ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 р. Справа № 909/340/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко",

юридична адреса:вул. Шевченка, буд. 102, с. Верхня, Калуський район,

Івано-Франківська область,77530;

поштова адреса: вул. Саєвича, буд.5а, м. Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Комунального закладу "Галицька центральна районна лікарня",

вул. Н. Вівчаренко, буд. 36, м. Галич, Галицький район,

Івано-Франківська область,77100;

про: стягнення 603 505,69грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №3 від 03.04.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - юрисконсульт, (довіреність б/н від 03.01.2017р.).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтеко", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, про стягнення з відповідача - Комунального закладу "Галицька центральна районна лікарня", 611 322,90грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.17р., позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

В судових засіданнях 11.05.17р., 25.05.17р., оголошувались перерви до 25.05.17р., до 06.06.17р.

Представник позивача, подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог №1/60-17 від 11.05.17р. (вх№3199/17 від 15.05.17р.), в якій просить суд, стягнути з відповідача 603 505,69грн.

Судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог №1/60-17 від 11.05.17р. (вх№3199/17 від 15.05.17р.), а спір вирішується виходячи зі зменшеної ціни позову, при цьому, судом взято до уваги правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог та п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., за змістом якого, в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. Будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги (зменшені), вказуючи при цьому, на:

- укладення між сторонами Договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти №5/2016 від 02.02.16р. та ОСОБА_3 угоди №1 від 28.11.16р. до Договору (діяли до 31.12.12р.), на виконання умов яких, позивач, поставив на об"єкти відповідача - котельні Галицької ЦРЛ, за адресою вул. Вівчаренко, 16; вул.Я.Осмомисла, 15, м.Галич, в період з жовтня по грудень 2016р., згідно актів надання послуг №46 від 25.10.16р., №59 від 24.11.16р., №68 від 21.12.16р., теплову енергію, в кількості 771,913Гкал, по тарифу 1 045,00грн./1Гкал, на загальну суму 796 199,20грн., яка в повному обсязі оплачена відповідачем;

- звернення до Галицької міської ради з вимогою №1/126-16 від 12.12.16р., затвердити тариф на надання відповідачу - Галицькій ЦРЛ, послуг з теплопостачання у 2017р., в розмірі 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ;

- направлення відповідачу для підписання проекту ОСОБА_3 угоди про продовження терміну дії Договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти №5/2016 від 02.02.16р., з тарифом на теплопостачання 1 238,00грн. /1Гкал без ПДВ (1 485,60грн./1Гкал з ПДВ), який залишився не підписаний відповідачем;

- рішення Галицької міської ради №03 від 16.02.17р., яким затверджено ТОВ "Альтеко", тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для бюджетних установ на 2017р. у вартості 1 238,00грн. /1Гкал без ПДВ та визначено ТОВ "Альтеко" відповідальним за розрахунок планових витрат на послуги з теплопостачання в опалювальний період на 2017р.;

- укладення між сторонами Договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти №4/2017 від 01.03.17р., згідно умов якого, позивач зобов"язався протягом 2017р., поставити відповідачу теплову енергію, а відповідач оплатити її вартість по тарифу 1 485,60грн. /1Гкал з ПДВ;

- акти надання послуг №8 від 28.02.17р., №11 від 28.02.17р., №20 від 23.03.17р., у відповідності до яких, позивач надав відповідачу послуги з теплопостачання, по тарифу 1 485,60грн./1Гкал з ПДВ, на загальну суму 1 258 267,54грн., які частково сплачені відповідачем в сумі 654 761,85грн., при цьому, акт надання послуг №8 від 28.02.17р., залишився не підписаним Замовником, а вартість наданих послуг з теплопостачання у січні 2017р., в розмірі 603 505,69грн., не оплачена КЗ "Галицька ЦРЛ", яку і просить позивач стягнути з відповідача в судовому порядку;

- норми ст.ст. 525,526, 625 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача, в судовому засіданні, факт надання позивачем послуг з теплопостачання у січні 2017р., в кількості 406,237Гкал, визнав в повному обсязі. Однак, проти позову заперечив, вказує на те, що Галицька центральна районна лікарня, як бюджетна установа, не вправі підписувати ОСОБА_3 угоду про продовження терміну дії Договору №5/2016 від 02.02.16р., з тарифом на теплопостачання 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ (1 485,60грн./1Гкал з ПДВ), без рішення Галицької міської ради про погодження вказаного тарифу. Зазначає, що тариф на теплопостачання - 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ, затверджено рішенням Галицької міської ради - 16.02.17р., в свою чергу 01.03.17р., між сторонами підписано Договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти №4/2017. Звертає увагу суду на те, що згідно п.10.1. Договору №4/2017 від 01.03.17р., цей Договір набуває чинності з дня його підписання, а саме з 01.03.17р., а тому, відповідач вважає безпідставним нарахування позивачем відповідачу вартості поставленої теплової енергії у січні 2017р. по тарифу 1 485,60грн./1Гкал з ПДВ, в розмірі 603 505,69грн. Просить суд в позові відмовити (відзив на позов №01-7/398 від 10.05.17р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно та повно з"ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об"єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтеко" (Виробник/Учасник/позивач) та Комунальним закладом "Галицька центральна районна лікарня" (Споживач/Замовник/ відповідач) укладено Договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти №5/2016 від 02.02.16р. та ОСОБА_3 угоду №1 від 28.11.16р. до Договору.

