ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Справа № 910/6489/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовк І.В. (головуючий, доповідач),
Бондар С.В., Ковтонюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року у справі № 910/6489/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач" до індивідуального підприємства "Алтын Юмуртга" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 48 547,28 доларів США, яка еквівалентна 1 275 829,51 грн., у зв'язку з порушенням зобов'язання з оплати одержаного товару на підставі контракту № 13-2015/TURK купівлі-продажу товару від 10.12.2015 року та контракту № 13-2015/1/TURK купівлі-продажу товару від 10.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.07.2016 року (суддя Трофименко Т.Ю.) провадження у справі припинено за відсутністю предмету спору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року (судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.) зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач вважає, що судами попередніх інстанцій порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати, та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10.12.2015 року між ПрАТ "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач" (продавець) та Індивідуальним підприємством "Алтын Юмуртга" (покупець) було укладено контракти купівлі-продажу товару № 13-2015/TURK та № 13-2015/1/TURK, відповідно до умов яких продавець, зобов'язується передати у власність покупця ветеринарні препарати та кормові добавки, а покупець, зобов'язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах визначених цими контрактами.

Згідно з п. 2.1 контрактів поставка товару здійснюється на умовах "СІР-Гыпджак" (Інкотермс-2010).

За п. 3.1 контрактів покупець купує товар у кількості і за ціною вказаною в додатку до контракту, який є його невід'ємною частиною.

Загальна сума контракту № 13-2015/TURK складає 20 445 доларів США, а контракту № 13-2015/1/TURK - 42 160 доларів США (п. 3.3 контрактів).

Згідно з п. 4.1 контрактів покупець виплачує продавцю 100% ціни товару протягом 10 календарних днів від дати отримання вантажу покупцем шляхом перерахування суми згідно інвойсу даного контракту на банківські рахунки продавця.

Валютою платежу по даним Контрактам є долари США.

Відповідно до п. 4.2 контракту датою платежу вважається дата отримання банком продавця всієї суми вартості товару.

Як зазначає позивач, в процесі виконання вказаних контрактів у відповідача виникла заборгованість у розмірі 48 547,28 дол. США, що еквівалентно 1 275 829,51 грн.

Під час розгляду справи суді першої інстанції відповідачем сплачено у повному обсязі вказану заборгованість по контрактах № 13-2015/TURK, № 13-2015/1/TURK від 10.12.2015 року.

Так, по контракту № 13-2015/TURK від 10.12.2015 року заборгованість у сумі 17 775 дол. США була сплачена позивачу протягом 10.03.2016 року - 19.04.2016 року та останній платіж якого зарахований банком відповідача 26.04.2016 року.

По контракту № 13-2015/1/TURK від 10.12.2015 року заборгованість у сумі 42 160 дол. США відповідачем була сплачена позивачу протягом 10.03.2016 року - 24.05.2016 року та останній платіж якого зарахований банком відповідача 01.06.2016 року.

Предметом даного судового розгляду є вимоги про наявність або відсутність процесуальних підстав для припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Висновок судів обох інстанцій про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України обгрунтовано сплатою відповідачем всієї суми заборгованості, яка є предметом заявленого позову, після порушення провадження у справі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

У застосуванні ст. 80 ГПК України слід ураховувати вказівки, що містяться в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Так, згідно з п. 4.4 зазначеної постанови пленуму господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 08.04.2016 року, тоді як заборгованість у сумі 48 547,28 дол. США у відповідності до п. 4.2 контрактів була сплачена за контрактом № 13-2015/TURK 26.04.2016 року та за контрактом № 13-2015/1/TURK - 01.06.2016 року відповідно. Таке не заперечили представники позивача під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що відповідачем було сплачено суму заборгованості в процесі розгляду справи і те, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань щодо суми заборгованості, яка є предметом поданого позову, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Доводи позивача про те, що між сторонами залишилися неврегульовані питання щодо моменту виконання зобов'язання, а тому місцевий господарський суд передчасно припинив провадження у справі, не можна визнати обгрунтованими, оскільки зміст вказаної процесуальної норми визначає, що неврегульованих питань не має існувати між сторонами в межах предмету саме заявленого позову. Водночас, судами встановлено і не заперечувалося позивачем, що в межах даного спору основного боргу в сумі 48 547,28 дол. США не існує у зв'язку з його повною оплатою в процесі розгляду справи.

Так само підлягають відхиленню доводи скаржника про безпідставну відмову судом апеляційної інстанції у задоволенні клопотання про затвердження мирової угоди та відкладення у зв'язку з цим розгляду справи, оскільки виходячи з меж перегляду справи в апеляційній інстанції відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не застосовує положення ГПК України щодо затвердження мирової угоди.

Решта доводів касаційної скарги були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції, їм надана належна правова оцінка, а тому вони також відхиляються судом касаційної інстанції як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків судів.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

У той же час, позивач не позбавлений процесуальної можливості звернутися до господарського суду з вимогами про стягнення додаткових нарахувань на сплачену відповідачем заборгованість.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді С.Бондар

Л.Ковтонюк