ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"31" травня 2017 р.Справа № 4/3-Б-10

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В. при секретарі Мазій І.А., розглянувши матеріали справи

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, м.Деражня Хмельницької області

про банкрутство Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області

(розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району про розірвання мирової угоди та поновлення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. Маниківці)

За участю повноважних представників :

Кредитора : Білик В.В. - директор ТОВ «Компанія «ЦЕРЕРА»

Вінярська В.В.. - за довіреністю

Боржника : не з'явився

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 11.01.2010 року (суддя Баула Л.П.) порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. Маниківці.

Ухвалою суду від 02.03.2010р. введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" арбітражного керуючого Білика Володимира Анатолійовича (АДРЕСА_1, ліцензія серія АБ №271791 від 06.05.2006 року). Вимоги Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, м.Деражня Хмельницької області визначено в сумі 875 502,69 грн.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2010р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 4 997 781,71 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2011 року затверджено мирову угоду від 11.02.2011 року з додатком № 1 - графіком погашення кредиторської заборгованості вимог першої черги, укладеної між боржником та кредиторами боржника, припинено провадження по справі згідно п.5 ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в чинній на той час редакції.

14 лютого 2017 року господарським судом області від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ отримано позовну заяву (вх. № 05-06/181/17 від 14.02.2017р.) про розірвання мирової угоди від 11.02.2011р., затвердженої ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. у справі №4/3-Б-10 щодо окремого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" (код 33344160) та про поновлення провадження у справі про банкрутство, що призначена до розгляду в установленому законом порядку.

24 березня 2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ подано клопотання (вх. № 05-06/365/17 від 24.03.2017р.) про залучення Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, а також клопотання (вх. № 05-06/366/17 від 24.03.2017р.) про :

- витребування у ДП "Маниковецький спиртовий завод" довідки про обсяг заборгованості перед сторонами за Мировою угодою від 11.02.2011 року, затвердженою ухвалою суду від 04.04.2011 року в справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод" ;

- витребування у Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України довідки про обсяг заборгованості перед ними ДП "Маниковецький спиртовий завод" за Мировою угодою від 11.02.2011 року, затвердженою ухвалою суду від 04.04.2011 року в справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод";

- витребування у ВД ХОВ Фонду соціального страхування з ТВП довідку про обсяг заборгованості перед ними ДП "Маниковецький спиртовий завод" за Мировою угодою від 11.02.2011 року, затвердженою ухвалою суду від 04.04.2011 року в справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод";

- витребування у Головного управління ДФС у Хмельницькій області довідки про обсяг заборгованості по сплаті податків ДП "Маниковецький спиртовий завод" за Мировою угодою від 11.02.2011 року, затвердженою ухвалою суду від 04.04.2011 року, які були призначені до розгляду.

Витребувані судом документи представниками сторін не надано, а тому за відсутності повноважних представників усіх кредиторів, боржника, розгляд справи потребував відкладення із зобов'язанням управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі подати письмові пояснення щодо відповідності заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та письмові пояснення щодо клопотання (вх. № 05-06/365/17 від 24.03.2017р.) про залучення Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до участі у розгляді справи. Суд визнав явку повноважних представників ТОВ "Компанія "Церера" м.Київ та ДП "Маниковецький спиртовий завод" обов'язковою, запропонувавши останньому надати оригінали доказів виконання підприємством зобов'язань за мировою угодою у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод".

Прибулий до суду на час проведення судового засідання директор ТОВ "Компанія "Церера" м.Київ наполягав на розгляді заяви (вх. № 05-06/181/17 від 14.02.2017р.) по суті вимог, тоді як повноважний представник Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з посилання на клопотання (вх. № 05-06/582/17 від 30.05.2017р.) заперечила проти залучення Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод" та залишенні його без розгляду за відсутності правових підстав для задоволення. В додатку до клопотання представником додано (вх. № 05-22/5343/17 від 30.05.2017р.) розрахунок погашення заборгованості станом на 29.05.2017р. відповідно до умов мирової угоди, а також повідомлено про порушення провадження у справі за позовом Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області смт. Летичів до Державного підприємства "Маниковецький спиртзавод" с.Маниківці Деражнянського району про розірвання мирової угоди від 04.04.11р.

Тоді як попередньо окремою ухвалою від 24 квітня 2017р. господарський суд керуючись ст. ст. 1, 12, 16, п. 1 ч. 1 ст. 62, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відмовив у прийнятті заяви Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України смт. Летичів до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району про розірвання мирової угоди.

У даній ухвалі суд відмітив, що відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 ГПК України визначено перелік справ підвідомчих господарським судам.

Так, за змістом пункту 7 частини 1 наведеної статті господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до змісту ст. 16 ГПК України справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми ГПК України узгоджуються з частиною четвертою ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Окремо, суд звернув увагу на пункт 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із останніми змінами та доповненнями в редакції листа Вищого господарського суду № 01-06/2511/16 від 21.07.2016), за змістом якого Вищий господарський суд України звертає увагу господарських судів України, що частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника.

Зокрема, судам слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Ст. 11128 ГПК України визначає, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом враховується позиція Верховного суду України, яка міститься в постанові від 13.04.2016р. № 3-304гс16, за змістом якої Верховний суд України дійшов до висновку, що системний аналіз положень Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Окремо судом враховано, що ухвалою суду від 04.04.2011 року затверджено мирову угоду від 11.02.2011 року з додатком № 1 - графіком погашення кредиторської заборгованості вимог першої черги, укладеної між боржником та кредиторами боржника з послідуючим припиненням провадження по справі № 4/3-Б-10.

За таких обставин, суд звернув увагу заявника, що звертатись з позовною заявою до особи - відповідача, належить до суду за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК.

