КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа№ 43/131

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта - Ярошенко Р.В. (директор відповідно до рішення власників від 03.08.2009 № 03/08);

від ТОВ «Рей Плюс» - Куцай Ю.С. (керівник відповідно до витягу з ЄДРПОУ);

від ініціюючого кредитора - Григорян Г.Ю. (керівник відповідно до витягу з ЄДРПОУ);

від ліквідатора: Колмик І.С. (посв. від 04.02.2013 № 130);

від інших кредиторів - не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства „Веста-Сервіс"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2016 року

у справі № 43/131 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Трейд Консалт Інвест"

до Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2016 року у справі № 43/131, серед іншого, визнано кредиторами ВАТ „Готель „Славутич": ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" на суму 4 614 527,49 грн., з яких: 2 756,00 грн. - вимоги першої черги, а 4 611 771,49 грн. - вимоги четвертої черги; ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 1 151 854,23 грн., з яких: 2 756, 00 грн. - вимоги першої черги, а 1 149 098,23 грн. - вимоги третьої черги; ТОВ „Сталькон М" на суму 15 735 978,68 грн., з яких: 446,00 грн. - вимоги першої черги, а 15 735 532,68 грн. - вимоги четвертої черги; ПП „Веста-Сервіс" на суму 298 621,00 грн., з яких: 321,00 грн. - вимоги першої черги, а 298 300,00 грн. - вимоги четвертої черги; ТОВ „Ремонтно-будівельна компанія - „Славутич" на суму 696 024,80 грн., з яких: 125,00 грн. - вимоги першої черги, а 695 899,80 грн. - вимоги четвертої черги. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ „КБ „Надра" на суму 1 780 000,00 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості щодо заборгованості по оплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі на суму 5 813,70 грн. Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 24 282 819,90 грн. Відмовлено у визнанні кредиторами боржника ТОВ „Сталькон М" на суму 9 499 019,93 грн. та ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 634 303,95 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПП „Веста-Сервіс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні грошових вимог до боржника ТОВ „РЕЙ ПЛЮС", ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, ПАТ „КБ „Надра" та у визнанні додаткових грошових вимог ТОВ „Сталькон М" до боржника, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2016 року у справі № 43/131 в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" кредитором Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" на суму 4 614 527,49 грн. скасовано частково, прийнято в даній частині нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич задоволено частково, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" кредитором Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" на суму 3 261 395,32 грн., яких: 2 756,00 грн. вимоги першої черги, а 3 258 639,32 грн. вимоги четвертої черги, в іншій частині кредиторських вимог відмовлено, ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2016 року у справі № 43/131 в частині визнання ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві кредитором Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" на суму 1 151 854,23 грн. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" та ліквідатора Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" Комлика І.С. задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 43/131 в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" скасовано; справу № 43/131 в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 апеляційну скаргу ПП „Веста-Сервіс" в частині грошових вимог ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" до боржника прийнято до провадження, розгляд її було призначено на 31.05.2017.

31.05.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити апеляційну скаргу в частині визнання кредиторських вимог ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" на суму 4 614 527,49 грн., з яких: 2 756,00 грн. - вимоги першої черги, а 4 611 771,49 грн. - вимоги четвертої черги без задоволення.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 31.05.2017 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представник боржника (ліквідатор), представник ініціюючого кредитора та представник ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу у відповідній частині залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2011 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ „Готель „Славутич", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника опубліковане в газеті "Голос України" від 06.05.2011 № 81 (5081).

Ухвалою суду від 20.04.2011 відсторонено керівника боржника Челомбітько І.В. від посади та покладено виконання обов'язків керівника ВАТ „Готель „Славутич" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Ухвалою попереднього засідання від 15.05.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 16 730 624,41 грн. з яких: ТОВ „Сталькон-М" на суму 15 735 978,61 грн.; ПП „Веста-Сервіс" на суму 298 621,00 грн.; ТОВ „Ремонтно-будівельна компанія - „Славутич" на суму 696 024,80 грн.

Постановою господарського суду міста Києва від 11.07.2013 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2014 введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Постановою господарського суду міста Києва від 10.03.2016 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Комлика І.С.

Відповідне оголошення було опубліковано 12.03.2016 на сайті Вищого господарського суду України.

