РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017Справа №910/6561/17
За позовом Дочірнього підприємства «Перехід Аутдор»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірраленд»

про стягнення заборгованості в розмірі 203 573,92 грн. Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Тимошенко Н.В., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Перехід Аутдор» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірраленд» (далі - відповідач) заборгованості в розмірі 203 573,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг з розміщення зовнішньої реклами № ДГ-0000514 від 15.12.2015, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість за період з січня 2017 року по березень 2017 року включно в розмірі 185 067,00 грн.

Крім того, позивач просить також стягнути з відповідача штраф у розмірі 18 506,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 порушено провадження по справі №910/6561/17, розгляд справи призначено на 22.05.2017.

18.05.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема і уточненого розрахунку суми позовних вимог.

Дослідивши у судовому засіданні 22.05.2017 заяву позивача про уточнення позовних вимог, встановив, що зазначена заява за своєю природою є заявою про зменшення розміру позовних вимог, а тому господарський суд приймає її до розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Так, відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

Відтак, оскільки зменшення розміру позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є заборгованість в розмірі 170 067,20 грн. та штраф в розмірі 18 506,72 грн.

У судовому засіданні представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 22.05.2017 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.05.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Дочірнім підприємством «Перехід Аутдор» (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мірраленд» (далі - замовник, відповідач) було укладено Договір про надання послуг з розміщення зовнішньої реклами № ДГ-0000514 від 15.12.2015 (далі - Договір), відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується надавати послуги з проведення рекламних кампаній замовника та/або клієнтів-рекламодавців замовника згідно з адресними програмами та іншими додатками до цього Договору, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати послуги виконавця.

Відповідно до п. 2.2 Договору відомості про період розміщення реклами, місцезнаходження рекламо носія, його ти, розмір, сторону, кількість площин, інформацію про освітлення, вартість рекламної кампанії та строки її оплати, сюжет реклами зазначаються сторонами в адресній програмі. Адресна програма є невід'ємною частиною Договору після підписання уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 3.2.6 Договору замовник зобов'язується при виконані виконавцем взятих на себе зобов'язань за Договором, прийняти виконані роботи та надані послуги за відповідним Актом в порядку, передбаченому в п.4.4 Договору.

У відповідності до п. 3.3.1 Договору виконавець зобов'язується протягом 3 (трьох) робочих днів у м. Києві та 5 (п'яти) робочих днів у регіонах України з моменту початку Рекламної кампанії розмістити рекламні матеріали згідно з Адресною програмою до Контрольного макету. У випадку якщо замовник порушує строки надання рекламних матеріалів та документації, зазначені у Договорі, строк початку розміщення рекламних матеріалів переноситься на відповідну кількість днів затримки.

За умовами пункту 4.1 Договору вартість послуг за Договором вказується сторонами в адресній програмі. Ціна даного Договору визначається загальною сумою вартості послуг по проведенню рекламних кампаній замовника за адресними програмами, а також нарахованими на цю вартість сумами податків і зборів (обов'язкових платежів).

Вартість послуг складається з:

- розміщення (ротація один раз на місяць) рекламних матеріалів;

- надання фото звіту один раз на місяць;

- експонування рекламних матеріалів на період надання послуг;

Оплата послуг здійснюється замовником в строки, зазначені в Додатку. Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів у національній валюті України на поточний рахунок виконавця. (п. 4.2 Договору).

Згідно з п. 4.5 Договору по закінченню проведення кожної рекламної кампанії, зазначеній в адресній програмі, сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг. Виконавець направляє замовникові два примірники Акту приймання-передачі наданих послуг. А замовник зобов'язаний повернути виконавцю один підписаний замовником екземпляр Акта протягом 7 робочих днів з дати направлення Акту виконавцем замовнику або в цей же строк направити письмові мотивовану відмову.

