КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа№ 910/21939/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

уповноваженої особи акціонерів боржника - Веремчука В.П.,

представників:

від ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

від ТОВ "Укркомерцгруп" - Маковія В.В.,

від боржника - ОСОБА_4,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод"

на ухвалу попереднього засідання Господарського суду м. Києва від 11.08.2016

у справі №910/21939/15 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп"

до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 задоволено заяву Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну кредитора у справі; замінено кредитора Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва його правонаступником - Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві; визнано кредиторами ПАТ "Феодосійський механічний завод":

ТОВ "Укркомерцгруп" на суму 1 907 241,92 грн., з яких: 2 756 грн. - вимоги першої черги, 1 861 567,88 грн. - вимоги четвертої черги, а 42 918,04 грн. - вимоги шостої черги,

ТОВ "Галактик Інвест Груп" на суму 627 756 грн., з яких: 2 756 грн. - вимоги першої черги, а 625 000 грн. - вимоги четвертої черги,

ОСОБА_3 на суму 72 436 грн., з яких: 2 436 грн. - вимоги першої черги, а 70 000 грн. - вимоги четвертої черги,

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на суму 116 239,69 грн., з яких: 2 436 грн. - вимоги першої черги, а 113 803,69 грн. - вимоги другої черги;

відмовлено ОСОБА_9 у визнанні кредитором ПАТ "Феодосійський механічний завод" на суму 3 373 500 грн.;

відмовлено ТОВ "Укркомерцгруп" у визнанні конкурсним кредитором ПАТ "Феодосійський механічний завод" на суму 488 921,28 грн.;

затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 2 723 673,61 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить пункт 3 оскаржуваної ухвали в частині визнання вимог кредитора ОСОБА_10 змінити та викласти в наступній редакції: ОСОБА_10 на суму 3 809 936 грн., з яких: 2 436 грн. - вимоги першої черги, 3 807 500 грн. - вимоги четвертої черги; пункт 4 ухвали господарського суду м. Києва від 11.08.2015р. у справі №910/21939/15 виключити; пункт 6 ухвали господарського суду м. Києва від 11.08.2015 р. у справі №910/21939/15 змінити та викласти в наступній редакції: затвердити реєстр вимог кредиторів на загальну суму 6 461 173,61 грн., в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Також, не погоджуючись з винесеною ухвалою, боржник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити пункти 3, 4, 6 ухвали від 11.08.2016 та викласти в наступній редакції: визнати кредиторами ПАТ "Феодосійський механічний завод": ТОВ "Укркомерцгруп" на суму 1 290 146,88 грн., з яких: 2 756 грн. - вимоги першої черги, 1 244 472,04 грн. - вимоги четвертої черги, 42 918,04 грн. - вимоги шостої черги; ОСОБА_10 на суму 3 809 936 грн., з яких: 2 436 грн. - вимоги першої черги, 3 807 500 грн. - вимоги четвертої черги; Правобережне об єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на суму 116 239,69 грн., з яких: 2 436 грн. - вимоги першої черги, 113 893,69 грн. - вимоги другої черги; відмовити ТОВ "Галактик Інвест Груп" у визнані кредитором ПАТ "Феодосійський механічний завод" на суму 625 000 грн.; затвердити реєстр вимог кредиторів на загальну суму 5 216 321,77 грн.; в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі №910/21939/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 в частині кредиторських вимог ОСОБА_3, ТОВ "Укркомерцгруп", ТОВ "Галактик інвест груп", справу № 910/21939/15 в цій частині направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2017 прийнято до провадження апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод", розгляд справи призначено на 11.05.2017.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.05.2017 для розгляду справи № 910/21939/15 сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Калатай Н.Ф., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 прийнято до провадження апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод".

