РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017Справа №910/1270/17

За позовомНаціонального агентства з акредитації України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт"
простягнення 36 811,81 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники за первісним позовом:

від позивача - Тимошенко П.О., представник за довіреністю;

від відповідача - Богуш М.К., представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національне агентство з акредитації України (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (відповідач) про стягнення 36 811,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині оплати за виконані позивачем роботи з акредитації (підготовка до оцінки) за Договором від 03.07.2014 №80093-09-Ао-14, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 36 811,81 грн.

Відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що надані Позивачем до суду документи на підтвердження своїх вимог стосуються іншого договору укладено між сторонами, а саме Договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014. Свої заперечення Відповідач виклав в Відзиві на позовну заяву від 21.02.2017р. та Додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву від 1.04.2017, та від 20.04.2017р.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

З урахуванням особливостей розгляду спору, спір вирішено у відповідності до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, у впродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без виправдених зволікань) судового захисту.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2014р. між Позивачем та Відповідачем укладено Договір на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14, за яким Позивач зобов'язувався виконати роботи з підготовки до оцінки з відповідності Відповідача вимогам ISO/IEC 17021:2011 «Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту Органу з оцінки відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (п.1.1 Договору).

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Пунктом 2.1 договору Виконавець (Позивач) гарантує виконання робіт протягом 30 календарних днів.

Згідно п. 2.2 Договору Виконавець приступає до роботи безпосередньо після отримання 100% попередньої оплати вартості робіт за цим договором, вказаної у п.4.1 Договору.

За п. 4.1 Договору вартість робіт складала 40 811, 81 грн.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що після підписання договору, Виконавцем протягом 5 робочих днів надається/направляється (на електронну адресу, вказану п.6.4 договору, та/або листом, та/або факсом) Замовником рахунок фактура, на підставі якої здійснюється оплата робіт за цим Договором.

Таким чином, Договором встановлена 100% передоплата, з моменту отримання якої позивач був зобов'язаний почати виконання робіт.

Згідно п.4.3 Договору Замовник після одержання рахунку-фактури здійснює передоплату в розмірі 100% вартості, вказаної у п.4.1, протягом 5 банківських днів із моменту одержання рахунку-фактури.

Листом вих. № 40 від 08.07.2014 відповідач звернувся до позивача з проханням провести роботи, що стосуються, у тому числі договору № 80093-09-Ам-14 та гарантував провести оплату до кінця третього кварталу 2014 року.

В матеріалах справи міститься рахунок №524 від 03.07.2014 року, який було виставлено Позивачем на адресу Відповідача і який оплачено Відповідачем частково у сумі 4000 грн.

Зміст робіт за Договором було визначено Кошторисом у вигляді додатку №1 до Договору. Згідно вказаного Кошторису Позивач зобов'язувався виконати наступні роботи:

- складання програми робіт та інформування про це заявника;

- призначення групи аудиторів;

- проведення аналізу наданої заявником інформації та документації;

- підготовка рішення;

- виконання робіт із залученням позаштатних працівників за Договорами ЦПХ.

Позивач стверджує, що ним в повному обсязі виконані роботи визначені пунктом 1.1 Договору, про що свідчить Рішення за результатами акта аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011, затверджене 01 серпня 2014.

Згідно п. 3.4.2 Договору, Відповідач зобов'язався прийняти виконані роботи та оплатити їх незалежно від рішення за актом оцінки.

За твердженням Позивача він звертався до відповідача щодо підписання актів здачі-приймання робіт, надсилав рахунки та вимагав сплатити заборгованість, однак вся кореспонденція поверталась до Позивача, з формулюванням за закінченням встановленого строку зберігання.

Станом на час звернення Позивача до суду, заборгованість Відповідача перед позивачем за договором становить 36 811,81грн.

Також Позивач зазначає, що законодавством з питань акредитації передбачено залучення додаткового (позаштатного) персоналу з акредитації для виконання окремих робіт (персонал який має статус експерта, аудитора, з акредитації). Вартість робіт залученого персоналу з акредитації входить в загальний кошторис робіт за основним Договором.

Тому, ним на виконання умов основного договору було укладено Договір субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, укладеного між Позивачем та громадянином ОСОБА_4 і який виконано у повному обсязі, про що свідчить Акт здавання-приймання робіт, з якого вбачається, що загальна вартість робіт складає 2 255.26 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст. 629, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, позивачем, в порушення норм зазначеної статті, не доведено належними та допустимими доказами належного виконання спірного договору.

Суд не може розцінювати надані Позивачем копії документів належними та допустимими доказами факту надання послуг за Договором. Більш того, вказані документи спірного Договору взагалі не стосуються.

Так, на підтвердження належного виконання Договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093 09 Ао 14 від 03.07.2014 року, Позивач додав копії наступних документів:

- затверджений склад групи аудиторів з акредитації для оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011;

- затверджений план оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC

17021:2011;

- протокол попередньої наради по проведенню оцінки на місці органу з сертифікації на відповідність вимогам акредитації від 12.08.2014;

- протокол підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з сертифікації на відповідність вимогам акредитації від 13.08.2014.

Проте, судом встановлено, що зазначені документи жодного відношення до виконання спірного Договору не мають, адже вони стосуються іншого договору укладеного між Сторонами, а саме: Договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 року (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи), за яким Позивач зобов'язувався виконати роботи з проведення оцінки на місці Органу з відповідності Відповідача вимогам ISO/IEC 17021:2011 «Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту».

