РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017Справа №910/7077/17
За позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»

до Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк»

про стягнення 21 617,54 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача Юрченко А.В. (дов. від 16.02.2017);

від відповідача Ходун В.В. (дов. №5 від 23.01.2017).

встановив :

28.04.2017 Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про стягнення заборгованості по переказу інкасованих коштів в сумі 21 370,00 грн. та 3% річних в розмірі 247,54 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем у порушення умов договору на послуги з інкасації ПТКС банківських установ та на отримання готівкових коштів у національній валюті №62/Пб від 16.11.2016 здійснено самовільне утримання грошових коштів у розмірі 21 370,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.05.2017 порушено провадження по справі №910/7077/17, розгляд справи призначено на 25.05.2017.

17.05.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

25.05.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а також відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що факт віднесення ПАТ Банк «ТРАСТ» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації давав підстави вважати, що банк не виконає своєчасно свої зобов'язання перед відповідачем щодо оплати за надані послуги інкасації, у зв'язку з чим відповідачем 07.12.2016 було утримано належну суму винагороди за надані послуги з інкасації в розмірі 21 370,00 грн. із суми, що підлягала перерахуванню на рахунок ПАТ Банк «ТРАСТ» згідно договору №62/Пб від 16.11.2016, різниця в сумі 35,00 грн. у встановленому порядку була перерахована на рахунок позивача.

У судове засідання 25.05.2017 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

16.11.2016 між Публічним акціонерним товариством «Айбокс Банк» (далі - відповідач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» було укладено договір на послуги з інкасації ПТКС банківських установ та на отримання готівкових коштів у національній валюті №62/Пб, відповідно до п.1.1 якого на умовах договору, виконавець власними силами і засобами бере на себе зобов'язання надавати послуги з інкасації програмно-технічних комплексів самообслуговування (долі - ПТКС) замовника з подальшою передачею інкасованої готівки замовнику на умовах даного договору (далі - послуги), а замовник зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги у визначених договором розмірах і термінах (строках) та виконувати інші свої зобов'язання, визначені договором, в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2 договору виконавець власними силами і засобами надає послуги з інкасації програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі ПТКС) замовника протягом дня за зазначеними в заявці (додаток №6 до цього договору) адресами, згідно з додатком №1 до цього договору.

Виконавець доставляє готівку з ПТКС замовника до власної каси (п. 1.3 договору).

За умовами п.1.4 договору відповідно до чинного законодавства України та на умовах цього договору, виконавець отримує готівку у замовника шляхом отримання її у власність, доставленої з ПТКС замовника, здійснює перерахунок готівки, з подальшим переказом замовнику грошових коштів у безготівковій формі, в сумі отриманої готівки на зазначений в додатку №10 до цього договору рахунок замовника.

Право власності на готівку переходить від замовника до виконавця в момент зарахування грошових коштів у безготівковій формі в сумі отриманої виконавцем готівки на зазначений в додатку №10 до цього договору рахунок замовника (п.1.5 договору).

Послуги надаються виконавцем у погодженні з замовником дні та години щоденно (п.1.6 договору).

Замовник зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги у визначених договором розмірах і термінах (строках) та виконувати інші свої зобов'язання, визначені договором, в повному обсязі (п. 1.7 договору).

Відповідно до п. 2.1.8 договору виконавець зобов'язується прийняти доставлену інкасаторами виконавця з ПТКС замовника в касу виконавця готівку, здійснити її перерахунок та своєчасно переказати грошові кошти у безготівковій формі в сумі отриманої готівки на рахунок замовника не пізніше 16:00 наступного банківського дня від дня доставки готівки до каси виконавця. Зобов'язання виконавця з переказу грошових коштів у безготівковій формі в сумі отриманої готівки на рахунок замовника вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів в сумі отриманої виконавцем готівки на рахунок замовника, який зазначений у додатку №10 до цього договору.

Порядок оплати позивачем за надані відповідачем послуги з інкасації передбачений розділом 4 договору.

Вартість надання послуг виконавцем визначається тарифом, який встановлюється у розмірі 70,00 грн. без ПДВ, за кожний інкасований ПТКС (заїзд). Послуги не є об'єктом оподаткування ПДВ згідно п.п. 196.1.5, п.196.1 ст. 196 Податкового кодексу України (п.4.1 договору).

Згідно з п. 5.8 договору у випадку порушення виконавцем передбаченого п. п. 2.1.8 п.2.1 цього договору строку переказу грошових коштів у безготівковій формі в сумі отриманої готівки на рахунок замовника більше ніж на 5 банківських днів, замовник має право, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення на адресу виконавця, зазначену в реквізитах виконавця в цьому договорі, вимагати від виконавця повернення йому готівки. З моменту отримання виконавцем письмового повідомлення від замовника про повернення йому готівки, виконавець зобов'язаний повернути замовнику готівку протягом 3 банківських днів.

Договір укладено строком на 12 місяців і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. У випадку неотримання за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору однією з сторін повідомлення про припинення строку дії договору, договір вважається продовженим на тих же умовах на наступні 12 місяців (п. 7.1 договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили адреси та номери ПТКС замовника.

06.12.2016 відповідач здійснив інкасацію ПТКС №73711, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 10 на суму 21 405,00 грн., що підтверджується чеком виїмки грошових коштів від 06.12.2016 за номером штрихкоду 1P61Z3M83O7.