11.05.2017, 22.05.2017, 29.05.2017 в судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

18.05.2017 ініціюючий кредитор подав заяву про визнання майнових дій боржника недійсними, в якій просив визнати недійсними майнові дії боржника щодо визнання ним кредиторських вимог перед ОСОБА_3 в сумі 3737500,00 грн., що ґрунтуються на простих векселях.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" про визнання майнових дій боржника недійсними.

В судовому засіданні колегію суддів досліджені та залучені до матеріалів справи оригінали простих векселів, векселедавцем за якими є Публічне акціонерне товариство "Феодосійський механічний завод", від 03.12.2013 серія АА № 2425617 на суму 70000,00 грн., від 26.12.2013 серія АА № 2425622 на суму 766 000,00 грн., від 27.12.2013 серія АА № 2425623 на суму 766 000,00 грн., від 30.12.2013 серія АА № 2425624 на суму 483 500,00 грн., від 05.02.2014 серія АА № 2425625 на суму 1 722 000,00 грн.

В судовому засіданні уповноважена особа акціонерів ПАТ "Феодосійський механічний завод" Веремчук В.П. подав клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів, а саме витягу від 30.05.2017 з кримінального провадження № 0004021, порушеного 24.04.2014 за ч. 3 ст. 191 КК України.

З поданого витягу вбачається, що в межах кримінального провадження розслідуються діяння осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191 (з 24.04.2014), ч. 1 ст. 357 (з 14.08.2015), ч. 1 ст. 364-1 (з 09.12.2016), ст. 219 (з 05.01.2017), ч. 4 ст. 190 (з 20.04.2017) КК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, лише встановленні вироком суду в зазначеному вище кримінальному провадженні, певні фактичні обставини є обов'язковими для господарського суду при ухваленні судових рішень у даній справі. Втім, станом на час прийняття даної постанови кримінальне провадження № 0004021 перебуває на стадії досудового розслідування, у зв'язку з чим поданий учасником провадження витяг від 30.05.2017 приймається апеляційним судом лише до відому, оскільки не може підтверджувати або спростовувати будь-які фактичні обставини, що є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закон про банкрутство визначено, грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом;

кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною третьою статті 23 Закону про банкрутство встановлено, що до заяви кредитора в обов'язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону про банкрутство заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Частиною 2 статті 25 Закону про банкрутство передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи із спеціальних норм Закону про банкрутство на господарський суд покладено обов'язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Тобто, кредитори, заявляючи вимоги до боржника, самі повинні довести свої грошові вимоги виключно відповідними документами (рішеннями суду, відповідями на претензію, договорами, первинними бухгалтерськими документами, актами звірок, накладними та ін.), тобто, грошові зобов'язання повинні бути встановлені як за розміром, так і за суттю.

Докази, на яких ґрунтуються грошові вимоги кредитора, повинні надавати право кредитору на звернення до боржника з грошовими вимогами у встановленому чинним законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник звернувся із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ч. 5 статті 11 Закону про банкрутство, у зв'язку з тим, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Феодосійський механічний завод", визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" на суму 846 826,82 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Рамазанова Сіражутіна Гаджимагомедовича.

Оголошення про порушення провадження у справі № 910/21939/15 про банкрутство ПАТ "Феодосійський механічний завод" було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 03.09.2015 за №22126.

У визначений законодавством тридцятиденний строк до господарського суду звернулись наступні кредитори:

Управління в Святошинському районі м. Києва, правонаступником якого є Правобережне об'єднане управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві із вимогами до боржника в розмірі 113803,69 грн.;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галактик інвест груп" із вимогами до боржника в розмірі 625000,00 грн.;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" із вимогами до боржника в розмірі 1875018,65 грн.;

ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) із вимогами до боржника в розмірі 3807000,00 грн.