Замовник не має права відмовитися від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, якщо протягом строку проведення рекламної кампанії замовник не сповіщав виконавця (листом або телекомунікаційними засобами, такими, як телефонограма, факс) про наявність дефектів при виконані виконавцем свої зобов'язань по Договору, або якщо виявлені замовником дефекти були виправлені відповідно до умов Договору.

Не підписання замовником Акту приймання-передачі наданих послуг протягом 7 (семи) робочих днів з дати його направлення виконавцем замовнику без письмових мотивованих причин відмовлення, є фактом визнання замовником повного виконання договірних зобов'язань виконавцем та відсутності претензій, а акт вважається рівнозначним акту, підписаному представниками обох сторін.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить письмово про своє бажання розірвати цей Договір за 1 місяць до закінчення терміну дії даного Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (п. 9.1 Договору).

Надалі сторонами було підписано адресні програми, а саме Додаток № ИК-14718/ИК-14791/ИК-14886/ИК-15574/ИК-15822 від 01.01.2017 на розміщення реклами з 01.01.2017 по 31.01.2017, Додаток № ИК-15612/ИК-16101ИК-16262 від 01.02.2017 на розміщення реклами з 01.02.2017 по 28.02.2017 та Додаток № ИК-15613/ИК-16750/ИК-16769/ИК-17080 від 01.03.2017 на розміщення реклами в період з 01.03.2017 по 31.03.2017.

Відповідно до п. 4 зазначених Додатків замовник сплачує 100 % місячної вартості рекламної кампанії в строк до 20 числа кожного поточного місяця рекламної кампанії.

На виконання умов даного договору позивач у період з січня 2017 року по березень 2017 року включно надав відповідачу послуги з розміщення зовнішньої реклами на загальну суму 204 987,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг).

Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату отриманих послуг своєчасно не здійснив, в зв'язку з чим за ним, утворилася заборгованість, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, в розмірі 170 067,20 грн.

03.04.2017 Дочірнє підприємство «Перехід Аутдор» звернулось до позивача з Претензією про сплату заборгованості вих. № 192, в якій вимагав сплатити заборгованість.

Направлення зазначеної претензії відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку від 04.04.2017 та опису вкладення від 04.04.2017.

З цих підстав ДП «Перехід Аутдор» звернулося до суду з позовною заявою до ТОВ «Марраленд».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як встановлено судом, на виконання умов даного договору позивач у період з січня 2017 року по лютий 2017 року включно надав відповідачу послуги на загальну суму 143 534 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ик-14718 від 31.01.2017 на суму 32 768 грн., № ИК-14791 від 31.01.2017 на суму 13 248 грн. №ИК-14886 від 31.01.2017 на суму 2 976,00 грн., № ИК-15574 від 31.01.2017 на суму 10 320 грн., №, ИК-15822 від 31.01.2017 на суму 240 грн., № ИК-15612 від 28.02.2017 на суму 54 582,00 грн., № ИК-16262 від 28.02.2017 на суму 9 360 грн. та № ИК-16101 від 28.02.2017 на суму 20 040 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень.

В свою чергу, за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 позивачем було надано відповідачу послуги з розміщення зовнішньої реклами на загальну суму 61 453,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ИК-16769 від 31.03.2017 на суму 5 563,20 грн., № ИК-16750 від 31.03.2017 на суму 14 127,60 грн., № ИК-15613 від 31.03.2017 на суму 35 282,40 грн., № ИК-17018 від 31.03.2017 на суму 6 480,00 грн., які не підписані з боку відповідача.

Однак, сторонами погоджено у Договорі, що не підписання замовником Акту приймання-передачі наданих послуг протягом 7 (семи) робочих днів з дати його направлення виконавцем замовнику без письмових мотивованих причин відмовлення, є фактом визнання замовником повного виконання договірних зобов'язань виконавцем та відсутності претензій, а акт вважається рівнозначним акту, підписаному представниками обох сторін.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що разом з претензією № 192 від 03.04.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача оригінали Акті здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ИК-16769 від 31.03.2017 на суму 5 563,20 грн., № ИК-16750 від 31.03.2017 на суму 14 127,60 грн., № ИК-15613 від 31.03.2017 на суму 35 282,40 грн., № ИК-17018 від 31.03.2017 на суму 6 480,00 грн. у двох екземплярах, які не було повернуто позивачу з підписом, як і не було надано вмотивованої відмови від їх підписання.

