ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Справа № 918/784/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Першого заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави

до Березнівської міської ради,

Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд"

про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення землі вартістю 165 876 грн. 71 коп.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, посвідчення № 026596 від 30.05.2014 р.;

від відповідача-1 - ОСОБА_2, довіреність № 215/02-19 від 09.02.2017 р.;

від відповідача 2 - ОСОБА_3, довіреність б/н від 08.08.2016 р.

В судовому засіданні 29 травня 2017 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

2 серпня 2016 року Перший заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави (далі Прокурор, позивач) звернувся до Господарського суду з позовом до Березнівської міської ради (далі - ОСОБА_4, відповідач-1) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" (далі - ОСОБА_5, відповідач-2) про визнання незаконними і скасування рішень Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 р., № 486 від 26.03.2014 р., визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.06.2014 р., укладеного відповідачами та повернення земельної ділянки вартістю 165876,71 грн. за актом приймання-передачі до земель запасу та громадської забудови Березнівської міської ради. Позов обґрунтовано статтями 41, 134 Земельного кодексу України, статтями 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР, в порушення яких Березнівська міська рада прийняла рішення про передачу земельної ділянки житлово-будівельному кооперативу, що суперечать чинному на той час законодавству, без проведення земельних торгів; укладенням відповідачами договору оренди на позаконкурсній основі завдано шкоди інтересам держави в частині неотримання коштів за оренду землі.

Рішенням Господарського суду Рівненського області від 03.10.2016 р., яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 р. позов задоволено, рішення Березнівської міської ради № 466 від 13.12.2013 р. "Про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації" та від 26.03.2014 р. № 486 "Про передачу земельних ділянок в оренду" визнано незаконними; визнано недійсним договір оренди землі від 05.06.2014 р., укладений відповідачами, зобов'язано Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" повернути земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0513 загальною площею 0,1591 га та вартістю 165876,71 грн., що знаходиться на вул. С. Коваля, 2 в м. Березне, за актом приймання-передавання до земель запасу житлової та громадської забудови Березнівської міської ради; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" на користь прокуратури Рівненської області 3 311 грн. 00 коп. судового збору.

ОСОБА_4 Вищого господарського суду України від 07.03.2017 р. рішення господарського суду Рівненської області від 03.10.2016 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 р. у справі № 918/784/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Згідно Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи. Суддею по справі призначено суддю Політику Н.А.

Ухвалою суду від 3 квітня 2017 року справу № 918/784/16 прийнято до провадження судді Політики Н.А. та призначено до слухання в судовому засіданні на 24 квітня 2017 року.

24 квітня 2017 року від представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли заперечення на позовну заяву (т. 2 а.с. 120-129), в яких останній заперечує проти позову та зазначає, що в позовній заяві жодним чином не наведено підстави чому саме прокурор має здійснювати представництво в цій справі. Також зазначив, що будь-які підстави для підтвердження судом наявності повноважень для представництва прокурором в даному випадку відсутні, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Також зазначив, що Березнівська міська рада діяла як власник земельної ділянки в межах наданих повноважень та відповідного законодавства, надаючи земельну ділянку в оренду з метою будівництва соціального та доступного житла; до бюджету, починаючи з червня 2014 року, надходить орендна плата за землекористування, натомість, позивач не довів, чим порушено право та цивільний інтерес будь-яких осіб, рішенням Господарського суду Рівненської області від 31.01.2014 у справі № 915/1657/13 встановлені ті обставини, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" створений та в установленому порядку зареєстрований, як особа, яка відповідно до положень статті 41 Земельного кодексу України має право на безоплатне отримання у власність або у користування земельну ділянку, і ці обставини не потребують повторного доказування відповідно до вимог статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року розгляд справи було відкладено на 15 травня 2017 року.

12 травня 2017 року від Прокурора через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог (т.2 а.с. 188-190), в яких останній змінив позовні вимоги, викладені у п. 2 та п. 3 позовної заяви, виклавши їх в наступній редакції:

"п. 2. Визнати незаконним та скасувати рішення Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 р. в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі для передачі в оренду строком на 5 років Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови".