Відповідно до Кошторису (додаток №1 до Договору на виконання робіт з акредитації

(оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 року), Позивач зобов'язувався

виконати наступні роботи: проведення оцінки заявника на місці; аналіз зібраних матеріалів ї складання акта оцінки; аналізування всієї отриманої інформації для прийняття рішення та інформування про це заявника; підготовка рішення; при позитивному рішенні оформ'лення та видання атестату про акредитацію разом із сферою акредитації; реєстрування атестата акредитації в Реєстрі ООВ; виконання робіт із залученням позаштатних працівників за Договорами ЦПХ.

Cуду доведено, що саме вищевказаними наданими до суду документами Позивач підтверджував виконання також Договору виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 року у судовому спорі по справі №910/1278/17, що викладено в Рішенні Господарського суду міста Києва від 28.03.2017, яке на даний час не набрало законної сили та оскаржується Відповідачем.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що Позивач намагається одними і тими ж документами підтвердити виконання двох договорів.

Щодо доказів, доданих Позивачем до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до спірного Договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14, зміст робіт було визначено Кошторисом у вигляді додатку №1 до Договору.

Суд приймає до уваги твердження Відповідача, щодо ненадання Позивачем доказів про надання саме тих послуг, які він був зобов'язаний надати Відповідачу на виконання договору.

Так, затверджений склад групи аудиторів з акредитації для оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011, датований 18.06.2014, а Договір було укладено 03.07.2014, тобто вже після затвердження вказаного документа. Зазначена обставина безумовно свідчить, що зазначений документ не міг бути складений на виконання Договору, а відтак не є належним доказом його виконання;

Протоколи попередньої та підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з сертифікації на відповідність вимогам акредитації від 12.08.2014 та 13.08.2014 не є доказами виконання Договору. Вже з назви документів очевидно слідує, що вони фіксують проведення Позивачем саме оцінки на місці (що передбачено Договором на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 року), а не підготовку до оцінки згідно Договору, який є підставою даного позову.

План оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011 також стосується Договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 року, адже містить посилання на проведення вищезазначених попередньої та підсумкової нарад по проведенню оцінки на місці, а не підготовки до оцінки.

Окрім того, Кошторисом передбачено складання програми підготовки до оцінки, а не плану оцінки.

План оцінки датований 04.08.2014 року, протоколи попередньої та підсумкової нарад - відповідно 12.08.2014 та 13.08.2014. Разом з тим, до позову Позивачем додано акт аналізу документів, де зазначено дати проведення 21.07.2014- 01.08.2014, а також рішення за результатами розгляду акту аналізу документів від 01.08.2014.

Однак, акт аналізу та рішення не можуть передувати плану робіт та протоколам нарад, що в свою чергу підтверджує відсутність відношення вказаних документів до спірного Договору.

Таким чином, надані Позивачем копії документів не є належними доказами по даній справі та не підтверджують належне надання послуг за Договором. Більше того, вказані документи спірного Договору взагалі не стосуються.

Відповідно до п.5.1 Договору робота за договором вважається такою, що виконана, після надання/надсилання Виконавцем Замовнику рішення за актом аналізу документів.

Пунктом 6.3 Договору обумовлене надсилання Замовнику плану оцінки, складу групи аудиторів, рішення за актом аналізу документів.

В матеріалах справи відсутні докази складання програми робіт та інформування про це Відповідача, призначення групи аудиторів проведення аналізу інформації та документації, а також надсилання відповідних документів Відповідачу.

Позивачем також не надано доказів надсилання акту аналізу документів та рішення за актом аналізу документів.

В матеріалах справи також відсутні докази, які б спростували твердження Відповідача, щодо неотримання зазначених документів.

Наданий Позивачем Договір субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, укладеного між Позивачем та громадянином ОСОБА_4, який за твердженням Позивача укладався на виконання умов основного договору і який за його твердженням виконано у повному обсязі, про що свідчить Акт здавання-приймання робіт, з якого вбачається, що загальна вартість робіт складає 2 255.26 грн. також не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

У Кошторисі закладена вартість робіт, які виконує позаштатний персонал за договорами цивільно-правового характеру, у сумі - 3037, 84 грн.

Однак із наданого Позивачем договору субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, укладеного між Позивачем та громадянином ОСОБА_4 та акту здавання-приймання робіт вбачається, що загальна вартість робіт складає 2 255,26 грн.

Окрім того, вказаний акт здавання-приймання робіт взагалі не має жодної сили доказу, адже не містить усіхнеобхідних реквізитів, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для первинних документів.

У ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Так, відповідно до ч.І ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно 4.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній станом на 03.07.2014) на первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак, у наданому Позивачем акті не міститься дати його підписання сторонами, а також дати початку та завершення проведення робіт.

Таким чином, наданий Позивачем акт здавання-приймання робіт не є належним та допустимим доказом на підтвердження здійснення господарських операцій за договором субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2»1/8О093-О9-Ао-14 вод 03.©7.2014, укладеного між Позивачем та громадянином ОСОБА_4

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено у спосіб встановлений ст. 34 цього ж Кодексу законних підстав для задоволення позовних вимог. Доводи, викладені у його позовній заяві спростовані у відзиві на позовну заяву та доданими до них документами, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.06.2017р.

Суддя І.І.Борисенко