КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Справа№ 910/22464/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Чорної Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Хіміч Б.С. - довіреність №2 від 01.01.2017р.

від відповідача за первісним позовом: Жовтун О.В. - довіреність №91/2017/04/27-10 від 27.04.2017р.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017р.

у справі № 910/22464/16 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕПТ-БУД"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про зобов'язання вчинити дії

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕПТ-БУД"

про визнання договору припиненим в частині

В судовому засіданні 31.05.2017р. відповідно до ст. ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКСЕПТ-БУД" (далі - ТОВ "АКСЕПТ-БУД", позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго", відповідач за первісним позовом) про зобов'язання припинити дії, які порушують право, виконати обов'язок в натурі, у якому просить: 1) зобов'язати ПАТ "Київенерго" припинити дії по односторонній відмові від виконання умов договору про постачання електричної енергії №73404, укладеного між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД" від 22.05.2013; 2) зобов'язати ПАТ "Київенерго" виконати зобов'язання за договором про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013, укладеним між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД", в частині постачання електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в грудні 2016 року відповідач за первісним позовом повідомив позивача за первісним позовом про припинення в односторонньому порядку договору про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013 та про припинення електропостачання за договором 31.12.2016, натомість позивач за первісним позовом вважає, що укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013 є продовженим, оскільки не був припинений у встановленому договором та законодавством порядку, проте, постачальник відмовляється від виконання своїх договірних зобов'язань.

В свою чергу відповідачем за первісним позовом було подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання договору про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013 з ТОВ "АКСЕПТ-БУД" в частині постачання електричної енергії припиненим з підстав реалізації ПАТ "Київенерго" свого права на припинення договірних відносин, про що було повідомлено споживача за місяць до закінчення дії договору листом від 15.11.2016., яка прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2017р. у справі №910/22464/16 первісний позов задоволено частково.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київенерго" виконати зобов'язання в частині постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКСЕПТ-БУД".

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕПТ-БУД" 1 600,00 грн. судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом 28.03.2017р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Куксов В.В., Михальська Ю.Б.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.03.2017р., у зв'язку перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Куксов В.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, склад колегії суддів змінювався, у відповідності до ст. 77 ГПК України у справі оголошувалась перерва на 31.05.2017р.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні апеляційної інстанції 31.05.2017р. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні апеляційної інстанції 31.05.2017р. заперечував проти доводів відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з підстав, викладених у відзиві та запереченні на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.05.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКСЕПТ-БУД" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №73404 (далі - Договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача. Приєднана та дозволена потужність у точці підключення визначена в додатку "Перелік об'єктів споживача". ( п.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору сторони передбачили, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Відповідно до п. 9.4 Договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої сторони у порядку визначеному законодавством України.

Сторони зобов'язуються письмово повідомляти про зміну поштових чи банківських реквізитів не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін. Таке повідомлення, підписане уповноваженою особою, стає частиною цього договору з моменту отримання його іншою стороною.

У разі необхідності внесення змін та доповнень до цього договору кожна із сторін має право звернутися до іншої з відповідною пропозицією. Якщо ці пропозиції викликані прийняттям нормативно - правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов'язуються до внесення відповідних змін до договору керуватися вимогами цих нормативних документів (9.4. договору).

Спір у справі виник у зв'язку з протилежними позиціями сторін стосовно дії Договору та відповідно наявності у відповідача подальших зобов'язань з поставки електричної енергії позивачу.

За твердженням позивача, 05.12.2016р. ним було отримано факсограмою лист від 15.11.2016 № 35/КД/31/5903 про припинення дії Договору від відповідача в особі начальника відділу врегулювання договірних відносин Міщук Л.В., за змістом якого лист є офіційним попередженням про припинення дії договору з 31.12.2016р. та не продовженням його на 2017 рік в разі ненадання необхідного для укладення договору пакету документів та/або не підписання нового договору (т.1 а.с.40).

09.12.2016р. аналогічний лист позивачем було отримано як поштову кореспонденцію, відправлення якої відповідачем 05.12.2016р. підтверджується описом вкладення у цінний лист та конвертом з відповідними відбитками печаток ПАТ "Київенерго" та календарним штемпелем поштового відділення, копії яких містяться в матеріалах справи, а оригінали були надані позивачем та оглянуті судом в судовому засіданні (т.1, а.с. 105-107).