"п. 3. Визнати незаконним та скасувати рішення Березнівської міської ради № 486 від 26.03.2014 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку та в частині передачі , орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови" Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком на 5 років у м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2, площею 0,1591 га". Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

12 травня 2017 року від представника відповідача-1 на адресу суду надійшов відзив від 10.05.2017 року № 691/02-19 на позовну заяву (т. 2 а.с. 195-197), в якому останній заперечує проти позову та зазначає, що при передачі спірної земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 діяла в межах норм діючого на той час законодавства з метою будівництва соціального та доступного житла.

15 травня 2017 року від Прокурора через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли пояснення від 12.05.2017 року № 05/2-290 вих-17 (т. 2 а.с. 208-213).

15 травня 2017 року від представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 15.05.2017 року про долучення копій платіжних доручень про сплату орендної плати за 2014 -2017 роки (т. 2 а.с. 214-229).

Крім того, 15 травня 2017 року від представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (т. 2 а.с. 230-231), в якому останній просив зупинити провадження у справі №918/784/16 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 817/1421/16. До заяви представником відповідача-2 додано копію постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 12.04.2017 р. у справі № 817/1421/16 за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 04.08.2016 р. № 57-гбн "Про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації" (т. 2 а.с. 232-236).

У той же час при дослідженні матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Перелік підстав для зупинення провадження у справі визначено статтею 79 ГПК України. Так, згідно частини 1 даної статті господарський суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відтак, для вирішення питання про зупинення провадження у справі у кожному конкретному випадку необхідним є з'ясування, як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, і чим обумовлюється неможливість її розгляду.

Зі змісту вищенаведених законодавчих положень вбачається, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині 1 статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Проте відповідачем-2 не було доведено належними і допустимими доказами факту неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 817/1421/16. Так, у даному випадку предметом спору є визнання і скасування рішень Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 р. в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі для передачі в оренду строком на 5 років Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови"., № 486 від 26.03.2014 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку та в частині передачі, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови" Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком на 5 років у м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2, площею 0,1591 га", визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.06.2014 р. та повернення земельної ділянки вартістю 165876,71 грн., а у справі № 817/1421/16 - скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 04.08.2016 р. № 57-гбн "Про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації", суд дійшов висновку, що вказана обставина не впливає на можливість розгляду даної справи, а тому в силу ч. 1 ст. 79 ГПК України не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що зупинення провадження у даній справі призведе до затягування судового процесу, порушить права учасників цього судового процесу та суперечитиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

У судовому засіданні 29 травня 2017 року Прокурор позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові з урахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, та наполягав на їх задоволенні.

ОСОБА_6 у даному судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві від 10.05.2017 року № 691/02-19 на позовну заяву.

ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасниками процесу оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

За змістом частин 1, 2 статті 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Судом встановлено, що Прокурор звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання і скасування рішень Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 р. в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі для передачі в оренду строком на 5 років Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови"., № 486 від 26.03.2014 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку та в частині передачі, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови" Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком на 5 років у м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2, площею 0,1591 га", визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.06.2014 р. та повернення земельної ділянки вартістю 165876,71 грн.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За пунктом 1 частини 6 згаданої статті під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 3-рп/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах.

В обґрунтування звернення до Господарського суду Рівненської області з позовом в інтересах держави без органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах, Прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 всупереч інтересам територіальної громади прийняла рішення та уклала з порушенням вимог законодавства спірний договір оренди землі без проведення земельних торгів.

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд", місцезнаходження: м. Рівне, вул. Академіка Демянчука, 1-А, зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Рівненської міської ради 14.02.2011 р. (т. 1 а.с. 39-41). У цей же день, за № 0007608 зареєстровано статут ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 30-38).

Пунктом 6 Рішення Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 року "Про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації" (т. 2 а.с. 29-30) надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі для передачі в оренду строком на 5 років земельної ділянки площею 0,1591 га по вул. С. Коваля, 2 у м. Березне, за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

Пунктами 1, 2 Рішення № 486 від 26.03.2014 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" (т. 2 а.с. 35) ОСОБА_6 затвердила виготовлену технічну документацію та передала Обслуговуючому кооперативу в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,1591 га по вул. С.Коваля, 2 у м. Березне, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Земельну ділянку надано в оренду без проведення торгів.