Після офіційного оголошення про визнання боржника банкрутом, у встановлений законом строк до суду звернулось ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" з поточними кредиторськими вимогами до боржника у сумі 4 611 771,49 грн., які виникли під час процедури банкрутства на підставі укладених із боржником договорів оренди майна боржника. За твердженням заявника, останній, як орендар, за умовами вказаних договорів має право грошової компенсації від боржника за здійснення поточного ремонту та всіх поліпшень орендованого майна у розмірі 4 611 771,49 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 43/131, затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ВАТ "Готель "Славутич" на загальну суму 24 282 819,90 грн., визнано зокрема, вимоги ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" на суму 4 614 527,49 грн., з яких: 2 756,00 грн. (судовий збір) - вимоги першої черги, а 4 611 771,49 грн. - вимоги четвертої черги.

Як вже зазначалося вище, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 (колегія суддів у складі: ОСОБА_10 - головуючий, Гончарова С.А., Верховця А.А.) ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 43/131 в частині визнання ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" кредитором ВАТ "Готель "Славутич" на суму 4 614 527,49 грн. скасовано частково. Прийнято в даній частині нове рішення, яким заяву ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" до ВАТ "Готель "Славутич" задоволено частково. Визнано ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" кредитором ВАТ "Готель "Славутич" на суму 3 261 395,32 грн., яких: 2 756,00 грн. вимоги першої черги, а 3 258 639,32 грн. вимоги четвертої черги. В іншій частині кредиторських вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" та ліквідатора Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" Комлика І.С. задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 43/131 в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника Відкритого акціонерного товариства „Готель „Славутич" скасовано; справу № 43/131 в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Вищий господарський суд України, скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у даній справі, зазначив про те, що господарський суд апеляційної інстанції, відмовляючи у визнанні грошових вимог кредитора до банкрута у вигляді вартості встановлення охоронних систем та засобів пожежної безпеки, а також систем сигналізації, не встановив, з посиланням на норми права, їх правову природу, не з'ясував, чи відносяться вказані поліпшення до категорії капітальних, та інше.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу лише в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, після офіційного оголошення про визнання боржника банкрутом у встановлений законом строк ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" звернулося до господарського суду з заявою про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на суму 4 611 771,49 грн., які виникли під час процедури банкрутства на підставі укладених заявником із боржником договорів оренди від 27.01.2012 №1-01/2012, від 26.07.2012 №2-07/2012 та від 27.10.2012 №3-10/2012 нерухомого майна боржника. Заява обґрунтована тим, що останній, як орендар, за умовами вказаних договорів має право грошової компенсації від боржника за здійснення поточного ремонту та всіх поліпшень орендованого майна у розмірі 4 611 771,49 грн.

Судовою колегією досліджено наданий ліквідатором реєстр вимог кредиторів та повідомлення про розгляд кредиторських вимог ТОВ "РЕЙ ПЛЮС", якими ліквідатор повністю погодився з цим кредитором і визнав ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" кредитором боржника на суму 4 614 527,49 грн., з яких: 2 756,00 грн. (судові витрати) - вимоги першої черги, а 4 611 771,49 грн. - вимоги четвертої черги, пославшись на те, що вказані вимоги документально підтверджені наявними матеріалами справи та письмовими висновками ліквідатора боржника. У суді апеляційної інстанції ліквідатор підтримав вказані доводи та визнав вказані кредиторські вимоги ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2. вказаного договору оренди від 27.01.2012, передача майна в оренду здійснюється уповноваженими представниками сторін за актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору.

27.01.2012 між сторонами складено та підписано акт прийому-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування вказане у договорі майно (майно - будівлю готелю „Славутич" з тамбуром загальною площею 16 567,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 1).

Строк оренди майна та строк дії цього договору, з урахуванням додаткової угоди від 10.04.2012 № 3 до вищевказаного Договору, яка є його невід'ємною частиною Договору, складає шість місяців з моменту прийому-передачі майна за відповідним актом. (п. 4.2 договору).

26.07.2012 за актом прийому-передачі майна орендар повернув, а орендодавець прийняв відповідне майно у належному стані, з урахуванням нормального зносу та у повній відповідності з домовленостями сторін.

27.07.2012 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна № 2-07/2012 строком на 3 місяці.

На підставі акту прийому-передачі від 27.07.2012 майно передано орендарю, а в подальшому сторони уклали акт від 26.10.2012 про повернення орендованого майна ВАТ „Готель „Славутич".