Розпорядник майна боржника визнав та включив до реєстру вимог кредиторів:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" із вимогами четвертої черги задоволення в сумі 1014741,06 грн., шостої черги в сумі 42918,04 грн., першої черги в сумі 2756,00 грн.;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галактик інвест груп" із вимогами четвертої черги задоволення в сумі 625000,00 грн., першої черги в сумі 2756,00 грн.;

ОСОБА_3 із вимогами четвертої черги задоволення в сумі 3807000,00 грн., першої черги в сумі 2756,00 грн.;

Місцевий господарський суд, за наслідками розгляду реєстру вимог кредиторів, ухвалою попереднього засідання від 11.08.2016 визнав кредиторами боржника:

ТОВ "Укркомерцгруп" на суму 1907241,92 грн.,

ТОВ "Галактик Інвест Груп" на суму 627756,00 грн.,

ОСОБА_3 на суму 72436,00 грн.,

Правобережне об'єднане управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на суму 116239,69 грн.;

затвердив реєстр вимог кредиторів на загальну суму 2723673,61 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі №910/21939/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 в частині кредиторських вимог ОСОБА_3, ТОВ "Укркомерцгруп", ТОВ "Галактик інвест груп", справу № 910/21939/15 в цій частині направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Тобто, при новому розгляді в апеляційному порядку ухвала попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 підлягає перегляду лише в частині кредиторських вимог ОСОБА_3, ТОВ "Укркомерцгруп", ТОВ "Галактик інвест груп".

Як вбачається з матеріалів справи, кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактик інвест груп" до боржника в розмірі 625000,00 грн. ґрунтуються на попередньому договорі № 2 купівлі-продажу акцій додаткового випуску від 23.12.2013, за умовами якого боржник як продавець зобов'язався передати у власність ТОВ "Галактик інвест груп" як покупцю, а покупець прийняти та оплатити цінні папери за ціною та на умовах, передбачених цим договором.

За умовами договору від 23.12.2013 продажу підлягають цінні папери у вигляді простих іменних акцій ПАТ "Феодосійський механічний завод" в бездокументарній формі в кількості 10 млн. шт. номінальною вартістю 0,25 грн. загальною договірною вартістю 2500000,00 грн.

На виконання умов договору від 23.12.2013 ТОВ "Галактик інвест груп" 22.01.2014, 11.04.2014, 23.04.2014 сплатив на користь боржника 625000,00 грн. в рахунок оплати цінних паперів, що підтверджується виписками по особовому рахунку.

Докази виконання умов договору в частині передачі цінних паперів на користь ТОВ "Галактик інвест груп" зі сторони боржника суду не надані.

У зв'язку з невиконанням боржником умов договору від 23.12.2013, ТОВ "Галактик інвест груп" відмовилось від нього шляхом надсилання листа-вимоги від 02.03.2015 та просило повернути сплачені грошові кошти в сумі 625000,00 грн.

Боржник на лист-вимогу не відреагував, грошові кошти в сумі 625000,00 грн. не повернув.

Відповідно до ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

За змістом частини 3 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За вказаних обставин, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає вимоги ТОВ "Галактик інвест груп" до боржника обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню в заявленій сумі.

Щодо грошових вимог ТОВ "Укркомерцгруп", колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що грошові вимоги вказаного кредитора, які додатково заявлені після порушення провадження у справі про банкрутство боржника, ґрунтуються на договорах зворотної фінансової допомоги на суму 585000,00 грн. основного боргу, договорі відступлення права вимоги № 12-2У від 28.12.2012 на суму 450000,00 грн. основного боргу, попередньому договорі № 1 від 23.12.2013 на суму 316000,00 грн. основного боргу.

