ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" травня 2017 р. Справа № 911/3297/16

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі:

Кабінету Міністрів України

до 1. Бучанської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС»

про визнання недійсними рішення та договору оренди земельної ділянки; витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки

за участю представників учасників процесу:

прокуратура не зявився;

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 16.02.2017 № 7-5/452;

відповідач 1 не зявився;

відповідач 2 не зявився.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (позивач) до Бучанської міської ради (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС (відповідач-2) про визнання недійсними: рішення Бучанської селищної ради № 796-25-ХХІV від 26.03.2004 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ ТІС для будівництва санаторно-курортного комплексу за адресою: селища Буча, вул. Революції, 20 і Договір земельної ділянки від 26.03.2004 та витребувати на користь держави з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС земельну ділянку площею 4,8 га з кадастровим номером :01:086:0010, що розташована за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Революції, 20.

В обґрунтування заявленого позову, прокурор та позивач посилаються на те, що рішення Бучанської селищної ради від 26.03.2004 року № 796-25-XXIV, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 4,8 га для будівництва санаторно-оздоровчого комплексу за адресою: селище Буча, вул. Революції, 20 є незаконним і прийнятим Бучанською селищною радою з перевищенням повноважень, оскільки вказана земельна ділянка, на їх думку, на момент виділення належала до земель лісогосподарського призначення і не могла бути передана у користування для будівництва.

Разом з тим, відовідач-1 проти поданого позову заперечує, неодноразово наголошуючи на тому, що земельна ділянка, яка є предметом спору у даній справі, належить до земель житлової та громадської забудови міста Буча, а тому на момент прийняття спірного рішення Бучанська міська рада діяла в межах, наданих їй повноважень. Вказані твердження відповідача-1 ґрунтуються на поданих ним доказах, зокрема, Генеральному плану селища Буча, картографічними матеріалами, рішенням виконкому Київської облради 1968 року, рішенням Київоблради 2004 року про встановлення меж окремих населених пунктів.

На підставі ухвали від 24.04.2017 розгляд справи було призначено на 16.05.2017.

12.05.2017 на адресу суду від відповідача-1 надійшло клопотання про застосування строків позовної давності, у звязку з її пропуском та клопотання про призначення земельно-технічної експертизи з метою встановлення факту щодо належності чи неналежності спірної земельної ділянки, площею 4,8 га, до земель лісогосподарського призначення. Також у вказаному клопотанні ним були запропоновані питання для здійснення експертного дослідження.

Присутні в судовому засіданні представники прокуратури та позивача проти поданих клопотань заперечували; прокурор просив надати час для підготовки письмових заперечень.

Ухвалою суду 16.05.2017 розгляд справи було відкладено на 30.05.2017.

30.05.2017 через канцелярію суду прокурором подані заперечення на клопотання відповідача-1, які залучені до матеріалів справи.

Зокрема, заперечуючи проти призначення експертизи, прокурор вказує на наявність в матеріалах справи доказів з того приводу, що спірна земельна ділянка входить до земель лісогосподарського призначення, а тому підстав для призначення експертизи немає.

В судове засідання зявився представник позивача, який усно заперечив проти призначення судової експертизи. Інші учасники провадження в судове засіданні не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд перейшов до розгляду клопотання відповідача-1 про призначення у справі № 911/3297/16 судової експертизи, та дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне:

Згідно ч.1, 3 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012 № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Виходячи із змісту позовних вимог, на думку прокурора, рішення Бучанської міської ради від 796-25-ХХІV від 26.03.2004, яким затверджено ТОВ «ТІС» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 4,8 га для будівництва санаторно-курортного комплексу в селищі Буча по вулиці Революції, 20 в оренду є незаконним і прийнятим Бучанською міською радою з перевищенням повноважень, оскільки вказана земельна ділянка на момент виділення належала до земель лісогосподарського призначення і не могла бути відведена в оренду для житлової та громадської забудови.

Як зазначає відповідач-1, позиція прокурора ґрунтується на тому, що Бучанська лісогосподарська установа, станом на 2002 рік обслуговувала 890 га земель, у складі яких і знаходилась спірна земельна ділянка. Разом з тим, згідно з офіційної державної статистичної звітності з кількісного обліку земель за формою 6-зем, станом на 01.01.2002 Бучанська лісогосподарська установа (Бучанській лісгосп) обслуговувала згідно з поданою звітністю 252,9 га земель в межах селища Буча. Зважаючи на вказану обставину, виникає питання, за рахунок яких земель здійснювалось виділення спірної земельної ділянки і існує обґрунтований сумнів, що таке виділення взагалі відбувалось із земель лісогосподарського призначення.

За словами відповідача-1, рішенням Київської обласної ради від 22.10.2004 «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області», затверджено межі населеного пункту селища Буча в розмірі 2658,1362 га. Проект землеустрою, який затверджений даним рішенням, отримав позитивні висновки компетентних державних органів земельних ресурсів, містобудування та архітектури, а також позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації. Згідно вказаного проекту, територія 890 га повністю входила до меж селища і відносилась до категорії земель житлової та громадської забудови.

Таким чином, згідно з затвердженої містобудівної документації, спірна земельна ділянка призначена саме для містобудівних потреб, а не є лісом І категорії, як зазначає прокурор.

Враховуюче викладене, вбачається, що існують суперечності між поданими прокурором та відповідачем-1 доказами щодо належності чи неналежності спірної земельної ділянки, площею 4,8 га до земель лісогосподарського призначення, для усунення яких необхідні спеціальні знання кваліфікованого експерта в галузі проведення земельно-технічних експертиз.

Згідно з п. 1.2.2 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з видів експертизи є інженерно-технічна експертиза, яка включає в себе земельну-технічну та експертизу з питань землеустрою.

Враховуючи положення ст. 41 ГПК України та взаємну суперечливість наявних у справі доказів, з метою встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування та потребує спеціальних знань, суд приходить до висновку про призначення у справі судової експертизи з питань землеустрою, проведення якої доручає Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Частиною 2 ст. 41 ГПК України, учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи (п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012 № 4)

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, на даній стадії розгляду справи, покласти на відповідача-1 - Бучанську міську раду Київської області.

Керуючись ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Призначити у справі № 911/3297/16 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. Винести на вирішення експертизи наступне питання:

- чи знаходилась земельна ділянка, з кадастровим номером :01:086:0010, площею 4,8 га., що розташована на території міста Буча Київської області, станом на момент її відведення і на даний час в межах (у складі) земель лісогосподарського призначення?

3. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати на проведення експертизи на даній стадії розгляду справи покласти на відповідача 1 - Бучанську міську раду Київської області (08290, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 12, ).

5. По закінченню проведення експертизи висновок експерта разом з матеріалами справи №911/3297/16, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, подати господарському суду Київської області.

6. Копію ухвали надіслати сторонам у справі та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, разом з матеріалами справи № 911/3297/16 (03680, м. Київ, вул. Смоленська,6).

Суддя О.В. Щоткін