На підставі зазначених вище рішень ОСОБА_6 - орендодавець та ОСОБА_5 - орендар уклали договір оренди землі від 05.06.2014 р. (т. 1 а.с. 21-23), відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в платне користування строком на 5 років земельну ділянку площею 0,1591 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03), яка знаходиться по вул. Станіслава Коваля, 2 в межах м. Березне Березнівського району Рівненської області. Невідємними частинами договору є: кадастровий план та схема земельної ділянки, акт приймання-передачі обєкта оренди, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розрахунок розміру орендної плати. Договір і додатки до нього підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов договору ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_5 прийняв земельну ділянку площею 0,1591 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка знаходиться в межах м. Березне по вул. Станіслава Коваля, 2, про що складено двосторонній акт приймання-передачі від 05.06.2014 р.

Прокуратура вважає, що при передаванні Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" в оренду строком на 5 років земельної ділянки площею 0,1591 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по вул. Станіслава Коваля, 2 в межах м. Березне, на підставі прийнятих рішень Березнівської міської ради від № 446 від 13.12.2013 р., № 486 від 26.03.2014 р. та укладеного договору від 05.06.2014 р. в порушення вимог частини першої статті 134 Земельного кодексу України не проводились земельні торги, обовязковість яких передбачена вказаною вище нормою.

Позивач стверджує, що рішення Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 року "Про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації" та рішення № 486 від 26.03.2014 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі для передачі в оренду строком на 5 років Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови", прийнято всупереч вимогам ст. 41 Земельного кодексу України, ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного ОСОБА_5, затвердженого постановою ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 30.04.1985 року № 186.

Ст. 133 Житлового Кодексу Української PCP закріплено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру.

Відповідно до ст. 137 Житловою Кодексу Української PCP житлово-будівельні кооперативи організовуються при виконавчих комітетах місцевих ОСОБА_6 народних депутатів при підприємствах, установах і організаціях.

Рішення про організацію кооперативів при підприємствах, установах, організаціях приймаються з урахуванням пропозицій трудових колективів.

Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу PCР, цим Кодексом, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства Української PCP.

Примірний статут житлово-будівельного кооперативу затверджується ОСОБА_6 Міністрів Української PCP.

Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

Згідно ч. І Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186. із змінами, житлово-будівельні кооперативи організуються при виконавчих комітетах місцевих ОСОБА_4 народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях. Рішення про організацію кооперативів при підприємствах, установах, організаціях приймаються з урахуванням пропозицій трудових колективів.

До кооперативів, що організуються при виконавчих комітетах місцевих ОСОБА_4 народних депутатів, приймаються громадяни, які перебувають у відповідному виконавчому комітеті на обліку бажаючих вступити до кооперативу (у списку осіб, які користуються правом на вступ до кооперативу поза чергою).

Рішення зборів про організацію кооперативу, список громадян, які вступають до кооперативу, і членів їх сімей, що виявили бажання оселитися в будинку кооперативу, затверджуються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_4 народних депутатів.

Житлово-будівельний кооператив діє на підставі статуту, прийнятого відповідно до цього Примірного статуту і зареєстрованого у виконавчому комітеті ОСОБА_4 народних депутатів, який затвердив рішення про організацію кооперативу. Зміни і доповнення, що вносяться до статуту кооперативу, також підлягають реєстрації.

З дня реєстрації статуту кооператив набуває прав юридичної особи.

Частиною 2 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу визначеною, що до членів кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу або користуються правом позачергового прийому до членів кооперативу, а також громади, зазначені у пункті 37, абзаці першому пункту 43 і абзаці першому пункту 55 цього Примірного статуту.

Незалежно від проживання у даному населеному пункті до членів кооперативу приймаються громадяни, які в установленому порядку перебувають у цьому населеному пункті на обліку бажаючих вступити до кооперативу (у списку осіб, які користуються правом на вступ до кооперативу поза чергою).