Розпорядник майна, з яким погодився суд першої інстанції, відхилив вимоги ТОВ "Укркомерцгруп", які заявлені на підставі договору відступлення права вимоги № 12-2У від 28.12.2012 з посиланням на існування спору про право, оскільки в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/25616/14.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/25616/14 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про стягнення 498784,50 грн. за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінта-Дон" про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ/12/47 від 19.12.2012 недійсним.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані існуванням заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ/12/47 від 19.12.2012 в сумі 498 784,50 грн. з них: 450 000,00 грн. основного боргу, 41 310,00 грн. пені, 7 474,50 грн. збитків від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" відмовлено повністю, зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" задоволено повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ/12/47 від 19.12.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дінта-Дон" та Публічним акціонерним товариством "Феодосійський механічний завод".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015, прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ "Феодосійський механічний завод" на користь ТОВ "Укркомерцгруп" 450000,00 грн. основного боргу, 10800,00 грн. пені, 7474,50 грн. інфляційних нарахувань, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2016 у справі №910/25616/14 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, справу № 910/25616/14 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 первісний позов задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 скасовано частково рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2016, припинено провадження в частині первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про стягнення 450000,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ/12/47 від 19.12.2012, 41310,00 грн. пені та 7474,50 грн. інфляційних втрат, відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ/12/47 від 19.12.2012.

Тобто, станом на час заявлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" кредиторських вимог до боржника на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ/12/47 від 19.12.2012 в сумі 450000,00 грн. основного боргу та їх розгляду судом першої інстанції з прийняттям оскаржуваної ухвали попереднього засідання від 11.08.2016, існував спір про право кредитора вимагати виконання зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення таких вимог в розмірі 450000,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ/12/47 від 19.12.2012, 37023,29 грн. 3% річних та 330336,26 грн. інфляційних.

Втім, обставини, встановлені у постанові Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016, щодо дійсності укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дінта-Дон" та Публічним акціонерним товариством "Феодосійський механічний завод" договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ/12/47 від 19.12.2012 мають характер нововиявлених, та можуть бути підставою для перегляду судового рішення за результатами попереднього засідання у даній справі в порядку розділу ХІІІ ГПК України за відповідною заявою заінтересованої сторони.

Щодо вимог в сумі 316000,00 грн., які заявлені на підставі попереднього договору № 1 купівлі-продажу акцій додаткового випуску від 23.12.2013, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством "Феодосійський механічний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" укладено попередній договір № 1 купівлі-продажу акцій додаткового випуску від 23.12.2013, за умовами якого боржник як продавець зобов'язався передати у власність ТОВ "Укркомерцгруп" як покупцю, а покупець прийняти та оплатити цінні папери за ціною та на умовах, передбачених цим договором.

За умовами договору від 23.12.2013 продажу підлягають цінні папери у вигляді простих іменних акцій ПАТ "Феодосійський механічний завод" в бездокументарній формі в кількості 10 млн. шт. номінальною вартістю 0,25 грн. загальною договірною вартістю 2500000,00 грн.

На виконання умов договору від 23.12.2013 ТОВ "Укркомерцгруп" 22.01.2014, 27.02.2014, 06.05.2014 сплатив на користь боржника 316000,00 грн. в рахунок оплати цінних паперів, що підтверджується платіжними дорученнями.

Докази виконання умов договору в частині передачі цінних паперів на користь ТОВ "Укркомерцгруп" зі сторони боржника суду не надані.

У зв'язку з невиконанням боржником умов договору від 23.12.2013, ТОВ "Укркомерцгруп" відмовилось від нього шляхом надсилання листа-вимоги від 02.03.2015 та просило повернути сплачені грошові кошти в сумі 312000,00 грн.

Боржник на лист-вимогу не відреагував, грошові кошти в сумі 316000,00 грн. не повернув.

Відповідно до ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

За змістом частини 3 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За вказаних обставин, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає вимоги ТОВ "Укркомерцгруп" до боржника обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню в заявленій сумі - 316000,00 грн.

Окрім того, ТОВ "Укркомерцгруп" заявило вимоги до боржника на підставі договорів зворотної фінансової допомоги на суму 585000,00 грн. основного боргу.

