ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р.Справа № 922/1117/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про розірвання договору
за участю представників сторін:

позивача - Ворожбянов А.М., довіреність №08-11/4551/2-16 від 27.12.2016 р.

відповідача - ОСОБА_7, довіреність б/н від 24.04.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про розірвання договору оренди землі від 31.03.2004 р., зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 31.03.2004 р. №6346/04, укладеного між Харківською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та про зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) повернути земельну ділянку, загальною площею 0,0789 га по АДРЕСА_2 територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні просить позов задовольнити. Подав до суду пояснення (вх. № 16981 від 24.05.2017 р.), які долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні просить в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 39-40). Наполягає на тому, що виконує договірні зобов"язання належним чином, збудував частково об'єкт нерухомості та здійснив дії, направлені на забудову, а саме: отримав дозвіл Інспекції ДАБК м. Харкова на виконання будівельних робіт №06/295 від 04.07.2006 р. (а.с. 56), замовив та розробив Ескізний та Робочий проекти будівництва автомийки та адміністративних приміщень по АДРЕСА_2 (а.с. 42-43), придбав будівельні матеріали згідно договору на поставку продукції б/н від 03.06.2008 р. (а.с. 41), завіз залізобетонні блоки, підрядник - ТОВ фірма "Діаз" розпочав будівельні роботи, про що свідчить Актом обстеження спірної земельної ділянки №940/07 від 25.04.2007 р. (а.с. 57).

На думку відповідача, вищевикладені обставини, не підтверджують порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо дотримання ним цільового призначення земельної ділянки та вважає, що позивачем не доведено використання земельної ділянки для інших, ніж передбачено договором цілей.

Крім того, відповідач, посилаючись на п. 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні, так як відповідач належним чином виконує умови договору щодо сплати орендних платежів.

Водночас представник відповідача просить суд задовольнити клопотання (вх. № 16411 від 22.05.2017 р., а.с. 54) про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просить поставити наступні питання:

1) Чи виконувалися на земельній ділянці по АДРЕСА_2 будівельні роботи із спорудження об'єкта будівництва?

2) Якщо такі роботи виконувалися, яка вартість створеного у результаті їх проведення об'єкта незавершеного будівництва, розташованого по АДРЕСА_2?

Представник позивача заперечує проти задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з підстав, викладених у запереченнях (вх. № 16979 від 24.05.2017 р., а.с. 70-74). Наполягає на тому, що на даний час орендована земельна ділянка вільна від забудов та знаходиться в занедбаному стані, що підтверджується Актами обстеження земельної ділянки б/н від 29.03.2017 р., №511/17 від 23.05.2017 р., доданими до даних Актів фотографіями, а також Інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №87734444 від 23.05.2017 р. (а.с. 75, 80-81).

Розглянувши клопотання представника відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до пунктів 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що в матеріалах містяться докази, які є достатніми засобами доказування для розгляду даної справи по суті. За таких обставин, суд відхиляє клопотання відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи і вважає дане клопотання таким, що призводить до штучного затягування судового процесу, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2004 р. між Харківською міською радою (орендодавець) та СПД ФО ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди землі, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 31.03.2004 р. №6346/04.

За умовами п. 1.1. вказаного договору орендодавець на підставі рішення XVII сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 24.12.2003 р. №269/03 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів" надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0789 га, в тому числі: ріллі_га, багаторічних насаджень_га, сіножатей_га, пасовищ_га, лісів_га, під забудовою_га, інших угідь 0,0789 га, згідно з планом земельної ділянки, що додається.

Згідно з п. 1.2. договору оренди земельна ділянка надається в оренду строком до 31.12.2028 р. для будівництва автомийки, адміністративних приміщень (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об'єкту. Будівництво виконати до 31.12.2005 р.

Факт передачі земельної ділянки в оренду відповідачу підтверджено Актом прийому-передачі земельної ділянки від 31.03.2014 р. (а.с. 20).

Відповідно до п. 4.4. договору на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання стороною обов'язків, передбачених цим договором та законодавством України.