В позовній заяві прокурор посилався на те, що засновники ОСОБА_5 ОСОБА_7 - житель ІНФОРМАЦІЯ_1 кв., 14, ОСОБА_8 - житель ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 - житель ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто не є жителями м. Березне, а отже вказана організація поза залежністю від її організаційно-правової форми та порядку організації її діяльності н не наділена повноваженнями на одержання земельних ділянок без проведення земельних торгів на території м. Березне.

Відтак, судом відхиляються зазначені посилання прокурора, оскільки членами кооперативу можуть бути громадяни незалежно від проживання у даному населеному пункті. Водночас, прокурором не надано доказів, що засновники ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не є жителями м. Березне.

Згідно п. 16 ч. 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, житлово-будівельний кооператив має право одержати в установленому порядку в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва жилого будинку (будинків) та надвірних будівель.

Пунктом 71 ч. 6 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу передбачено, що Рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу про обрання праві та ревізійної комісії кооперативу або окремих їх членів, а також рішення правління та ревізійної комісії про обрання керівників цих органів у місячний строк подаються виконавчому комітетові місцевої ОСОБА_4 народних депутатів для реєстрації складу вказаних органів. Виконавчий комітет вправі відмовити в реєстрації, якщо вибори було проведено з порушенням законодавства.

Згідно п. 74 ч. 6 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків здійснюють виконавчі комітети місцевих ОСОБА_4 народних депутатів. Виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_4 народних депутатів вправі скасувати рішення загальних зборів або правління кооперативу, якщо воно суперечить законодавству.

З вищенаведених норм слідує, що процедура організації діяльності і створення житлово-будівельних кооперативів у порядку передбачена у ст. 137 Житлового кодексу Української PCP та Примірним статутом неможлива, у зв'язку із відсутністю відповідних органів державної влади та громадських організацій за часів СРСР, на які покладені питання організації та узгодження процедури створення житлово-будівельних кооперативів.

Однак, суд звертає увагу на те, що створення кооперативів, в тому числі житлово-будівельних грунтується не тільки на нормах Житлового кодексу Української PCP та Примірного статуту, а й на Законі України "Про кооперацію" від 10.07.2003 р. № 1087-IV, який не містить вимог до ЖБК, які містяться у Примірному статуті.

Як встановлено судом вище, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд", місцезнаходження: м. Рівне, вул. Академіка Демянчука, 1-А, зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Рівненської міської ради 14.02.2011 р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про кооперацію" кооперація базується на таких повних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності.

Згідно ст. 8 Закону України "Про кооперацію" статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мету створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обовязки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобовязань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення повязаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

Статут може містити інші повязані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про кооперацію" членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобовязаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Згідно ст. 16 Закону України "Про кооперацію" виконавчим органом кооператив у є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

У кооперативі, до складуякого входить менше ніж 10 членів, обирається лише і голова кооперативу.

Як було встановлено судом вище, 14.02.2011 року за № 0007608 зареєстровано статут Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд".

Згідно з пунктом 2.1. Статуту, метою створення ОСОБА_5 є задоволення житлових, економічних, соціальних та інших потреб його членів (асоційованих членів) кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, трудової участі та майна, поділу між ними ризиків, витрат від діяльності ОСОБА_5, розвитку їх самоорганізації, самоуправління самоконтролю.

Відповідно до п. 2.2. Статуту, предметом діяльності ОСОБА_5 є забезпечення житлом та/або не житловими приміщеннями членів (асоційованих членів) кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирних житлових будинків за власні кошти, а також наступної експлуатації та управління будинком.

Підпунктами 3.1.1. та 3.1.2. Статуту передбачено, що ОСОБА_5 має право одержати в установленому порядку земельні ділянки, зокрема, для будівництва та/або обслуговування житлових будинків, придбавати, орендувати та використовувати земельні ділянки, користуватися природними ресурсами у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відтак, твердження позивача про те, що ОСОБА_5 не мав права на отримання в оренду спірної земельної ділянки па підставі ст. 41 Земельного кодексу України судом відхиляються, оскільки на момент прийняття спірних рішень Березнівської міської ради ОСОБА_5 був зареєстрований у встановленому законом порядку, здійснював діяльність з метою, передбаченою його статутом.