Вказані вимоги підтверджуються судовими рішеннями господарських судів, які набрали законної сили.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/7586/15-г стягнуто з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" 100 000,00 грн. основного боргу, 10 972,61 грн. пені, 2 827,40 грн. 3% річних, 27 387,49 грн. інфляційних втрат та 2 823,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/7587/15-г стягнуто з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" 100 000,00 грн. заборгованості, 11106,85 грн. пені, 2876,71 грн. 3% річних, 31591,27 грн. інфляційних нарахувань та 2910,02 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/7588/15-г стягнуто з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" 100 000,00 грн. заборгованості, 10 646,58 грн. пені, 2 926,03 грн. 3% річних, 31 591,27 грн. інфляційних нарахувань та 2 903,28 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 901/299/14 стягнуто з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" 285000,00 грн. заборгованості, 10192,00 грн. пені та 5903,84 грн. судового збору.

Окрім того, ухвалою підготовчого засідання Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у даній справі визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" на суму 846826,82 грн.

Боржник вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" частково заперечив з огляду на те, що заборгованість підтверджена рішеннями судів, які були винесені на тимчасово окупованій території України та не відповідають положенням Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 розділу II Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" вказаний закон набув чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 27 квітня 2014 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації" від 15.09.2015 № 685-УІІІ, який набрав чинності лише з 09.10.2015, статтю 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" доповнено частиною другою такого змісту: "Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року."

Отже, вищевказане рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі 901/299/14 було винесено до набрання чинності Закону, яким визначено дату окупації території Автономної Республіки Крим, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації".

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За таких обставин, сам лише факт прийняття вказаного рішення суду після 20.02.2014 не є підставою для застосування до даного судового акту ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", вважати його недійсним та таким, що не створює правових наслідків.

Колегією суддів встановлено, що вказане вище судове рішення від 20.03.2014 у справі № 901/299/14 проголошене Господарським судом Автономної Республіки Крим іменем України, який утворений та здійснював свою діяльність відповідно до Конституції та Законів України, і який при прийнятті цих рішень керувався нормами процесуального та матеріального права України, а відтак діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Абзацом десятим частини першої Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено передачу справ, що перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, судам відповідно до встановленої Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання чинності Законом або з дня встановлення такої підсудності.

Разом із тим, розгляд справи № 901/299/14 Господарським судом Автономної Республіки Крим закінчено винесенням відповідного судового рішення по суті спору до набрання чинності цим Законом.

Статями 115, 116 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Оскільки рішення від 20.03.2014 у справі № 901/299/14 є чинним та, відповідно, створює певні правові наслідки як для боржника так і для кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп", а відтак підтверджує наявність боргу в сумі 301095,84 грн.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" до боржника в сумі на суму 1 907 241,92 грн., з яких: 2 756 грн. - вимоги першої черги, 1 861 567,88 грн. - вимоги четвертої черги, а 42 918,04 грн. - вимоги шостої черги.

З заяви від 02.10.2015 (вх. № 06-30/796/15 від 06.10.2015) вбачається, що кредиторські вимоги ОСОБА_3 в сумі 3 807 000,00 грн. ґрунтуються на простих векселях, векселедавцем за якими є Публічне акціонерне товариство "Феодосійський механічний завод", від 03.12.2013 серія АА № 2425617 на суму 70000,00 грн., від 26.12.2013 серія АА № 2425622 на суму 766 000,00 грн., від 27.12.2013 серія АА № 2425623 на суму 766 000,00 грн., від 30.12.2013 серія АА № 2425624 на суму 483 500,00 грн., від 05.02.2014 серія АА № 2425625 на суму 1 722 000,00 грн.

Вказані вимоги ОСОБА_3 визнані як боржником так і розпорядником майна, та внесені останнім до реєстру вимог кредиторів.

Відхиляючи частково вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції встановив відсутність на простих векселях серії АА № 2425622 на суму 766 000 грн., серії АА № 2425623 на суму 766 000 грн., серії АА № 2425624 на суму 483 500 грн., серії АА № 2425625 на суму 1 722 000 грн. підпису головного бухгалтера боржника, та дійшов висновку, що такі векселі підписані зі сторони векселедавця - ПАТ "Феодосійський механічний завод" не уповноваженою або вигаданою особою, а тому боржник не може бути платником за такими векселями.