Предметом спору є розірвання вказаного договору оренди землі та зобов'язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не розпочав та не закінчив будівництво автомийки та адміністративних приміщення в строки, встановлені п. 1.2. договору, а саме до 31.12.2005 р., що, на думку позивача, є порушенням відповідачем істотних умов п. 1.2. договору та є підставою для розірвання договору відповідно до положень ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та п. 4.4. договору. Позивач також наполягає на тому, що на даний час орендована земельна ділянка знаходиться в занедбаному стані та вільна від забудов.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Визначення договору оренди земельної ділянки містить і ст. 792 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як визначено в статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються цим Законом, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, є об'єкт оренди, строк дії договору та оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Стаття 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Таким чином, підстави для розірвання договору оренди землі мають бути визначені або безпосередньо договором оренди або приписами законодавства.

Як роз'яснено в пунктах 2.20, 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 р. Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають з земельних відносин" у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі".

Якщо підставою розірвання договору оренди землі визначається невиконання або несвоєчасне виконання орендарем передбаченого договором обов'язку щодо здачі об'єкта будівництва в експлуатацію у встановлений граничний строк, то господарським судам слід виходити з положень Законів України "Про основи містобудування" та "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності з 12.03.2011) і відповідних обставин, які впливають або могли б вплинути на порушення строків будівництва та введення в експлуатацію об'єкта. У вирішенні таких спорів суди мають з'ясовувати, у чому полягає шкода, завдана органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у зв'язку з зазначеною обставиною, та чим саме така обставина порушує чи обмежує права орендодавця, а відтак чи буде це істотним порушенням умов договору оренди, що в подальшому може потягнути його розірвання. При цьому судами також повинні досліджуватися якісні характеристики об'єкта будівництва, обсяг будівництва, а також реальні строки здачі в експлуатацію об'єкта, що має визначатися проектом будівництва, який відповідно повинен бути предметом вивчення судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, п. 1.2. договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком до 31.12.2028 р. для будівництва автомийки, адміністративних приміщень (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об'єкту. Будівництво виконати до 31.12.2005 р.

Отже, п. 1.2. договору чітко передбачено кінцевий термін будівництва автомийки та адміністративних приміщень - до 31.12.2005 р.

Рішення сесії Харківської міської ради щодо продовження строків будівництва вказаних об'єктів не приймалися.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як визначено в п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.03.2017 р. головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Марковим А.Ю. було здійснено обстеження земельної ділянки, за результатами якого складено Акт обстеження земельної ділянки від 29.03.2017 р., яким зафіксовано, що земельна ділянка площею 0,0789 га по АДРЕСА_2 огороджена, умови встановлені рішенням Харківської міської ради від 24.12.2003 р. № 269/03 щодо будівництва ФОП ОСОБА_1 автомийки, адміністративних приміщень строком до 31.12.2005 р. не виконані, земельна ділянка вказаною фізичною особою-підприємцем використовується з порушенням вимог земельного законодавства, чим порушено істотні умови договору оренди землі від 31.03.2004 р. № 6346/04 (а.с. 21-24).

Крім того, 23.05.2017 р. головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Послідним М.О. було здійснено обстеження земельної ділянки, за результатами якого складено Акт обстеження земельної ділянки №511/17 від 23.05.2017 р., яким зафіксовано, що земельна ділянка площею 0,0789 га по АДРЕСА_2 частково огороджена та перебуває в занедбаному стані (поросла чагарником та деревами), будівництво автомийки, адміністративних приміщень не ведеться, земельна ділянка вільна від будівель, на частині земельної ділянки знаходяться бетонні блоки (а.с. 80-81).

До вказаних Актів позивачем додано фотографії земельної ділянки (а.с. 23-24, 81).