27.10.2012 року між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна № 3-10/2012 строком дії, з урахуванням додаткових угод до нього, з моменту прийому передачі майна за відповідним актом до 16.10.2015 включно (п. 4.2. договору).

Як вже зазначалося вище, 27.01.2012 між сторонами складено та підписано акт прийому-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування вказане у договорі майно.

В той же час, актом приймання передачі майна від 07.04.2016 сторони погодили за взаємною згодою припинити оренду за договором оренди нерухомого майна № 3-10/2012 та останнім днем дії договору вважати 31.03.2016.

На підставі вказаного акту орендар повернув орендодавцю майно - будівлю готелю „Славутич" з тамбуром загальною площею 16 567,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 1, з усіма невід'ємними змінами та поліпшеннями, що виникли та пов'язані з проведенням ремонтних робіт майна, здійсненими орендарем за його рахунок на підставі п. 7.1.2. Договору оренди.

Судовою колегією досліджена наявна в матеріалах справи вимога ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" від 07.04.2016, виставлена ВАТ „Готель „Славутич", про сплату 4 611 771,49 грн. заборгованості. На останньому аркуші вказаної вимоги міститься підпис ліквідатора ВАТ „Готель „Славутич" Колмика І.С. з написом «отримав 07.04.2016».

На вказану вимогу ліквідатором була надана відповідь від 28.04.2016 № 02-20/211, в якому останній повідомив про те, що пропонує ТОВ "РЕЙ ПЛЮС" звернутися зі своїми вимогами до банкрута у встановленому законодавством порядку.

Колегією суддів встановлено, що укладені між сторонами договори оренди нерухомого майна від 27.01.2012 № 1-01/2012, від 26.07.2012 № 2-07/2012 та від 27.10.2012 № 3-10/2012 (далі - договори оренди) є аналогічними за змістом, укладені між тими ж сторонами та з одного й того ж предмету, а відтак досліджує їх у сукупності.

Згідно з пунктом 7.1.2 Договорів оренди, Орендар мав право проводити поточний ремонт майна з подальшою компенсацією витрат з боку Орендодавця, порядок та строки якої визначаються Орендарем у відповідних обґрунтованих вимогах Орендаря.

Відповідно до пункту 6.2.7 Договорів оренди, Орендодавець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати Орендарю компенсацію витрат на поточний ремонт майна у відповідності з умовами договору.

Орендодавець зобов'язаний усувати недоліки Майна та їх наслідки, якщо вони виникли не з вини Орендаря, а також здійснювати капітальний ремонт Майна без будь-якої компенсації понесених витрат з боку Орендаря(п. 6.2.1).

Згідно з п. 6.1.5 Договору оренди, Орендодавець зобов'язаний здійснювати капітальний ремонт Майна за умови погодження з Орендарем плану проведення таких робіт, що має передбачати можливість цілорічного проведення робіт з метою скорочення термінів усунення дефектів.

Пунктом п.6.2.4 сторони погодили, що Орендодавець зобов'язаний сприяти Орендареві в утриманні в належному стані всіх приміщень, комунікацій та інфраструктури майна, що забезпечує нормальне функціонування майна.

Крім того, згідно з пунктом 7.1.3 Договорів, Орендар має право отримати від Орендодавця компенсацію шкоди, спричиненої внаслідок не відповідності технічного стану Майна вимогам, встановленим нормами чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 7.2.3 договорів оренди, орендар зобов'язаний забезпечити охорону майна цілодобово протягом строку оренди, не допускати вчинення протиправних дій стосовно майна, для чого в разі необхідності від свого імені та за свій рахунок укладати договори на надання послуг охорони, звертатися до правоохоронних органів, органів внутрішніх справ та їх структурних підрозділів, самостійно чи із залученням третіх осіб, встановлювати охоронні системи та засоби, сигналізації, системи спостереження, замінювати існуючі охоронні засоби, в тому числі встановлювати та замінювати замки, двері, решітки тощо та вчиняти будь-які інші дії, які орендар вважатиме за необхідне з метою збереження майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 776 ЦК України, капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право відремонтувати річ та вимагати відшкодування вартості ремонту.

Крім того, в силу ст. 778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця; якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат.

Як вбачається з заяви кредитора, упродовж дії договорів оренди, орендарем за згодою орендодавця були понесені витрати на ремонт орендованого майна - будівлі готелю „Славутич" на загальну суму 4 611 771,49 грн.