Як підтверджується матеріалами справи, 12.02.2014 між ФОП ОСОБА_15 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ14-1202/1 за умовами якого, продавець зобов'язується передати покупцеві у власність (продати), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити цінні папери - вексель простий від 03.12.2013 серія АА № 2425617 номінальною вартістю 70 000,00 грн., векселедавець - ПАТ "Феодосійський механічний завод", договірною вартістю 70000,00 грн.

За актом прийому передачі цінних паперів від 14.02.2014, ОСОБА_3 прийняв у власність вказаний вексель. На векселі продавець вчинив іменний індосамент на користь ОСОБА_3.

12.02.2014 між ФОП ОСОБА_16 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ14-1202/2 за умовами якого, продавець зобов'язується передати покупцеві у власність (продати), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити цінні папери - вексель простий від 05.02.2015 серія АА № 2425625 номінальною вартістю 1722000,00 грн., векселедавець - ПАТ "Феодосійський механічний завод", договірною вартістю 1722000,00 грн.

За актом прийому передачі цінних паперів від 14.02.2014, ОСОБА_3 прийняв у власність вказаний вексель. На векселі продавець вчинив іменний індосамент на користь ОСОБА_3.

14.02.2014 між ФОП ОСОБА_17 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ14-1202/4 за умовами якого, продавець зобов'язується передати покупцеві у власність (продати), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити цінні папери - вексель простий серії АА № 2425622 номінальною вартістю 766 000 грн., АА № 2425623 номінальною вартістю 766 000 грн., серії АА № 2425624 номінальною вартістю 483 500 грн., векселедавець - ПАТ "Феодосійський механічний завод", договірною вартістю 2 015 500,00 грн.

За актом прийому передачі цінних паперів від 17.02.2014, ОСОБА_3 прийняв у власність вказані векселя. На векселях продавцем вчинено іменний індосамент на користь ОСОБА_3.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються зокрема, Женевською конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), Законами України "Про обіг векселів в Україні" і "Про цінні папери та фондовий ринок".

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно з приписами статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" (у редакції на момент видачі спірних векселів) видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів та фінансових казначейських векселів. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем. Особи, винні в порушенні вимог цієї статті, несуть відповідальність згідно з законом.

Статтею 10 Закону України "Про обіг векселів в Україні" встановлений обов'язок векселедавця вести реєстр виданих векселів у порядку, затвердженому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Розглядаючи заявлені ОСОБА_3 грошові вимоги до боржника, що ґрунтуються на виданих останнім 5-ти простих векселях, колегія суддів відзначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження існування зобов'язань векселедавця перед трасантом, на підставі яких були видані векселя на загальну суму 3 807 000,00 грн. Такими доказами мають бути відповідні первинні документи (угоди, видаткові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг) тощо) про поставлені товари, виконані роботи, надані послуги на користь ПАТ "Феодосійський механічний завод" зі сторони ФОП ОСОБА_15, ФОП ОСОБА_16, ФОП ОСОБА_17

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає наявним порушення статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" стосовно виданих боржником простих векселів від 03.12.2013 серія АА № 2425617 на суму 70000,00 грн., від 26.12.2013 серія АА № 2425622 на суму 766 000,00 грн., від 27.12.2013 серія АА № 2425623 на суму 766 000,00 грн., від 30.12.2013 серія АА № 2425624 на суму 483 500,00 грн., від 05.02.2014 серія АА № 2425625 на суму 1 722 000,00 грн., а відтак і відсутність обов'язку зі сторони векселедавця на їх оплату.

Окрім того слід зазначити, що у бухгалтерському обліку боржника не відображені будь-які господарські операції із видачі векселів протягом 2013-2014 років, при цьому, у фінансовій звітності за 2013 рік відображено зобов'язання боржника по виданих векселях на суму 2085 тис. грн. Вказана звітність подана до державних органів ОСОБА_18 як керівником ПАТ "Феодосійський механічний завод".

