ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р.Справа № 922/1144/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабзбут" (м. Запоріжжя)
до ПАТ "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" (м. Харків)
про стягнення 44611,50 грн.,
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу в розмірі 34000,00 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за 6 місяців за період з 29.04.2016 р. по 29.10.2016 р. в розмірі 5620,71 грн., 3% річних від суми заборгованості за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. - 938,96 грн. та інфляційні нарахування за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в розмірі 4051,83 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по оплаті отриманого товару за договором поставки №19/01-1 ПС від 19.01.2016 р.

Ухвалою суду від 07.04.2017 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.04.2017 р. о 12:00 год.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення штрафних санкцій, оскільки ним було здійснено частково оплату за поставлений товар, але за даними бухгалтерського обліку відповідача сума заборгованості перед позивачем різниться.

24.04.2017 р. розгляд справи був відкладений на 15.05.2017 р. через неявку представника позивача та не надання позивачем витребуваних судом документів.

15.05.2017 р. представник позивача з'явився у судове засідання, але знову не надав витребувані судом документи, через що розгляд справи був відкладений на 29.05.2017 р. о 11:30 год.

Позивач надав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, в зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні 29.05.2017 р., з огляду на необхідність відбути у відрядження до м. Києва на період з 22.05.2017 р. по 05.06.2017 р.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, як необґрунтоване, оскільки позивач не надав доказів відсутності можливості забезпечити явку уповноважених представників для участі у призначеному до розгляду судовому засіданні.

Позивач знову не надав витребувані судом документи та пояснень щодо наявності поважних причин їх ненадання. В зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

19.01.2016 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки №19/01-1 ПС (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити харчову сировину (надалі - товар) в кількості, асортименті та по цінам, вказаним в узгоджених сторонами специфікаціях та накладних, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.2 договору постачальник здійснює поставку товару протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання заявки від покупця. В заявці вказується асортимент, кількість, ціна товару та дата його поставки.

Згідно з п. 2.3 договору асортимент, ціна та інші характеристики товарів, що постачаються, остаточно визначаються у товарних (товарно-транспортних) накладних, які мають відповідати замовленню. Відступлення у накладній від змісту замовлення допускається тільки за письмовою згодою покупця.

Пунктом 4.3 вказаного договору сторони визначили, що розрахунок за товар, поставлений за цим договором, здійснюється в безготівковій формі в українській валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, через установу банку згідно із правилами передбаченими чинним законодавством України для безготівкових розрахунків, протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту поставки товару. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній, яка підтверджує отримання товару покупцем.

Позивач виконав свої зобовязання щодо поставки товару у повному обсязі, поставивши відповідачу товар на загальну суму 167995,00 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних №166 від 22.01.2016 р. на суму 47000,00 грн., №21 від 04.02.2016 р. на суму 63750,00 грн., №139 від 22.02.2016 р. на суму 47000,00 грн., №154 від 23.02.2016 р. на суму 5355,00 грн. та №50 від 08.04.2016 р. на суму 4890,00 грн.

Відповідач частково оплатив отриманий товар, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.21-82) на загальну суму 133995,00 грн.

Як свідчать матеріали, відповідач не оплатив решту отриманого товару у встановлений договором строк.

Таким чином, заборгованість відповідача по оплаті отриманого товару за договором поставки №19/01-1 ПС від 19.01.2016 р. становить 34000,00 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості у строки, встановлені договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 8.3 договору сторони визначили, що покупець за порушення терміну, визначеного у п. 4.3 цього договору, зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період з 29.04.2016 р. по 29.10.2016 р. в сумі 5620,71 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в сумі 938,96 грн. та інфляційні за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в сумі 4051,83 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором поставки №19/01-1 ПС від 19.01.2016 р. в сумі 34000,00 грн., пені за період з 29.04.2016 р. по 29.10.2016 р. в сумі 5620,71 грн., 3% річних за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в сумі 938,96 грн. та інфляційних за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в сумі 4051,83 грн. або будь-яких обґрунтованих заперечень.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що ним було здійснено частково оплату за поставлений товар, але за даними бухгалтерського обліку відповідача сума заборгованості перед позивачем різниться, суд вважає безпідставними, оскільки відповідач не надав господарському суду доказів на підтвердження викладеного у відзиві.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

Суд двічі відкладав розгляд справи через ненадання позивачем витребуваних судом документів без поважних причин.

Таким чином, ухилення позивача від виконання вимог суду носить систематичний характер.

Не може бути визнана поважною причиною не надання позивачем витребуваних судом документів те, що представник позивача перебував з 22.05.2017 р. по 05.06.2017 р. у відрядженні, оскільки це об'єктивно не заважало ніяким чином вчасно надати суду витребувані документи.

Враховуючи систематичне невиконання позивачем вимог господарського суду про надання витребуваних ухвалами господарського суду документів, відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в доход Державного бюджету України штраф за ухилення від вчинення дій, покладених на нього господарським судом, в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" (61029, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 129. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабзбут" (69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 40, офіс 223. Код ) заборгованість за договором поставки №19/01-1 ПС від 19.01.2016 р. в сумі 34000,00 грн., пеню за період з 29.04.2016 р. по 29.10.2016 р. в сумі 5620,71 грн., 3% річних за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в сумі 938,96 грн., інфляційні за період з 29.04.2016 р. по 31.03.2017 р. в сумі 4051,83 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабзбут" (69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 40, офіс 223. Код ) в доход Державного бюджету України штраф за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом, в сумі 340,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_1