В свою чергу, направлення претензії відповідачу разом з зазначеними Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку від 04.04.2017 та опису вкладення від 04.04.2017

Таким чином, з урахуванням умов Договору, погоджених сторонами на власний розсуд, Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ИК-16769 від 31.03.2017 на суму 5 563,20 грн., № ИК-16750 від 31.03.2017 на суму 14 127,60 грн., № ИК-15613 від 31.03.2017 на суму 35 282,40 грн., № ИК-17018 від 31.03.2017 на суму 6 480,00 грн. вважаються підписаними з боку відповідача.

Також, судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури на оплату № ИК-14718/ИК-14791/ИК-14886/ИК-15574/ИК-15822 від 01.01.2017 на суму 59 552,00 грн., № ИК/15612/ИК-16101/ИК-16262 від 01.02.2017 на суму 83 982,00 грн. та № ИК-15613/ИК-16750/ИК-16769/ИК-17018/ від 01.03.2017 на суму 61 453,20 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні також фото звіти за розміщення зовнішньої реклами за період з 01.01.2017 по 31.03.2017, по кожній із адрес, у відповідності до адресних програм.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо надання обумовлених сторонами послуг з розміщення зовнішньої реклами.

Проте, відповідачем не було оплачено отримані послуги в повному обсязі.

Таким чином, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату отриманих послуг у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим, за відповідачем, на дату звернення позивача із позовом до суду існувала заборгованість в розмірі 185067,20 грн.

В процесі розгляду справи, відповідачем було сплачено 15 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позивача, в зв'язку з чим позивачем було подано заяву якою зменшено розмір позовних вимог, яка прийнята судом, а відтак заборгованість відповідача перед позивачем складає 170 067,20 грн.

В матеріалах справи також наявний наданий відповідачем Гарантійний лист від 28.02.2017, відповідно до якого, ТОВ «Мірраленд» гарантувало 100% оплати за розміщення реклами в січні 2017 в строк до 12.03.2017, за лютий 2017 в строк до 31.03.2017.

Проте, відповідач зобов'язання перед позивачем з оплати наданих послуг так і не виконав.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг з розміщення зовнішньої реклами та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 170 067,20 грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 18 506,72 грн.

Згідно з п. 5.2.2 Договору у випадку несвоєчасної оплати замовником вартості послуг, до замовника може застосовуватись пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день порушення, за весь період прострочення платежу. У випадку, якщо порушення строків оплати триває більш ніж 10 календарних днів, виконавець має право не починати рекламну кампанію або по завершенню оплаченого замовником строку розміщення рекламних матеріалів призупинити та/або припинити рекламну кампанію, що почалася, в тому числі шляхом заклеювання рекламних плакатів замовника, або зняття інших рекламних матеріалів, що не звільняє замовника від зобов'язань по сплаті рекламної кампанії. Крім цього виконавець має право стягнути з замовника штраф в розмірі 10 % від суми простроченого платежу. Сторони домовились, що строк позовної давності відносно стягнення штрафних санкцій встановлено в 3 (три) роки.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачем порушено строки оплати отриманих послуг на строк понад 10 календарних днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 %, що складає 18 506,72 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірраленд» (01023, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 3; ідентифікаційний код: 39724079) на користь Дочірнього підприємства «Перехід Аутдор» (01033, м. Київ, вулиця Жилянська, будинок 31; ідентифікаційний код: 24576549) заборгованість в розмірі 170 067 (сто сімдесят тисяч шістдесят сім) грн. 20 коп., штраф у розмірі 18 506 (вісімнадцять тисяч п'ятсот шість) грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 61 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.2017.

Суддя О.А. Грєхова