Згідно протоколу засідання наглядової ради ПАТ "Феодосійський механічний завод" від 20.03.2014 до її складу окрім інших входять ОСОБА_3 - голова наглядової ради, ОСОБА_18 - член наглядової ради.

Тобто, вказані фізичні особи будучи близькими родичами є пов'язаними із підприємством-боржником.

Представник ОСОБА_3 подав до суду апеляційної інстанції докази визнання боржником заборгованості за спірними векселями на загальну суму 380700,00 грн., з огляду на їх отримання від боржника лише у листопаді 2016 року, а саме протокол засідання наглядової ради від 17.07.2015, акт звірки взаєморозрахунків станом на 17.07.2015, запит від 17.04.2016, повторний запит від 21.10.2016, лист від 01.11.2016.

Колегія суддів вважає за можливе прийняти вказані докази, оскільки розгляд кредиторських вимог ОСОБА_3 відбувся за відсутності його представника в судовому засіданні від 11.08.2016.

Разом з тим, з протоколу засідання наглядової ради від 17.07.2015 вбачається, що наглядова рада товариства-боржника прийняла рішення доручити директору ОСОБА_18 здійснити платежі за спірними векселями на загальну суму 380700,00 грн., який в свою чергу підписав акт взаєморозрахунків станом на 17.07.2015 із ОСОБА_3 про визнання боргу.

Такі дії наглядової ради та виконавчого органу боржника в особі директора товариства свідчать про надання переваги одному з кредиторів, який в свою чергу, як було зазначено вище, є пов'язаною особою із боржником. При цьому визнання боржником боргу відбулось безпосередньо перед поданням заяви до господарського суду про порушення справи про банкрутство та за умов обізнаності про існування боргу перед ініціюючим кредитором.

На думку колегії суддів, видача спірних векселів була спрямована лише на створення штучної кредиторської заборгованості ПАТ "Феодосійський механічний завод", само підприємство-боржник не мало на меті здійснювати оплату за виданими ним векселями, оскільки заборгованість перед трасантами не підтверджена (безтоварність векселів), а за даними фінансової звітності упродовж 2013 року та на момент видачі векселів підприємство перебувало у стані стійкої фінансової неплатоспроможності та не мало можливості виконувати зобов'язання за векселями.

Отже, спірні векселі були видані без наміру створення реальних правових наслідків, обумовлених цими правочинами, тобто без мети та можливості реального виконання векселедавцем взятих на себе обов'язків про сплату грошових коштів, а спрямовані виключно на створення штучної заборгованості у ПАТ "Феодосійський механічний завод" перед пов'язаною особою - ОСОБА_3, у зв'язку з чим ці векселі мають ознаки фіктивності та є такими, що не спроможні створювати правові наслідки для боржника.

Окрім того, відповідно до статті 7 Уніфікованого закону якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобов'язатися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи вигаданих осіб, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобов'язувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то зобов'язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є все ж таки юридично дійсними.

Тобто вказана норма не визначає повноважність осіб, які підписали вексель, а вказує, що при встановленні зазначених у ній обставин зобов'язання таких осіб за векселем є юридично дійсними.

Згідно зі статтею 8 цього ж Закону кожний, хто поставив свій підпис на переказному векселі як представник особи, від імені якої він був уповноважений діяти, сам зобов'язаний за векселем і, якщо він заплатить, матиме ті самі права, які мала б та особа, за яку він мав намір діяти. Таке ж правило застосовується до представника, який перевищив свої повноваження. Знов-таки, у вказаній нормі не йдеться про повноважність осіб, які підписали вексель, а про наслідки вчинення таких дій.

Стаття 77 Уніфікованого закон у передбачає, що такі наслідки настають і для осіб, котрі здійснили ці ж дії, і при видачі простого векселя, і знов-таки не визначає їх повноважність.

