РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017Справа №910/7717/17
За позовом Комунального підприємства "Таращаводоканал"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-АРМАТУРА"

Про стягнення боргу 52 080 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Мозговий М.І. (дов. № 97 вфд 15.05.2017)

Бондаренко Я.О. (дов. №96 від 15.05.2017)

від відповідачів: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому 06.06..2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

13.05.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Таращаводоканал" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-АРМАТУРА" (надалі - відповідач) про стягнення боргу 52 080 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/7717/17, розгляд справи призначено на 24.05.2017.

В судове засідання, призначене на 24.05.2017, представник позивача з'явився, подав додаткові докази по справі.

В судове засідання, призначене на 24.05.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 розгляд справи відкладено на 06.06.2017.

В судове засідання, призначене на 24.05.2017, представник позивача з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 24.05.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між КП «Таращаводоканал» та ТОВ «НВП» САБ-АРМАТУРА» було укладено договір поставки товару №09/03 від 09 березня 2016р. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до договору Відповідач (Постачальник) зобов'язується поставити та передати у власність Позивача (Покупець), Продукцію визначену у п.2.1 цього договору (надалі іменується «продукція»), а саме лічильники холодної води марки JIK-15 з механічним комплектом, а Покупець прийняти та оплатити Продукцію в асортименті , кількості та за цінами. Вартість однієї одиниці Продукції складає 116,67 грн. без ПДВ. Вартість однієї одиниці Продукції з ПДВ складає 140,00 грн. Згідно накладної №669 від 14 березня 2016 року, котра оплачена покупцем у повному обсязі, передбачено поставку лічильників холодної води марки ЛK-15 в кількості 500 шт. на загальну суму 70 000,00 грн. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 названого кодексу).

Проте за твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, відповідач свої зобов'язання по договору виконав частково, поставивши позивачу лічильники у загальній кількості 128 шт., що підтверджується наданими деклараціями про прийняття вантажу від 15.04.2016р. та від 04.08.2016, а також наявною у матеріалах справи відповіддю на претензію від 30.11.2016 р.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № 281 від 31.10.2016, відповіддю на претензію вих. №1 від 30.11.2016 було визнано наявність заборгованості перед позивачем.

Позивачем вказано, а відповідачем жодним чином не спростовано, що станом на дату подання позовної заяви, відповідачем не поставлено позивачу лічильників в кількості 372 штуки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконав внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 52080 грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо повернення грошових коштів відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 830 283 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП»САБ- АРМАТУРА» (04655, м. Київ, вул. Глибочицька буд.72, офіс 303 ) на користь Комунального підприємства «Таращаводоканал» (09501, м. Тараща,вул. Володимира Великого,38; ) суму коштів в розмірі 52 080 грн. та 1 600 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 09.06.2017

Суддя М.О. Лиськов