв'язку з чим, в подальшому, позивачем також було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з надходженням часткових оплат.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату поставленого товару у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, за відповідачем обліковується заборгованість по вищевказаних видаткових накладних у розмірі 118 740,00 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 118 740,00 грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 16 695,67 грн., 3 % річних в розмірі 1 615,64 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9 045,24 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 3.2 Договору замовник, у разі несвоєчасної оплати за виконанні роботи, сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від не перерахованої суми за кожний день прострочення платежу.

,За результатом перевірки наданого позивачем розрахунку пені, суд дійшов висновку, що він здійснений позивачем невірно, оскільки позивачем не враховано приписи ч. 6 ст. 232 ГК України при здійсненні розрахунки пені, нарахованої на заборгованість за липень. Також, позивачем здійснено арифметичні помилки при здійсненні розрахунку пені.

Відтак, здійснивши перерахунок пені, та встановлено, що з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 16 412,62 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 9 045,24 грн. та 3% річних у розмірі 1 615,64 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 121 В; ідентифікаційний код: 00851519) в особі Філії «Птахофабрика «Авіс» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (32325, Хмельницька область, село Гуменці,вулиця Вербецьке шосе, будинок 1; ідентифікаційний код: 39765686) на користь Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29018, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Храновського, будинок 11А; ідентифікаційний код: 22767506) заборгованість у розмірі 118 740 (сто вісімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 00 коп., пеню в розмірі 16 412 (шістнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 62 коп., 3 % річних в розмірі 1 615 (одна тисяча шістсот п'ятнадцять) грн. 64 коп., інфляційні втрати в розмірі 9 045 (дев'ять тисяч сорок п'ять) грн. 24 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 187 (дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 21 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 06.06.2017.

Суддя О.А. Грєхова