Згідно п.1.1. Договору, Учасник зобов"язується протягом 2016р., поставити Замовникові теплову енергію, а Замовник - оплатити її вартість.

Пунктами 1.2., 5.2. Договору, обумовлено найменування товару: код 35.30.1- пара та гаряча вода, постачання пари та гарячої води. Планова кількість товару: 1 584,689Гкал. Місце постачання - корпуси Галицької ЦРЛ.

Ціна цього Договору становить 1 656000,00грн. Ціною Договору вважаються планові витрати Замовника на придбання планової кількості товару. Вартість одиниці товару 1 045,00грн./1Гкал теплової енергії (п.п.3.1.,3.2. Договору).

ОСОБА_3 угодою №1 від 28.11.16р., п.3.2.Договору №5/2016 від 02.02.16р., викладено у наступній редакції: "Ціною договору вважаються планові витрати Замовника на придбання планової кількості товару. Вартість одиниці товару (1Гкал теплової енергії) 1 125,70грн. згідно рішення №121 від 15.09.16р. Галицької міської ради "Про затвердження тарифу на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії". Планова кількість товару 503 Гкал на суму 566 227,10грн. ".

У відповідності до п.4.1.Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред"явлення Учасником рахунка на оплату теплової енергії та після підписання сторонами акту надання послуг, оформленого належним чином.

Згідно п.10.1. Договору, цей Договір набрав чинності з дня його підписання та діяв до 31.12.2016р. Строк дії ОСОБА_3 угоди №1 від 28.11.16р. до Договору є аналогічним.

Дослідженням обставин справи, судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, позивач передав, а відповідач прийняв, теплову енергію в кількості 771,913Гкал, на загальну суму 796 199,20грн. Даний факт підтверджують належним чином оформлені, підписані та скріплені печатками сторін акти надання послуг №46 від 25.10.16р., №59 від 24.11.16р., №68 від 21.12.16р. (а.с.27-29). При цьому, вартість наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії в розмірі 796 199,20грн., повністю оплачена відповідачем. Матеріали справи містять акт звірки розрахунків за 4 квартал 2016р. (а.с.65), у відповідності до якого, станом на 31.12.16р., заборгованість КП "Галицька центральна районна лікарня" перед ТОВ "Альтеко" за Договором №5/2016 від 02.02.16р. - відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2016р., позивач - ТОВ "Альтеко", листом №1/126-16 (а.с.35), звертався до Галицької міської ради, з проханням затвердити тариф на теплопостачання Галицькій центральній районній лікарні в розмірі 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ, додаючи при цьому, розрахунок тарифу на постачання теплової енергії для Галицької ЦРЛ та лист роз"яснення НКРЕКП.

Водночас, як доведено перед судом позивачем та підтверджено відповідачем, ТОВ "Альтеко", 30.12.16р., направляв КП "Галицька центральна районна лікарня" для підписання проект ОСОБА_3 угоди про продовження терміну дії Договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти №5/2016 від 02.02.16р. з тарифом на теплопостачання 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ (1 485,60грн./1Гкал з ПДВ). Відповідач ОСОБА_3 угоду не підписав, посилаючись на відсутність рішення Галицької міської ради про затвердження вказаного тарифу.

Рішенням першого засідання п"ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання "Про затвердження тарифу на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії" №03 від 16.02.17р., затверджено ТОВ "Альтеко", тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для бюджетних споживачів на 2017р. у вартості 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ; визначено ТОВ "Альтеко" відповідальним за розрахунок планових витрат на послуги з теплопостачання в опалювальний період на 2017р. Вказане рішення опубліковано в газеті "Галицьке слово" №7 від 24.02.17р.

Між ТОВ Альтеко" та КЗ "Галицька центральна районна лікарня" 01.03.17р., укладено Договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти №4/2017.

Згідно п.1.1. Договору, Учасник зобов"язується протягом 2017р., поставити Замовникові теплову енергію, а Замовник - оплатити її вартість.

Пунктами 1.2., 5.2. Договору, обумовлено найменування товару: код 09320000-8 пара, гаряча вода та пов"язана продукція (постачання теплової енергії ДК 021: 2015. Планова кількість товару: 1557Гкал. Місце постачання - корпуси Галицької ЦРЛ.

Ціна цього Договору становить 2 313 000,00грн. Ціною Договору вважаються планові витрати Замовника на придбання планової кількості товару. Вартість одиниці товару 1 485,60грн./Гкал теплової енергії з ПДВ (п.п.3.1.,3.2.Договору).

У відповідності до п.4.1.Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред"явлення Учасником рахунка на оплату теплової енергії та після підписання сторонами акту надання послуг, оформленого належним чином.

Згідно п.10.1. Договору, цей Договір набрав чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2017р.

