ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" червня 2017 р.Справа № 924/412/17

Господарський суд Хмельницької області у складі cудді Гладія С.В., розглянувши матеріали за позовом публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський район електромереж м. Кам'янець-Подільський, Хмельницької області

до комунального підприємства "Міськтепловодоенергія" м. Кам'янець-Подільський, Хмельницької області

про стягнення 491039,57 грн. з яких 112080,81 грн. 3% річних, 75333,59 грн. пені та 303625,17 грн. нарахувань інфляції

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №197 від 26.12.2016р.

відповідач: ОСОБА_2 за довіреністю №01-10/7 від 04.01.2017р.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача 491039,57 грн. з яких 112080,81 грн. 3% річних, 75333,59 грн. пені та 303625,17 грн. нарахувань інфляції відповідно до договору про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам субєктам підприємницької діяльності №20 від 16.02.2010р.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти позову заперечує. Посилається на те, що 24.06.2014 року між сторонами у справі, ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, ОСОБА_3 фінансів Хмельницької облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Кам'янець-Подільської міської ради було укладено договір №2/3 ОД про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 29.01.2014 року №30.

За умовами вказаного договору КП «Міськтепловоденергія» взяло на себе зобов'язання перерахувати ПАТ «Хмельницькобленерго» 1966580,63 грн. для погашення заборгованості за спожиту електроенергію у 2013-2014 роках згідно з договором від 16.02.2010 року №20.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 10 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні після отримання їх з державного бюджету.

Відповідач виконав умови договору про організацію взаєморозрахунків на користь позивача 1 966 580,63 грн.

В подальшому 18.09.2015 року між сторонами у справі, ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, ОСОБА_3 фінансів Хмельницької облдержадміністрації, ДП «Енергоринок», ПАТ «Центренерго». було укладено договір №375Е/169 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 року №375.

За умовами вказаного договору КП «Міськтепловоденергія» взяло на себе зобов'язання перерахувати ПАТ «Хмельницькобленерго» 2 145 646,43 грн. для погашення заборгованості за спожиту електроенергію у липні, серпні 2015 року згідно з договором від 16.02.2010 року №20.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 11 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні після отримання їх з державного бюджету.

Уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за електроенергію, поставлену згідно договору № 20 від 16.02. 2010 р.

Таким чином, застосування штрафних санкцій, передбачених договором про постачання електричної енергії, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, можливе дише у разі порушення відповідачем порядку і строків оплати, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до ст. 7 Господарського кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 12 ГК України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсація, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно де цього Кодексу та інших законів.

"Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, . послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України та ПАТ "Укртрансгаз (далі - субвенція) (п. 1 Порядку).

Відповідно до п. п. 2.1-2.3 зазначеного Порядку постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 (із змінами), складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а у разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, відповідним головним фінансовим управлінням. Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами за підписами керівників Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим, відповідних головних фінансових управлінь та постачальників і транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - головні управління Державної казначейської служби України). Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках.

Розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг), відкриті в органах Державної казначейської служби України, а у разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку (п. 2.7).

З огляду на це, запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (далі - ПЕК), визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (Постанова КМУ № 20 від 11.01.2005 р.),, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з теплопостачанням, водопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг.

Фактично, визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, шляхом прийняття, зокрема, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Закону про державний бюджет на відповідний рік, нормами яких передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, та інших законодавчих актів, на виконання яких, у свою чергу, було прийнято підзаконні нормативні акти і, зокрема, згадану вище Постанову КМУ № 20 від 11.01.2005 р.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки.

Тому, при визначенні обсягу грошових зобов'язань, до яких слід застосовувати норми того чи іншого законодавства, суд повинен виходити з величини компенсації, яку перераховано за рахунок державного бюджету. (Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.07.2016 року № 924/13/16.)