Також позивач зазначає, що вирішуючи питання щодо надання земельної ділянки ОСОБА_5 в користування, ОСОБА_4 не перевірено організаційно-правову форму зазначеної організації, мету її створення та порядку організації діяльності відповідно до вимог ЖК Української РСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, яке знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно зі статтею 1 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Приписами частини 2 статті 144 Конституції України встановлено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 2 статті 19 КонституціїУкраїни передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та успосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно до компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань, регулювання земельних відносин.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розряджатися землями, які перебувають у державній та комунальній власності. Таке розпорядження вони здійснюють шляхом продажу земель, безоплатної передачі у приватну власність громадянам, надання їх в оренду чи передачі їх у постійне користування (ст. ст. 1, 18, 122, 123 ЗК України). Реалізовуючи зазначені повноваження, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування мають право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються або передаються в оренду чи постійне користування.

З вищенаведених норм законодавства слідує, що Березнівська міська рада при прийнятті рішення про виділення земельної ділянки керується Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним Кодексом України та іншими Законами.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про кооперацію" обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом обєднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що відповідно до, завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торгівельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Відповідно до п.3.3.1. "Державною класифікатору України класифікація організаційно-правових форм господарювання", затвердженого Наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики, віл 28.05.2004 р. № 97, який діяв на момент реєстрації ОСОБА_5, як юридичної особи, визначено, що кооператив це юридична особа, утворена фізичними та (або) юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно пунктів 1.3. 1.4. статуту ОСОБА_5, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" є обслуговуючим кооперативом за типом та житлово-будівельним за напрямом діяльності.

Відтак, твердження позивача про те, що ОСОБА_5 не є житлово-будівельним кооперативом, а є обслуговуючим судом відхиляються, оскільки найменування Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" визначає його тип та напрям діяльності відповідно до різновидностей юридичних осіб організаційно-правових форм "кооперативи".

Також позивач зазначив, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" не є суб'єктом земельних правовідносин, який має право на отримання спірної земельної ділянки у спеціальному порядку, передбаченому статтею 41 Земельного кодексу України.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 13.01.2014 року у справі № 918/1657/13 за позовом прокурора м. Рівне до Рівненської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" про визнання недійсним рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено, встановлено наступні обставини:

"Відповідно до положень статуту Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд", затвердженого рішенням установчих зборів засновників кооперативу № 1 від 07.02.2011 року метою ОСОБА_5 є задоволення житлових, економічних, соціальних та інших потреб його членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, трудової участі ти майна, поділу між ними ризиків, витрат від діяльності ОСОБА_5, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

За приписами статті 89 Цивільного кодексу України порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи. Відмова у державній реєстрації з інших мотивів (недоцільність тощо) не допускається.

З таких обставин, коли позивачем (прокурором) не подано суду доказів про скасування (анулювання, визнання недійсною, тощо) у встановленому порядку державної реєстрації Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд", а останній відповідно до мети створення, напряму діяльності та основних завдань відповідає поняттю "житлово-будівельний кооператив" у розумінні статті 6 Закону У країни "Про кооперацію", твердження прокурора про відсутність правових підстав для безоплатної передачі відповідачу земельної ділянки в порядку cm. 41 ЗК України судом визнається безпідставним.

Доказів порушення вимог чинного законодавства при ухваленні Рівненською міською радою оспорюваного рішення, порушення встановленої законом процедури прийняття рішення чи порушення прав та охоронюваних законом інтересів третіх oсiб (громади) внаслідок ухвалення рішення, суду не подано.

З огляду на зазначене, враховуючи, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" створений та у встановленому порядку зареєстрований як особа, яка відповідно до положень ст. 41 ЗК України має право на безоплатне отримання у власність або в користування земельних ділянок і відповідне рішення органу місцевого самоврядування (Рівненської міської ради) прийнято в порядку та в межах компетенції, визначеної чинним законодавством, позовні вимоги про визнання недійсним рішення Рівненської міської ради № 2275 від 26.07.2007 р., визнання недійсним акту на право власності на відповідну земельну ділянку та повернення земельної ділянки, судом визнаються необгрунтованими.".