Вказані витрати на поточний та капітальний ремонт підтверджуються доданими до заяви належним чином засвідченими копіями фінансово-господарських документів ТОВ „РЕЙ ПЛЮС", зокрема, копіями відповідних договорів надання послуг, договорів виконання робіт, договорів купівлі-продажу, договорів поставки тощо, актами виконаних робіт (надання послуг) та платіжними документами (а.с. 135-250, т. 17; а.с. 1-251, т. 18; а.с. 1-250, т. 19; 1-210, т. 20).

Матеріалами справи підтверджується, що обсяг всіх поліпшень (ремонтних робіт) орендованого майна в результаті виконання робіт за рахунок ТОВ „РЕЙ ПЛЮС", здійснених за згодою орендодавця (боржника у даній справі) становить 4 611 771,49 грн. Ліквідатор боржника у даній справі не спростував вказаного, та навпаки, підтвердив, що всі поліпшення (ремонтні роботи) вказаного майна зроблені за рахунок ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" за згодою Орендодавця - ВАТ „Готель „Славутич", про що свідчать погоджені Орендодавцем та Орендарем умови укладених договорів оренди, а також листування між цими сторонами.

Враховуючи викладене, судовою колегією було досліджено наявні в матеріалах справи листи ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" від 05.04.2012 № 48, від 25.12.2012 №259, від 29.12.2014 №231 та відповіді на них, надані ВАТ „Готель „Славутич", в особі арбітражного керуючого Щербаня О.М.

В зазначених листах ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" повідомляв арбітражного керуючого Щербаня О.М. про те, що майно - будівля готелю «Славутич» перебуває у занедбаному стані, містить значні технічні недоліки, що ставить під загрозу його належне функціонування, а також використання у відповідності з цільовим призначенням. У зв'язку із зазначеним, ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" посилаючись на розділ 6 Договору оренди (стосовно зобов'язання орендодавця (ВАТ „Готель „Славутич") сприяти орендарю в утриманні у належному стані всіх приміщень, комунікації та інфраструктури майна, що забезпечує нормальне функціонування орендованого майна) просив виконати наступні роботи: улаштувати кафе та літній майданчик біля кафе у відповідності до вимог ДБН та санітарних правил; здійснити монтаж автоматичної системи оповіщення про пожежу; ремонт фасаду готелю та балконів; провести реконструкцію автоматичного вводу резерву (АВР); прокласти магістральні кабелі, встановити автоматичну систему пожежного оповіщення, світлові оповіщувачі; провести капітальний ремонт номеру 502; провести ремонт фасаду із склоблоків; розробити проект на улаштування сходів з вестибюлю до конференц-залів та ресторану 2-ого поверху; розробити проект та провести улаштування кафе та літнього майданчику на 1- ому поверсі у відповідності до вимог санітарних правил; провести ремонт покрівлі, захисних екранів над вестибюлем, улаштувати рекламну вивіску та козирьок готелю «Славутич»; виконати проект та монтаж системи опалення, встановити котел у підвалі (бойлерній), замінити сантехніку, що вийшла з ладу; встановити систему вентиляції, зокрема у кухні, посудомийній, підвалі, доготовочній, а також зонт для видалення повітря; прокласти додаткову кабельну мережу сигналізації, відео спостереження, провести заміну відеокамер, встановити систему спостереження, в т.ч. за будівлею; демонтувати старі віконні блоки та встановити сучасні теплозберігаючі (близько 140 кв.м., 60 штук на 4-ому та 9-ому поверсі), провести ремонт віконних та дверних відкосів; встановити кондиціонери, демонтувати зношені; провести обстеження будівлі з метою визначення її технічного стану; розробити проект пожежної сигналізації оповіщення про пожежу та встановити систему автоматичної пожежної сигналізації; демонтувати аварійні металеві конструкції на балконах, укріпити балконні плити; замінити зношені запасні частини ліфтів; демонтувати старі віконні блоки та встановити сучасні теплозберігаючі (близько 180 кв.м. на 7-ому та 8-му поверхах); встановити кондиціонери, демонтувати зношені.