Матеріали справи містять акти надання послуг №8 від 28.02.17р., №11 від 28.02.17р. (01.03.17р.), №20 від 23.03.17р. (а.с. 30, 53, 71, 73), з яких вбачається надання позивачем відповідачу послуг з теплопостачання, по тарифу 1 485,60грн./1Гкал з ПДВ, на загальну суму 1 258 267,54грн. Слід зазначити, що платіжними дорученнями №41 від 01.03.17р., №51 від 27.03.17р., №59 від 03.04.17р., №63 від 21.04.17р., №66 від 26.04.17р., №67 від 28.04.17р., відповідачем в повному обсязі здійснено розрахунок за надані послуги з теплопостачання, згідно актів надання послуг №11 від 01.03.17р., №20 від 23.03.17р., в сумі 654 761,85грн. При цьому, акт надання послуг №8 від 28.02.17р., залишився не підписаним Замовником, а вартість наданих послуг з теплопостачання у січні 2017р., в розмірі 603 505,69грн., не оплачена КЗ "Галицька ЦРЛ".

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг з теплопостачання, згідно акту надання послуг №8 від 28.02.17р., по тарифу 1 485,60грн./1Гкал з ПДВ, в розмірі 603 505,69грн.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст.275 Господарського кодексу України).

У відповідності до приписів ч.6 ст.276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону.

В силу ст.7 Закону України "Про теплопостачання", встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством, належать до основних повноважень органів місцевого самоврядування.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від порядку затвердження цін/тарифів житлово-комунальні послуги розподіляються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - своєчасне та якісне надання послуг, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Положеннями ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання - споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що рішенням Галицької міської ради №03 від 16.02.17р., затверджено ТОВ "Альтеко", тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для бюджетних споживачів у вартості 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ, саме на 2017р. (календарний рік починається з 01.01.2017р.), та те, що згідно п.п.1.1.,3.2. Договору №4/2017 від 01.03.17р., позивач зобов"язується протягом 2017р., поставити відповідачу теплову енергію, а відповідач оплатити її вартість в розмірі 1 485,60/Гкал. з ПДВ, а також те, що відповідач - Галицька центральна районна лікарня, як заклад охорони здоров"я - метою якого є організація та забезпечення доступного медичного обслуговування населення, повинна забезпечуватись першочерговим, безперебійним, ритмічним постачанням, зокрема і теплової енергії, що здійснено позивачем в даному випадку та прийнято відповідачем без жодних зауважень, то за переконанням суду, в силу ст.19 Закону України "Про теплопостачання", ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", обов"язком відповідача є здійснення розрахунку за надані позивачем послуги з теплопостачання у січні 2017р., згідно акту надання послуг №8 від 28.02.17р., саме по тарифу 1 485,60грн./1Гкал з ПДВ, в розмірі 603 505,69грн., позаяк, виходячи із аналізу вище викладеного законодавства, у випадку встановлення нових тарифів, споживач сплачує за надані послуги за відповідними тарифами, а вартість наданих послуг підлягає перерахунку, в т. ч. у разі зміни тарифів чи їх скасування, сплачені споживачем кошти підлягають поверненню у встановленому законом порядку з відповідним перерахунком.

Слід зазначити, що позивач завчасно - 12.12.16р., звертався до Галицької міської ради про затвердження тарифу на теплопостачання Галицькій центральній районній лікарні в 2017р., у розмірі 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ, як і направляв відповідачу для підписання ОСОБА_3 угоду про продовження терміну дії Договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти №5/2016 від 02.02.16р. з тарифом на теплопостачання 1 238,00грн./1Гкал без ПДВ (1 485,60грн./1Гкал з ПДВ),

Заперечення відповідача, про те, що згідно п.10.1. Договору №4/2017 від 01.03.17р., цей Договір набуває чинності з дня його підписання, а саме з 01.03.17р., а тому, неправомірним є нарахування вартості поставленої теплової енергії у січні 2017р., по тарифу 1 485,60грн./1Гкал з ПДВ, в розмірі 603 505,69грн., спростовуються викладеним вище, в т.ч. п.1.1. Договору №4/2017 від 01.03.17р., умови якого стосуються поставки теплової енергії протягом 2017р. Разом з тим, спожита відповідачем теплова енергія у лютому 2017р., згідно акту надання послуг №11 від 28.02.17р. (01.03.17р.), в сумі 461 412,50грн., платіжним дорученням №41 від 01.03.17р., в повному обсязі оплачена відповідачем.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 603 505,69грн., правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи правила ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599, 610, 612, 625-629, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу "Галицька центральна районна лікарня", вул. Н. Вівчаренко, буд. 36, м. Галич, Галицький район, Івано-Франківська область,77100 (ідентифікаційний код 01993405) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко", вул. Шевченка, буд. 102, с. Верхня, Калуський район, Івано-Франківська область,77530 (ідентифікаційний код 37322271) 603 505,69грн. (шістсот три тисячі п"ятсот п"ять грн. 69коп.) - заборгованості, 9 052,59грн. (дев"ять тисяч п"ятдесят дві грн. 59коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.06.17р.

Суддя С.Кобецька