Пункт 1 частини 1 статті 62 ГПК України визначає, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

З метою забезпечення правильного і однакового застосування законодавства господарським судам Пленумом Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано роз'яснення, зокрема у п. 3.2 визначено, що на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема, коли його вирішення законодавством України віднесено до компетенції іншого органу або заява взагалі не підлягає розглядові в судовому порядку (наприклад, про визнання недійсним листа, накладної, акта експертизи тощо).

Додатково суд звернув увагу заявника, що передача справ з позовного провадження для розгляду у справу про банкрутство та в зворотньому порядку нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Господарського процесуального кодексу України не передбачена.

Таким чином, враховуючи, що заявником невірно обрано форму розгляду справи, враховуючи, що заявлена кредитором вимога визначена, як розірвання мирової угоди, з огляду на те, що вказана заява подана, як заява, а не позовна заява в передбаченому ГПК України порядку, суд відмовив у прийнятті заяви відповідно до п. 1 ч.1 ст. 62 ГПК України.

Окремо суд роз'яснив заявнику, що з огляду на припинення провадження у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, заявник вправі звернутись з відповідними вимогами у межах позовного провадження з дотриманням вимог Господарським процесуальним кодексом України.

Наразі ухвалою від 11 травня 2017р. господарським судом Хмельницької області порушено провадження у справі за позовом Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області смт.Летичів до Державного підприємства "Маниковецький спиртзавод" с.Маниківці Деражнянського району про розірвання мирової угоди від 04.04.11р. у справі № 4/3-Б-10.

Додатково судом враховується, що на час розгляду заяви (вх. № 05-06/181/17 від 14.02.2017р.) ТОВ "Компанія "Церера" м.Київ по суті вимог, рішенням господарського суду Хмельницької області від 19 квітня 2017р. у справі № 924/164/17 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера", м. Київ до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106 787,30 грн. та стягнуто з державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", Хмельницька область, Деражнянський район, с. Маниківці, вул. Кірова, буд. 17 (код 00374918) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера", м. Київ, вул. Кропивницького, буд. 18, оф. 34 (код 33344160) 106 786,70 грн. (сто шість тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 70 коп.), 1 601,80 грн. (одну тисячу шістсот одну гривню 80 коп.) витрат зі сплати судового збору.

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ у зверненні Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с.Маниківці Деражнянського району про розірвання мирової угоди, затвердженої господарським судом Хмельницької області від 04.04.2011р. щодо окремого кредитора ТОВ "Компанія "Церера" м.Київ у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод", а також поновленні провадження у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод" неправомірно об'єднано дві вимоги : розірвання мирової угоди, що підлягає розгляду в позовному провадженні, та поновлення провадження у справі про банкрутство № 4/3-Б-10, яка має слухатись з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ (вх. № 05-06/181/17 від 14.02.2017р.) про розірвання мирової угоди від 11.02.2011р., затвердженої ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. у справі № 4/3-Б-10 щодо окремого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" (код 33344160) та про поновлення провадження у справі про банкрутство № 4/3-Б-10 слід залишити без розгляду в порядку п.5 ст.81 ГПК України з поверненням заявнику понесених ним судових витрат. При цьому в задоволенні наявних у матеріалах справи заяв та клопотань необхідно відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Пунктом 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" визначено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або - в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або; - в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України. Поданий заявником (скаржником) платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому повертається заявнику (скаржнику), а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 22, 65, 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району про розірвання мирової угоди, затвердженої господарським судом Хмельницької області від 04.04.2011р. щодо окремого кредитора ТОВ "Компанія "Церера" м.Київ у справі № 4/3-Б-10 про банкрутство ДП "Маниковецький спиртовий завод" та про поновлення провадження у справі про банкрутство № 4/3-Б-10 залишити без розгляду.

У задоволенні клопотань (вх.№05-06/181/17 від 14.02.2017р., вх.№05-06/17 від 24.03.2017р., 05-06/366/17 від 24.03.2017р., 05-06/371/17 від 27.03.2017р., 05-06/455/17 від 19.04.2017р., 05-06/511/17 від 11.05.2017р.) відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м.Київ, вул.Шосе Харківське, б.56, кв.57, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 коп.), сплачений згідно квитанції №QS32968601 від 02.02.2017р. на суму 1600 грн. та квитанції №QS57199301 від 09.02.2017р. на суму 1600 грн.

Додаток: оригінали квитанції №QS32968601 від 02.02.2017р. на суму 1600 грн. та квитанції №QS57199301 від 09.02.2017р. на суму 1600 грн.

Суддя Грамчук І.В.

Віддруковано 16 примірн.: 1- в справу,2-3- ТОВ „Компанія „Церера", м.Київ, вул.Шосе Харківське, 56, к.57; 03022 м.Київ, вул.Васильківська,34, корпус Г, офіс 209; 4-Деражнянський районний центр зайнятості, 5-м.Деражня, Майдан Привокзальний, 2; 6-ВД ХОВ Фонду соціального страхування з ТВП, 7-м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18; 8-УПФУ в Деражнянському районі, м.Деражня, вул.Миру, 35; 9-ТОВ „Співдружність-2005", м.Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, вул.Юго-восточна, 3; 10- ПП „ЛФ"Стартрейд-М", м.Луганськ, вул.Цимлянська, буд.2б, оф.3; 11- ОСОБА_5, АДРЕСА_5; 12- СПД ОСОБА_4, АДРЕСА_4; 13-ТОВ „Котломонтаж", м.Хмельницький, вул.Чорновола, 174/5; 14- ХОВ Фонду соціального страхування інвалідів, м.Хмельницький, вул.Грушевського, 87), 15- боржнику (с.Маниківці вуцл.Кірова,17), 16- розпоряднику майна Білику В.А.( АДРЕСА_1)