На підтвердження позовних вимог позивачем також надано лист управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 04.04.2017 р. №396/0/22-17, в якому зазначено, що проекти рішень виконавчого комітету Харківської міської ради про присвоєння, зміну та впорядкування поштової адреси земельної ділянки по АДРЕСА_2 не готувалися, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за вказаною адресою не надавалася, будь-які рішення постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва стосовно земельної ділянки за вказаною адресою не приймалися, юридичні або фізичні особи з питання розміщення на вказаній земельній ділянці будь-яких будинків, будівель або споруд у період з 2012 р. по теперішній час безпосередньо до Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану та його структурних підрозділів з відповідними заявами не зверталися (а.с. 61).

Крім того, зі змісту наданого позивачем листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 24.04.2017 р. №2540/0/225-17 вбачається, що Департаментом не готувалося будь-яких проектів рішень про надання у користування або продаж земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с. 60).

Відповідно до наявної у справі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №87734444 від 23.05.2017 р. будь-які права на будь-які об'єкти нерухомого майна (будівлі, будинки або споруди) по АДРЕСА_2 не зареєстровані (а.с. 75).

Інформація про наявність у відповідача чинних дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва автомийки та адміністративних приміщень та вводу їх в експлуатацію у встановленому законодавством порядку відсутня.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд погоджується з доводами позивача і вважає, що відповідачем на орендованій земельній ділянці по АДРЕСА_2 будівництво автомийки та адміністративних приміщень не тільки не закінчено, в строки, встановлені п. 1.2. договору - до 31.12.2005 р., але на даний час не розпочато, що є порушенням істотних умов договору, зокрема п. 1.2. договору.

Факт невиконання відповідачем істотних умов п. 1.2. договору підтверджується матеріалами справи, зокрема Актами обстеження земельної ділянки б/н від 29.03.2017 р., №511/17 від 23.05.2017 р. (а.с. 21, 80), які відповідачем не оспорено і у встановленому законом порядку не скасовано.

При цьому відповідачем не спростовано належним та допустимими доказами вищенаведені встановлені судом фактичні обставини.

Суд також приймає до уваги наступне.

Відповідно до пункту а) ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування на землі комунальної власності.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статті 11 ЦК України, статей 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України, рішення органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту і власність або у користування втілює волевиявлення власника землі і реалізується у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог Земельного кодексу України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості.

З огляду на наведене, в даному випадку, Харківська міська рада (орендодавець), як розпорядник земель відповідної територіальної громади, позбавлена можливості отримати результат (досягнути мети) щодо реалізації прийнятого ним на сесії рішення про надання спірної земельної ділянки відповідачу для будівництва автомийки та адміністративних приміщень.

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем істотних умов договору, зокрема п. 1.2. договору і те, що п. 4.4. договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди у разі невиконання стороною обов'язків, передбачених цим договором та законодавством України, суд вважає позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди землі від 31.03.2004 р., зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 31.03.2004 р. №6346/04, укладеного між позивачем та відповідачем, правомірними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, загальною площею 0,0789 га по АДРЕСА_2 територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Стаття 785 ЦК України зазначає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на викладене та враховуючи те, що договір оренди землі підлягає розірванню з наведених вище підстав, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, загальною площею 0,0789 га по АДРЕСА_2 територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан, правомірними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на пункт 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", суд вважає необгрунтованими, так як дані роз'яснення стосуються розгляду справ зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в повному обсязі (в розмірі 3 200,00 грн.) покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 525, 526, 610-612, 614, 629, 651, 792 Цивільного кодексу України, ст. 12 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 15, 25, 31, 32, 34 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 1, 4-3, 12, 22, 32-34, 36, 41, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі від 31.03.2004 р., зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 31.03.2004 р. №6346/04, укладений між Харківською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Зобов'язати суб'єкт підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (61045, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) повернути земельну ділянку, загальною площею 0,0789 га по АДРЕСА_2 територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, ) з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Стягнути фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (61045, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, , одержувач коштів - Харківська міська рада, реєстраційний рахунок 2986 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 04059243) судовий збір в розмірі 3 200,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.05.2017 р.

Суддя В.В. Суслова