Відповідно до ч. З ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, судом відхиляються посилання позивача на те, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" не є суб'єктом земельних правовідносин, який має право на отримання спірної земельної ділянки у спеціальному порядку, передбаченому статтею 41 Земельного кодексу України, оскільки рішенням господарського суду Рівненської області від 13.01.2014 року у справі № 918/1657/13 (яке набрало законної сили) встановлено, що ОСОБА_5 створений та у встановленому законом порядку зареєстрований, як особа яка відповідно до положень ст. 41 ЗК України має право на безоплатне отримання у власність або в користування земельних ділянок,

Також суд зазначає, що ні в прийнятих ОСОБА_4 рішеннях, ні в укладеному договорі оренди землі від 05.06.2014 р. не міститься жодного посилання на статтю 41 Земельного кодексу України, що також свідчить про необгрунтованість тверджень Прокурора.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до Закону.

Статтею 41 Земельного кодексу України та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації, Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати у власність земельні ділянки за цивільно-правовими угодами.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальний громадам сіл. селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Земельні ділянки державної власності, які передбачається використовувати для розміщення обєктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0513 знаходиться в межах населеного пункту м. Березне та перебуває у власності територіальної громади м. Березне та саме їй належить право щодо розпорядження даними земельними ділянками.

Як було встановлено судом вище, 05 червня 2014 року між ОСОБА_4 (Орендодавець) та Кооперативом (Орендар) було укладено договір оренди землі.

Пунктом 5 договору оренди землі від 05.06.2014 року передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 98 546,54 грн.

Відповідно до п. 9 Договору оренди землі від 05.06.2014 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2956,40 грн., що становить 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Пунктом 288.1. статті 288 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла станом на 05.06.2014 року, було передбачено, що підставою для нарахування орендної плані за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контрольний орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно п.п. 288.2. ст. 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в opенду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У відповідності до п.п. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 сплачує орендну плату за спірну земельну ділянку, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 2 а.с. 215-229).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини є обовязковою для застосування судами України як джерела права.

Відповідно до вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном.

Перший протокол ратифіковано Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР і з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 р., "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р., "Щокін проти України від 14.10.2010 р., "Сєрков проти України" від 07.07.2011 р., "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000 р., "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009 р., "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 р., "East/West Alliance Limited" проти України від 23.01.2014 р.) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

У позовній заяві Прокурора відсутні будь-які посилання на розмір завданої органу місцевого самоврядування шкоди, внаслідок оренди відповідачем спірної земельної ділянки.

Крім того, як було встановлено судом вище, спірний договір є оренди землі є оплатним, до бюджету Березнівської міської ради надходять кошти у вигляді орендної плати.

Отже, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини майнове право особи, може бути припинено у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

Задоволення позову якраз і свідчитиме про повне ігнорування "суспільного", "публічного" інтересу прокурором, оскільки визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення матиме своїм наслідком припинення надходження орендної плати за відповідну земельну ділянку від ОСОБА_5 на користь територіальної громади м. Березне.

При цьому в позовній заяви не зазначено, яким чином буде забезпечений суспільний інтерес, внаслідок позбавлення ОСОБА_5 права на оплатне використання земельної ділянки, на якій останній після укладення договору оренди землі від 05.06.2014 року здійснив за погодженням із ОСОБА_4 будівництво багатоквартирного житлового будинку, але тепер позбавляється права на користування та розпорядження своїм майном внаслідок визнання недійсним договору оренди землі від 05.06.2014 року та зобовязання повернути орендовану земельну ділянку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог Прокурора про визнання незаконними і скасування рішень Березнівської міської ради № 446 від 13.12.2013 р. в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі для передачі в оренду строком на 5 років Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, № 486 від 26.03.2014 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку та в частині передачі, орієнтовно площею 0,1591 га в м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови" Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівбуд" в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком на 5 років у м. Березне, вул. Станіслава Коваля, 2, площею 0,1591 га, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.06.2014 р., укладеного відповідачами та повернення земельної ділянки вартістю 165876,71 грн. за актом приймання-передачі до земель запасу та громадської забудови Березнівської міської ради.

У відповідності до пункту 3 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

Зважаючи на все вищевикладене, а також враховуючи, що Прокурором не було доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідачів, суд дійшов висновку про необґрунтованість цього позову, у звязку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 1, 12, 32-34, 43, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 01 червня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.