Таким чином, відповідно до умов договору, зокрема, п. 2.1.8 договору, інкасована сума грошових коштів підлягала доставці в касу відповідача та перерахуванню у безготівковій формі на рахунок позивача не пізніше 16:00 наступного банківського дня від дня доставки інкасованих готівкових коштів до каси відповідача.

Проте, 07.12.2016 відповідач перерахував позивачу з інкасованої суми (21 405,00 грн), лише 35,00 грн.

09.02.2017 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу вих. № 251 від 07.02.2017 про усунення порушення, відповідно до якого позивач вимагав повернути йому протягом 3 банківських днів з дня отримання даної вимоги належні йому грошові кошти у розмірі 21 370,00 грн. та сплатити пеню у розмірі 1 016,40 грн., у відповідь на яку відповідач направив лист №539БТ/12-б/б-01 від 14.02.2017, у якому визнав факт неперерахування інкасованих коштів в сумі 21 370,00 грн, проте посилався на те, що вказані дії були ним вчинені через можливість невиконання позивачем договірних зобов'язань у зв'язку із запровадженням у нього тимчасової адміністрації.

06.12.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалено рішення №2699 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Банк «ТРАСТ».

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.12.2016 № 480 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку» запроваджено процедуру ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» строком на два роки з 30.12.2016 по 29.12.2018 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 29.12.2016 №559-рш, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №3085 від 30.12.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем самовільно утримано грошові кошти у розмірі 21 370,00 грн., що не передбачено ні нормами діючого законодавства, ні вимогами укладеного між сторонами договору, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по переказу інкасованих коштів в сумі 21 370,00 грн. та 3% річних в розмірі 247,54 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.1.8 договору виконавець зобов'язується прийняти доставлену інкасаторами виконавця з ПТКС замовника в касу виконавця готівку, здійснити її перерахунок та своєчасно переказати грошові кошти у безготівковій формі в сумі отриманої готівки на рахунок замовника не пізніше 16:00 наступного банківського дня від дня доставки готівки до каси виконавця. Зобов'язання виконавця з переказу грошових коштів у безготівковій формі в сумі отриманої готівки на рахунок замовника вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів в сумі отриманої виконавцем готівки на рахунок замовника, який зазначений у додатку №10 до цього договору.

06.12.2016 відповідач здійснив інкасацію ПТКС №73711, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 10 на суму 21 405,00 грн., що підтверджується чеком виїмки грошових коштів від 06.12.2016 за номером штрихкоду 1P61Z3M83O7, проте 07.12.2016 відповідач перерахував позивачу з інкасованої суми (21 405,00 грн), лише 35,00 грн.

Згідно з п. 5.8 договору у випадку порушення виконавцем передбаченого п. п. 2.1.8 п.2.1 цього договору строку переказу грошових коштів у безготівковій формі в сумі отриманої готівки на рахунок замовника більше ніж на 5 банківських днів, замовник має право, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення на адресу виконавця, зазначену в реквізитах виконавця в цьому договорі, вимагати від виконавця повернення йому готівки. З моменту отримання виконавцем письмового повідомлення від замовника про повернення йому готівки, виконавець зобов'язаний повернути замовнику готівку протягом 3 банківських днів.

09.02.2017 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу вих. № 251 від 07.02.2017 про усунення порушення, відповідно до якого позивач вимагав повернути йому протягом 3 банківських днів з дня отримання даної вимоги належні йому грошові кошти у розмірі 21 370,00 грн. та сплатити пеню у розмірі 1 016,40 грн., у відповідь на яку відповідач направив лист №539БТ/12-б/б-01 від 14.02.2017, у якому визнав факт неперерахування інкасованих коштів в сумі 21 370,00 грн, проте посилався на те, що вказані дії були ним вчинені через можливість невиконання позивачем договірних зобов'язань у зв'язку із запровадженням у нього тимчасової адміністрації.

Суд зазначає, що умовами договору не передбачено право відповідача здійснювати будь-які утримання з грошових коштів позивача, що були інкасовані відповідачем, крім того вказаним договором не передбачено й можливості зарахування зустрічних вимог в односторонньому порядку, без згоди на те позивача.

Відповідно до п. 5.1 договору відповідальність виконавця перед замовником за цілісність та схоронність про інкасованої готівки починається з часу (початку) інкасації ПТКС замовника та припиняється з моменту здачі її в установленому порядку до каси замовника.

Згідно з п. 5.2 договору у разі витрати касет з готівкою замовника, виконавець несе матеріальну відповідальність перед замовником згідно з чинним законодавством України у розмірі, зазначеному в чеку інкасації ПТКС, але не вище фактичного розміру втраченої готівки.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно утримано грошові кошти у розмірі 21 370,00 грн., що не передбачено ні нормами діючого законодавства, ні вимогами укладеного між сторонами договору, а тому вказані грошові кошти підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 247,54 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, а тому вказані суми нарахувань підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачем розмірі.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості по переказу інкасованих коштів в сумі 21 370,00 грн. та 3% річних в розмірі 247,54 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А, код 21570492) на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, код 35371070) заборгованість у розмірі 21 370 (двадцять одну тисячу триста сімдесят) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 247 (двісті сорок сім) грн. 54 коп. та 1 600 (одну тисячу шітсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 30.05.2017.

Суддя В.О. Демидов