ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 справа № 905/2084/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю; ОСОБА_6, за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Донецької області
від07.02.2017 (підписано 09.02.2017)
у справі№ 905/2084/16 (головуючий суддя Шилова О.М., судді Огороднік Д.М., Тарапата С.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя
доПублічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область
простягнення 888 888,29грн. боргу з орендної плати, 95 887,00грн. пені, 62 222,18грн. 7% штрафу
В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя (Позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область (Відповідач) про стягнення з відповідача 888 888,29грн. боргу з орендної плати, 95 887,00грн. пені та 62 222,18грн. 7% штрафу.

Рішенням господарського суду Луганської області від 28.03.2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на ненадання відповідачем сертифікату Торгово-промислової палати України на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

Представник позивача в судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, надали пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Між Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем був укладений договір оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 102 від 02.10.2012 (далі Договір), за умовами п. 1.1 (в редакції Додаткової угоди №2 від 31.12.2013) якого позивач зобовязався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно цистерни-цементовози (вагони) моделі 15-1405 у кількості чотирьох одиниць, заводський номер цистерн 59384644 (інв.№729967), 59384867 (інв.№729999), 59384669 (інв.№729969) та 59384677 (інв.729970), що перебуває на балансі позивача, вартість якого визначена згідно з експертним висновком на 26.06.2012., який є невідємною частиною цього договору і становить за незалежною оцінкою: заводський номер 59384644 вартість 124 200,00грн. з ПДВ; заводський номер 59384867 вартість 126 545,00грн. з ПДВ; заводські номери 59384669 та 59384677 вартість 123 500,00грн. з ПДВ за кожну одиницю.

Відповідно до п. 2.1 Договору, передача майна в оренду та його повернення з оренди виконується на підїзних коліях позивача станції Заводська за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, з обовязковим оформленням двостороннього акту приймання-передачі, що включає в себе дату побудування вагону, дату останнього ремонту, перелік номерних деталей (колісні пари, візки, рама) з зазначенням року побудування, який є невідємною частиною цього договору.

Умовами п.п.3.12, 3.13 Договору передбачено, що сплату оренди відповідач здійснює за передплатою на підставі розрахунку вартості оренди за місяць після виставлення позивачем рахунку протягом 3 (трьох) банківських днів не пізніше 15 числа місяця. Позивач зобовязується надати акти наданих послуг не пізніше 7 числа місяця наступного за звітним місяцем оренди, а відповідач до 9 числа місяця, наступного за звітним місяцем підписати їх та надати позивачу.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що він укладений строком на 3 роки та вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.03.2015.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу цистерни-цементовози №59284644 (інв.№729967), №59384867 (інв.№729999), №59384669 (інв.№729969), №59384677 (інв.№729970), що підтверджується актами приймання-передачі цистерни (вагона) від 02.10.2012р. №1, №2, №3 та №4 від 04.10.2012р. (т.1, а.с.34-35).

Предметом позовних вимог у цій справі є стягнення заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 102 від 02.10.2012, що відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 888 888,29грн., пені в сумі 95 887,00грн. та 62 222,18грн. 7% штрафу

Дослідивши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" з огляду на наступне.

Указом №405/2014 від 14.04.2014 Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", за змістом ч.1 ст.1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті, територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 ст.11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Кабінету Міністрів України затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто Горлівку Донецької області.

Прийняттям розпорядженнями №1053-р від 30.10.2014, №1275-р від 02.12.2015 Кабінет Міністрів України затвердив переліки населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто Горлівку Донецької області.

Згідно із спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22058949 від 01.07.2016, місцезнаходженням відповідача є: 84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, буд.10. Місто Горлівка також є і адресою розташування промислових потужностей Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол.

В результаті проведення антитерористичної операції на сході країни Відповідач був позбавлений можливості користуватися цистернами-цементовозами №№ 59384644, 59384867, 59384669 та 59384677 та/або повернути їх власнику.

Зазначені обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи висновком № 845/12.1-21-03 від 03.08.2016 (т.1, а.с.124-131) та листа №1257/12.1-21-03 від 25.11.2016 Донецької торгово-промислової палати "Щодо надання розяснень" (т.1, а.с.221-222), в якому зазначено, що проведення активних бойових дій у ході широкомасштабної антитерористичної операції, діяльність окремих збройних формувань на території Донецької області, зокрема, міста Горлівки, припинення функціонування органів державної влади, встановлення обмеженого порядку перетину зони розмежування, які діють з 14.04.2014, унеможливили здійснення Публічним акціонерним товариством "Концерн Стирол" господарської діяльності, в тому числі, і використання обєкта оренди по договору №102 від 02.10.2012 за цільовим призначенням (т. 1, а.с. 117).

Окрім того, відповідно до інформації про вагонні операції за 2014 2016 роки, після квітня травня 2014 року, вагони №59384644, №59384867, №59384669, №59384677 не здійснювали курсування залізничної мережею та знаходяться на станції Горлівка структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" (т.1, а.с.247, т. 2, а.с. 57, 59).

Згідно ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Судова колегія вважає безпідставними посилання позивача на лист ПАТ "Українська залізниця" від 07.02.2017 за № 2022/43, як на доказ можливості вивезення спірного майна на підконтрольну територію, оскільки за змістом зазначеної відповіді (а.с. 57, т. 2) зазначена можливість носить суто теоретичний характер при наявності заборони вивезення цистерн незаконними збройними формуваннями на непідконтрольній території.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми орендних платежів за період з листопада 2014 року по квітень 2016 року в розмірі 888 888,29грн., відповідно, додаткових сум у вигляді пені в розмірі 95 887,00грн. та штрафу в розмірі 62 222,18грн.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року у справі № 905/2084/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року у справі № 905/2084/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3