Як визначено статтею 75 Уніфікованого закону, серед інших обов'язкових реквізитів, що надають векселю вексельної сили, має бути підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель підписується від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель. Підписи скріплюються печаткою.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства зобов'язаною за простим векселем є особа, яка самостійно підписала вексель, або особа, від імені якої вексель підписала належним чином уповноважена третя особа.

Таким чином, вексельне законодавство не містить положень про визначення належних повноважень осіб, які підписали вексель, а лише встановлює їх коло. А тому питання про належний характер уповноваження на підписання векселя має вирішуватися з огляду на загальні норми цивільного законодавства України, зокрема щодо укладення відповідного договору, видачі довіреності, вчинення внутрішніх актів органами юридичної особи, як наприклад, прийняття рішення зборів учасників, наказу про виконання функцій виконавчого органу тощо.

За таких обставин керівником може бути не тільки службова особа, обрана, відповідно до вимог чинного законодавства та вимог статуту підприємства, установи чи організації незалежно від форми власності, на посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків, а й особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов'язки за спеціальним повноваженням. Зайняття певної службової посади або доручення тимчасово виконувати службові обов'язки має бути оформлено наказом.

Вказана правова позиція підтверджується і Рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2003 від 30 жовтня 2003 року, в якому вказано, що службовими є особи, які займають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов'язані з виконанням оганізаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків, або виконують такі обов'язки за спеціальними повноваженнями.

Організаційно-розпорядчі функції це функції зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Як вбачається з матеріалів справи, посаду головного бухгалтера ПАТ "Феодосійський механічний завод" в період з 15 червня 2011 року по березень 2014 року обіймала ОСОБА_19, однак на спірних векселях, окрім векселя № 2425617 від 03.12.2013, міститься підпис ОСОБА_14

Оскільки на простих векселях відсутній підпис головного бухгалтера ОСОБА_19, то слід вважати, що такі векселі підписані зі сторони векселедавця - ПАТ "Феодосійський механічний завод" не уповноваженою або вигаданою особою.

Разом з тим, наголошуючи на повноважність підписанта, представник акціонерів товариства-боржника в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_19 була звільнена з посади головного бухгалтера з 26.12.2013, втім відмовилась підписати наказ про звільнення, отримати трудову книжку та розрахунок при звільненні, що підтверджується актом від 26.12.2013.

Колегія суддів зазначає, що посада головного бухгалтера відноситься до посад, пов'язані з виконанням оганізаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків на підприємстві, у зв'язку з чим призначення на таку посаду належить оформлювати відповідним наказом.

Боржник не надав докази призначення на посаду головного бухгалтера товариства ОСОБА_20, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати її уповноваженою особою, а відтак і вчиняти від імені боржника юридично значимі дії, в тому числі підписувати векселі.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що кредиторські вимоги ОСОБА_3 в сумі 3807000,00 грн. підлягають відхиленню повністю, відповідно і виключенню з реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи при прийнятті судового рішення за результатами попереднього засідання у справі про банкрутство в частині кредиторських вимог ОСОБА_3 та затвердженні реєстру вимог кредиторів на суму 2 723 673,61 грн., колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала в цій підлягає скасуванню. В зазначеній частині належить прийняти нове рішення про відмову у визнанні вимог ОСОБА_3 до ПАТ "Феодосійський механічний завод" і затвердити реєстр вимог кредиторів в новому розмірі.

Керуючись ст.ст. 99, ч. 2 ст. 101, ст.ст. 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" задовольнити частково.

2. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі № 910/21939/15 скасувати в частині визнання кредитором Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" ОСОБА_3 на суму 72 436,00 грн. та затвердження реєстру вимог кредиторів на загальну суму 2 723 673,61 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Кредиторські вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" відхилити повністю.

Затвердити реєстр вимог кредиторів на загальну суму 2 651 237,61 грн.

3. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі № 910/21939/15 в частині кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактик інвест груп" залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Н.Ф. Калатай

Є.Ю. Пономаренко