У відповіді на вказані листи арбітражний керуючий Щербань О.М., маючи відповідні повноваження представляти інтереси боржника у даній справі, зазначив (пряма мова з листів): «ВАТ «Готель «Славутич» не має можливості та необхідних коштів для виконання зазначених у Вашому листі робіт для підтримання будівлі готелю «Славутич» у належному стані. З метою збереження майна, недопущення погіршення стану та підтримання у робочому стані з Вами було укладено договір оренди, що не суперечить приписам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Метою збереження майна, недопущення погіршення стану та підтримання у робочому стані нерухомого майна ВАТ «Готель «Славутич» з ТОВ «Рей Плюс» було укладено договір оренди, умовами якого передбачено можливість орендаря самостійно здійснювати ремонт орендованого майна будівлі готелю «Славутич». З огляду на процедуру банкрутства ВАТ «Готель «Славутич» не має власних коштів для виконання робіт з ремонту та відновлення будівлі готелю «Славутич» у належному стані. ВАТ «Готель «Славутич» з ТОВ «Рей Плюс» було укладено договір оренди, умовами якого обов'язок збереження майна, недопущення погіршення стану та підтримання у робочому стані нерухомого майна будівлі готелю «Славутич» покладено на орендаря ТОВ «РЕЙ ПЛЮС». Раніше ВАТ «Готель «Славутич» було погоджено проведення необхідних ремонтів та поліпшень будівлі з подальшою компенсацією у відповідності з цивільним законодавством в процедурі банкрутства ВАТ «Готель «Славутич». З огляду на викладене ВАТ «Готель «Славутич» не заперечує проти виконання ремонтних та інших робіт у готелі «Славутич» орендарем ТОВ «РЕЙ ПЛЮС» самостійно за рахунок власних коштів з подальшою компенсацією у встановленому законодавством порядку в процедурі банкрутства ВАТ «Готель «Славутич»».

Враховуючи вказівки Вищого господарського суду України у постанові від 25.04.2017 щодо встановлення правової природи заявлених кредиторських вимог у вигляді вартості встановлення охоронних систем та засобів пожежної безпеки, а також систем сигналізації та питання щодо віднесення їх до категорії капітальних, судовою колегією досліджено матеріали справи, та встановлено наступне. Так, встановлення охоронних систем, засобів пожежної безпеки, а також систем сигналізації відноситься до категорії капітальних, оскільки ТОВ «РЕЙ ПЛЮС» за власний рахунок понесені витрати та проведення заміну відеокамер, розроблення проектів пожежної сигналізації оповіщення про пожежу та встановлення систему автоматичної пожежної сигналізації, здійснення монтажу автоматичної системи оповіщення про пожежу (сигналізація), згоду на компенсацію яких було надано Орендодавцем - ВАТ „Готель „Славутич" у вищевказаних листах.

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 15.07.2009 № 9/9-1056 роз'яснено наступні поняття: капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності). Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об'єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що витрати орендаря, пов'язані із застосуванням (заміною обладнання) з охоронних систем та засобів, сигналізації, систем спостереження та відеоспостереження, встановлення та заміна відеокамер, встановлення засобів пожежної безпеки, є витратами орендаря, які мають бути компенсовані (відшкодовані) орендодавцем у відповідності до ст. 778 Цивільного кодексу України та домовленості сторін за вказаними Договорами оренди.

Судова колегія встановила, що всі вказані поліпшення (ремонтні роботи, заміна обладнання) здійснені за згодою орендодавця, а відтак вказані витрати ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" мають відшкодовуватися боржником, у відповідності до вимог договорів оренди і у відповідності до ст. 778 Цивільного кодексу України, з чим боржник повністю погодився.

За викладених вище обставин, переглянувши в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції в частині визнання вимог ТОВ „РЕЙ ПЛЮС" до боржника, дослідивши заяву кредитора на підставі наявних у справі доказів, дійшла висновку про обгрунтованість вимог щодо включення вимог даного кредитора до реєстру вимог кредиторів боржника у четверту чергу задоволення на суму 4 611 771,49 грн. та у першу чергу задоволення на суму 2 756,00 грн., про що вірно було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства „Веста-Сервіс", та для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 09.06.2016 року у справі № 43/131 в частині результату розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі у вказаній частині судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Веста-Сервіс" в частині розгляду грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю „РЕЙ ПЛЮС" до боржника залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 09.06.2016 року у справі № 43/131 в цій частині - без змін.

2. Матеріали справи № 43/131 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 02.06.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков