ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Справа № 918/1114/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого,

Катеринчук Л.Й., Ткаченко Н.Г.,

за участю представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Сарненський КХП" Тихончука Л.Х.

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.2017

та ухвалу господарського суду Рівненської області від 06.12.2016

у справі №918/1114/16 господарського суду Рівненської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна

торгова фірма "Едланд"

до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат

хлібопродуктів"

про скасування рішення Третейского суду

встановив:

Ухвалою господарського суду Рівненської області (суддя Горплюк А.М.) від 06.12.2016 року у справі №918/1114/16 відмовлено у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про скасування рішення Третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06 червня 2012 року у справі №01/1/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" заборгованості в сумі 8 853 159,99 грн., відсотки річні в сумі 2 905 687,87 грн., інфляційні втрати в сумі 3 224 677,31 грн., всього 14 980 525,17 грн. - в частині стягнення заборгованості по кредитному договору №010/03/07 від 18 січня 2002 року на загальну суму 320 026,30 грн. та нарахованих на дану суму 3% річних у сумі 62 576,10 грн. та інфляційних втрат у сумі 526366,72 грн., всього 908969,12 грн.; рішення Третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06 червня 2012 року по справі №01/1/12 було залишено без змін.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 (колегія суддів у складі: Мамченко Ю.А. (головуючий), Юрчук М.І., Саврій В.А.) ухвалу господарського суду Рівненської області від 06.12.16 року у справі №918/1114/16 залишено без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - без задоволення.

У касаційній скарзі ліквідатор Відкритого акціонерного товариства "Сарненський КХП" Тихончук Л.Х. просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 та рішення господарського суду Рівненської області від 06.12.2016 та прийняти нове рішення яким заяву про скасування рішення Третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06 червня 2012 року у справі №01/1/12 задовольнити, пославшись на порушення та невірне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді Куровського С.В., розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, 16.05.2012 року Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" укладено Третейську угоду, відповідно до пункту 1 якої, спір про стягнення заборгованості в розмірі 8 853 159 грн. 99 коп., відсотки річних від простроченої суми - 2 902 687 грн. 87 коп., інфляційні втрати - 3 224 677 грн. 31 коп., який виник між Сторонами на підставі кредитного договору № 010/03/07, укладеного 17.08.2002 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 23.09.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", кредитного договору № 010/03/142, договору про відступлення права вимоги, укладеного 23.09.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору про відступлення права вимоги, укладеному 03.04.2006 року між Чернігівським територіальним дочірнім підприємством Українського концерну спільних підприємств "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 01.06.2006 року Чернігівським територіальним дочірнім підприємством Українського концерну спільних підприємств "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору поставки, укладеному 10.08.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеному 30.07.2007 року між Комунальним підприємством "Екосервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору переведення боргу, укладеному 05.12.2007 року між Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору про відступлення права вимоги, укладеному 13.01.2006 року між Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеному 01.06.2006 року між Дочірнім підприємством "Рокитніський хлібоприймальний пункт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеному 21.06.2006 року між Державним підприємством "Торговий дім "Хлібодар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору поставки, укладеному 25 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеному 10.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профілакторій "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", передається на вирішення до Третейського суду при Товарній біржі "Західноукраїнська", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Поштова, 2, оф. 8.

Рішенням Третейського суду при Товарній біржі "Західноукраїнська" від 06.06.2012 року у справі №01/1/12 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про стягнення коштів задоволено, та присуджено до стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" заборгованість в сумі 8 853 159 грн. 99 коп., відсотки річні в сумі 2 902 687 грн. 87 коп., інфляційні втрати в сумі 3 224 677 грн. 31 коп., всього стягнути 14 980 525 грн. 17 коп.

Відповідно до статті 122-4 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Статтею 122-5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Дійшовши до висновку про те, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою та не виходить за межі третейської угоди від 16.05.2012 року господарський суд Рівненської області в ухвалі від 06.12.2016 року, яку підтримав Рівненський апеляційний господарський суд у постанові від 22.02.2017 року, відмовив у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про скасування рішення Третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06.06. 2012 року у справі №01/1/12.

Не погоджуючись із висновками попередніх судових інстанцій колегія суддів Вищого господарського суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому Законом України "Про третейські суди", для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. Третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (стаття 2 Закону України "Про третейські суди").

Згідно з статтею 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

За приписами частини 7 статті 12 Закону України "Про третейські суди", у разі недодержання правил, передбачених цією статтею третейська угода є недійсною.

Отже, єдиною обов'язковою умовою для розгляду спору в третейському суді є наявність третейської угоди між сторонами.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п'ята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Одним зі способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

У ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судами обох інстанцій встановлено, що предметом третейської угоди від 16.05.2012 року є спір про стягнення заборгованості в розмірі 8 853 159 грн. 99 коп., відсотків річних від простроченої суми в розмірі 2 902 687 грн. 87 коп., інфляційних втрат в розмірі 3 224 677 грн. 31 коп., який виник між Сторонами, зокрема, на підставі кредитного договору №010/03/07, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 23.09.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд".

При цьому, судами встановлено, що Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" в тексті третейської угоди від 16.05.2012 року вказано дату кредитного договору №010/03/07 - "17 вересня 2002 року", тоді як в оскаржуваному рішенні третейського суду дата зазначена "18 січня 2002 року" та зроблено висновок, що ці розбіжності є опискою.

Статтею 213 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину може бути витлумачено стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Отже, спір про тлумачення третейської угоди від 16.05.2012, за наявності спору між сторонами про обсяг тлумачення такої угоди і її окремих положень та встановлення ймовірних описок в тексті третейської угоди, може розглядатись в порядку позовного провадження згідно ст. ст. 16, 213 Цивільного кодексу України та не може розглядатись згідно глави XIV-1 ГПК України

З огляду на наведену норму та встановлені у даній справі обставини, судами попередніх інстанцій безпідставно не було прийнято до уваги посилання заявника на те, що кредитний договір №010/03/07 від 18.01.2002 року не був предметом третейської угоди від 16.05.2012 року, та здійснено тлумачення третейської угоди з висновком про наявність технічної помилки допущеної Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" при укладенні третейської угоди.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду, шляхом зазначення іншої дати кредитного договору.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та ухвала місцевого суду підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а справа направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Сарненський КХП" Тихончука Л.Х. задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 та ухвалу господарського суду Рівненської області від 06.12.2016 у справі №918/1114/16 скасувати.

Справу №918/1114/16 передати на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.