Таким чином, при прийнятті рішення має обов'язково враховуватись те, що розрахунок за надані послуги здійснений відповідачем за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи позовної заяви та розрахунку споживання та оплати за активну електроенергію позивачем було поставлено електроенергії на загальну суму 30 280 748 грн. 04 коп. При цьому, 25 655 598 грн. 60 коп., було погашено згідно постанови КМУ №20, а решта згідно договорів про взаєморозрахунки за 2014 - 2015 рік, а також власними коштами підприємства. Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи зведеними реєстрами погашення заборгованості по наданих пільгах та субсидіях.

30 листопада 2016 р. набрав чинності Закон України № 1730-УШ від 03.11.2016 р. «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Згідно ч.2 ст. 7 даного Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Таким чином, оскільки відповідач погасив заборгованість за отриману від позивача згідно договору №20 електричну енергію до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», в силу абзацу другого ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, ч. З ст. 7 названого Закону у позивача виникло зобов'язання утриматись від нарахування відповідачу пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань на дану заборгованість, а у відповідача виникло право вимоги виконання даного обов'язку позивачем.

Враховуючи те, що розрахунок за поставлену електричну енергію відбувся у порядку і строки, встановлені договорами про взаєморозрахунки, а також у відповідності до Постанови КМУ №20, а також виходячи з положень частини 3 статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» правові підстави, для стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань, відсутні. А тому просить в позові відмовити.

Крім того, представником відповідача подано клопотання про залучення третіх осіб, в якому останній просить залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації та Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

В поданому обґрунтуванні до клопотання про залучення третіх осіб відповідач вказує, що розрахунки між суб'єктами ринку електроенергії за відпущену електроенергію, поставлену населенню, яке має пільги та отримує житлові субсидії, здійснюються відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (далі - Порядок № 20), Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України 03 серпня 2015 року № 493/688, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2015 р. за № 1007/27452 (далі - наказ), шляхом підписання всіма учасниками розрахунків актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі -акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу. Іншого джерела, ніж кошти державного бюджету, для розрахунку за електричну енергію, використану для надання послуг цій категорії населення, не існує.

Згідно пунктів 2.1, 2.2. та 2.3 Наказу №493/688 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію» постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів.

В подальшому зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів.

Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Враховуючи вищевикладене, для об'єктивного вирішення спору необхідно визначити величину грошових зобов'язань за спірним договором, яку було перераховано за рахунок державного бюджету, та на яку поширюються норми бюджетного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Суд, вважає за необхідне в порядку ст. 27 ГПК України залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 фінансів Хмельницької облдержадміністрації, (м. Хмельницький, майдан Незалежності, ОСОБА_4) та Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Соборна,70).

Відповідно до ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи на іншу дату в межах строків, передбачених ст.69 ГПК України, якщо з якихось обставин спір не може бути вирішений в даному судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, для повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, а також у зв'язку із залученням третіх осіб, суд вважає за доцільне розгляд справи відкласти.

Керуючись ст. ст.27, 77, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- ОСОБА_3 фінансів Хмельницької облдержадміністрації, (м. Хмельницький, майдан Незалежності, ОСОБА_4)

- Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Соборна,70).

Розгляд справи №924/412/17 відкласти на 11:00 "15" червня 2017 р..

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, зал № 317.

Зобов'язати позивача надіслати третім особам копію позовної заяви із доданими до неї документами та докази надіслання надати суду.

Третім особам надати письмову позицію з приводу заявлених позовних вимог.

Викликати в судове засідання повноважних представників сторін (з довіреностями та документами, що посвідчують особу).

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (32300, м. Кам'янець - Подільський, Голосіївське шосе,8)

3 - відповідачу (32300, м. Кам'янець - Подільський, вул. Тімірязєва,123)

4- третій особі - ОСОБА_3 фінансів Хмельницької облдержадміністрації, (м. Хмельницький, майдан Незалежності, ОСОБА_4) (реком. з повід.)

5- третій особі - Головному управлінню Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Соборна,70) (реком. з повід.)