ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.05.2017 Справа № 904/3949/17

За позовом Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, м.Кам'янець-Подільський

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

про повернення грошових коштів у розмірі 16 670,77грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 20736/09 від 30.12.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 5303-К-О від 15.03.2017;

СУТЬ СПОРУ:

Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської область з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Відповідача) про повернення безпідставно виплаченої пенсії у розмірі 16 670,77 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 32 від 04.01.10, на особовий рахунок ОСОБА_3, відкритий в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", протягом періоду з лютого 2012 по серпень 2013, було перераховано пенсію у розмірі 18 234,46 грн. Після отримання інформації про смерть ОСОБА_3 17.01.15 Позивач звернувся до Відповідача з листом про повернення вказаних коштів. 19.01.15 Відповідачем здійснено повернення коштів у розмірі 1 563,69 грн., залишок передплати пенсії, що підлягає поверненню у звязку зі смертю пенсіонера, становить 16 670,77 грн., стягнення якої Позивач вимагає в судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує, вважає заявлені вимоги необґрунтованими, та стверджує, що умови параграфу 4 статті 8 Договору № 32 від 04.01.2010, пункту 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, виконані в повному обсязі, шляхом перерахування позивачу залишок коштів на рахунку отримувача пенсії у розмірі 1563,69 грн. після надходження відомостей про смерть.

В судовому засіданні 25.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Судові засідання проводились в режимі відеоконференцзв'язку відповідно до ст. 74-1 ГПК.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

встановив:

04.01.2010 року між позивачем (далі - фонд) та відповідачем (далі - банк) укладено договір №32 (далі - Договір) та додаткові угоди до нього. .

За умовами п. 1 ст. 1 договору, банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в установах банку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (з наступними змінами) (надалі - Порядок) (параграф 1 статті 1 Договору)

Відповідно до параграфу 2 статті 3 договору, банк зобов'язується, зокрема, забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів фонду.

Параграфом 2 статті 8 договору передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача по місяць його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною і розподіляються відповідно до діючого законодавства.

Згідно з параграфом 4 статті 8 договору суми пенсій, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, банк повертає фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера або одержувача допомоги.

Позивач перерахував для зарахування на поточний рахунок пенсіонеру ОСОБА_3 пенсії з лютого 2012 по серпень 2013 на загальну суму 18 234,46 грн., що підтверджується довідкою від 29.01.18 (а.с.9).

Зазначені кошти були зараховані банком на рахунок ОСОБА_3П, що підтверджується наданою банком випискою по рахунку за період з 01.02.12 по 31.01.15 (а.с. 49-72).

В матеріалах справи наявна довідка Камянець-Подільської сільської ради Хмельницького району, згідно з якою актовий запис про смерть ОСОБА_3 №450 складений 17.01.12 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Новосибірська.

Враховуючи викладене, позивач 17.01.15 звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення перерахованої на рахунок ОСОБА_3П пенсії за період з лютого 2012 по серпень 2013 у розмірі 18 234,46 грн. у звязку зі смертю пенсіонера.

Листом №20.1.0.0.0/7-20150117/2182 від 20.01.15 банк повідомив фонд про повернення грошових коштів у межах наявного залишку на поточному рахунку ОСОБА_3 в сумі 1 563,69 грн.

Згідно банківської виписки по рахунку ОСОБА_3П (а.с.49-52) станом на 19.04.2017 залишок коштів на рахунку: 0.00 грн.

Позивач вимагає від Відповідача перерахування залишку перерахованих ним грошових коштів (пенсії) у розмірі 16 670,77 грн., що є підставою для звернення до суду.

В матеріалах справи наявна заява № 31 від 09.04.03 подана ОСОБА_3 на перерахування пенсії з 01.05.13 в Камянець-Подільське відділення Хмельницької філії ПриватБанку.

Як зазначає відповідач, 12.04.2010 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладено договір-доручення на проведення ПриватБанком платежів.

Згідно з п.1 договору-доручення, клієнт доручає банку, а банк зобовязується здійснити списання коштів з рахунків вказаних в додатках і перерахувати по реквізитах і в порядку, визначеними в додатках до цього договору. Додатки є невідємною частиною цього договору.

Інформація про виконання банком доручення в рамках цього договору відображається у виписці по рахунку Клієнта (п.6 договору).

Згідно з додатком №1 до договору-доручення, банком для проведення платежів за вказаним договором відкрито клієнту поточний рахунок №9174.

Таким чином, зарахування пенсійних коштів (пенсії), що надходили від позивача, здійснювалось на картку №318509 до 13.08.13.

В подальшому, частина зарахованих пенсійних коштів, згідно з умовами договору перераховувались на поточний рахунок пенсіонера №9174 «Копилка».

Таким чином, станом на дату виникнення обов'язку банку з повернення залишку пенсійних коштів в зв'язку зі смертю пенсіонера, на відповідному пенсійному рахунку обліковувалися кошти в сумі 1 563,69 грн., які повернути відповідачем в повному обсязі. Решта коштів, була зарахована на рахунок пенсіонера «Копилка», що підтверджується наданою суду випискою по рахунку.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, зокрема, що банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів

Відповідно до пунктів 1.4., 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Згідно з положеннями глав 5, 12 Інструкції, стягувачами, що мають право ініціювати списання коштів з рахунків клієнтів без їх відома, є органи державної виконавчої служби (на підставі виконавчих документів, установлених законами України) та органи державної податкової служби (щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою чи територіальною громадою).

За змістом пунктів 1.3., 1.39., 1.40. статті 1, пункту 7.1.2. статті 7 та статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" грошові кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; примусовим списанням є списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; стягувачем вважається особа, яка може бути ініціатором переказу коштів з рахунка платника на підставі виконавчих документів, визначених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має право, самостійно, без відповідного розпорядження, проводити списання з особового рахунку клієнта.

Згідно з пунктом 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту, у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

За викладених обставин суд зазначає, що власником коштів, виплачених особі, яка отримує пенсію, є безпосередньо одержувач виплат, а не банківська установа, у якій відкрито банківський рахунок одержувача цих виплат.

Враховуючи, що банком виконані зобов'язання щодо повернення коштів у повній відповідності з умовами укладеного з позивачем договору, позовні вимоги в частині повернення безпідставно виплаченої пенсії у розмірі 16 670,77 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.05.2017

Суддя ОСОБА_4