РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017Справа №910/4016/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" про стягнення страхового відшкодування

Суддя О.М. Ярмак
За участю представників:

від позивачане з'явився
від відповідачаЖигальська Ю.Ю. (представник за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення 17 062,10 грн. страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 16 552,10 грн. страхового відшкодування. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 у справі № 910/4016/16 скасовано, а матеріали справи передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судових справ справу № 910/12325/16 передано на розгляд судді Ярмак О.М.

Ухвалою від 15.03.2017 суд прийняв справу до свого провадження та призначив її розгляд на 11.04.2017.

11.042017 судом продовжено строк вирішення спору та оголошено перерву в судовому засіданні до 16.05.2017.

В судове засідання 16.05.2017 позивач уповноваженого представника не направив.

Присутній в засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та разом з тим здійснити поворот виконання рішення на суму 17 888,91 грн (16 552,10 грн страхового відшкодування та 1 336,81 грн судового збору) у зв'язку з тим, що на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016, скасованого Вищим господарським судом України, відповідачем було виплачено на користь позивача вказану суму.

Судом задоволено заяву відповідача про поворот виконання рішення, мотиви чого наведені в ухвалі від 16.05.2017.

Оскільки позивач був повідомлений про дату та час судового засідання у справі, враховуючи наявність усіх необхідних документів, з метою уникнення порушення процесуальних строків вирішення спору, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті в цьому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Страхова компанія "К'Ю БІ І Україна" (в подальшому перейменоване у Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна") (страховиком) та товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" (страхувальником) укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 18589, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб страховик прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків, в тому числі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, 25.08.2014 на 306 км + 100 м автомобільної дороги М-04 сталася ДТП за участю водія ОСОБА_2, який, керуючи автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно з постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24.09.2014 у справі № 591/6841/14-п зазначена ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, за наслідками чого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рахунка-фактури від 01.09.2014 № ТС-0000109 та акта виконаних робіт № ТС-0000109 від 01.11.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, склала 47 159, 98 грн.

На підставі зазначених рахунка-фактури та акта виконаних робіт, а також страхового акта № НОМЕР_5 від 15.09.2014, позивач виплатив безпосередньо страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 31 324,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 000032891 від 16.09.2014 на вказану суму, копія якого наявна в матеріалах справи.

Посилаючись на те, що у відповідача, як страховика цивільної відповідальності за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_7 за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу "DAF", д.н. НОМЕР_6, виник обов'язок сплатити позивачу суму страхового відшкодування, останній звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" з відповідною претензією.

Проте, відповідачем було частково сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 14 262,00 грн., що і стало підставою для звернення з даним позовом про стягнення з відповідача решти заборгованості в сумі 17 062,10 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, з урахуванням вказівок постанови Вищого господарського суду України від 28.02.2017 у справі № 910/4016/16, суд вказує таке.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, особою відповідальною за завдані збитки, згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та враховуючи наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_7, в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є саме відповідач.

Дійсно, здійснення позивачем виплати страхового відшкодування без врахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу своєму страхувальнику не суперечить вимогам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки названий Закон не поширюється на правовідносини, які виникли за договором добровільного страхування автотранспорту № 18589 від 23.12.2013.

Разом з тим, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Тобто обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності визначено законом таким, що розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

Ураховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов'язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком (50 000,00 грн.) і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.

Як вбачається зі Звіту про оцінку автомобіля № 743/14 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ становить 18 571,13 грн.

Оскільки відповідачем вже було виплачено позивачу 14 262,00 грн, то, за вирахуванням цієї суми та франшизи за полісом НОМЕР_7 у розмірі 510,00 грн, залишок необхідної до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування становить 3 799,13 грн. (18 571,13 грн - 14 262,00 грн - 510,00 грн).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03680, м. Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КОЛОННЕЙД УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 25395057), 3 799 (три тисячі сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 13 коп. страхового відшкодування та 356 (триста п'ятдесят шість) грн. 26 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.05.2017

Суддя О.М. Ярмак