У вказаному описі вкладення у найменуванні предметів відправлення зазначено "Повідомлення ПАТ "Київенерго" від 15.11.2016 № 35/КД/31/5903 про припинення дії договору про постачання електричної енергії № 73404, укладеного між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД" від 22.05.2013 (в порядку п. 9.4 Договору)".

Категоричні заперечення відповідача проти указаних доводів та доказів засновані на твердженнях, що лист від 15.11.2016 № 35/КД/31/5903 був надісланий відповідачем рекомендованим листом 28.11.2016, а отриманий позивачем 29.11.2016, на підтвердження чого подано копію списку згрупованих поштових відправлень.

Дослідивши подані сторонами протилежні документи на підтвердження направлення ПАТ "Київенерго" листа від 15.11.2016 №35/КД/31/5903, який фактично є повідомленням про припинення дії Договору, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом та приймає належними та достовірними доказами такого направлення подані позивачем опис вкладення у цінний лист та поштовий конверт з відбитком календарного штемпелю.

В той час як подані відповідачем докази викликають сумніви, оскільки опис вкладення відсутній. Інших доказів своєчасного повідомлення позивача про припинення договору відповідачем суду не надано.

Доводи апелянта, викладені у зустрічній позовній заяві та апеляційній скарзі про те, що лист ПАТ "Київенерго" від 15.11.2016 №35/КД/31/5903 був надісланий 28.11.2016р. рекомендованим листом №579 є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34 ГПК України та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 631 ЦК України встановлює, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 9.4 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

З наведених вище норм договору випливає, що можливість продовження дії Договору на наступний рік на тих же умовах сторони поставили у залежність від відсутності волевиявлення однієї із сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії та обмежили таке волевиявлення відповідним строком.

З урахуванням того, що строк дії Договору закінчувався 31.12.2016, а повідомлення про припинення договору було надіслано ПАТ "Київенерго" на адресу ТОВ «АКСЕПТ-БУД» 05.12.2016, тобто, менш як за місяць до закінчення терміну дії договору, що свідчить про невчасне попередження споживача згідно з п. 9.4 договору, тому породжувати правових наслідків у вигляді припинення дії Договору таке повідомлення не може, а відтак Договір вважається продовженим на наступний рік, тобто, до 31.12.2017.

Натомість, апелянт зазначає про неможливість постачання електричної енергії на об'єкт (будівельний майданчик, що є об'єктом споживача за договором) за адресою: м. Київ, вул. Г. Андрющенка, 4Г, на підставі Технічних умов за тимчасовою схемою електропостачання, у зв'язку з чим скористався своїм правом на припинення договірних відносин, що має своїм наслідком припинення його зобов'язань з постачання електричної енергії.

Вказані твердження не приймаються судом до уваги, оскільки спірний договір укладений між сторонами про постачання електричної енергії, а не про тимчасове постачання як передбачають ПКЕЕ, і відповідно до умов спірного договору постачальник (відповідач) продає електричну енергію споживачу (позивачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами цього договору та додатків до нього, що є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 9.1. договору визначено додатки до договору, серед яких "Технічні умови" відсутні, тому посилання апелянта на невиконання позивачем технічних умов є безпідставним.

Доводи апелянта про не дослідження місцевим господарським судом даних обставин є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Договір є продовженим до 31.12.2017, проте, у зв'язку з наявністю іншої позиції з приводу строку дії Договору відповідач має намір припинити подальше виконання своїх зобов'язань у зв'язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом правомірно звернувся до суду за захистом свого права на отримання належного виконання від особи, яка відмовляється від виконання договірних обов'язків.

Колегія суддів вважає такі висновки місцевого господарського суду передчасними, виходячи з наступного.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про зобов'язання ПАТ "Київенерго" припинити дії по односторонній відмові від виконання умов договору про постачання електричної енергії № 73404, укладеного між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД" від 22.05.2013 та зобов'язання ПАТ "Київенерго" виконати зобов'язання за договором про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013, укладеним між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД", в частині постачання електричної енергії.

Доказів припинення постачання електроенергії відповідачем на об'єкт позивача матеріали справи не містять, натомість у справі наявні рахунки ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на сплату за спожиту ТОВ "АКСЕПТ-БУД" електричну енергію:

- №73404015/1/1/П1 від 20.12.2016 на січень 2017р., інформаційне повідомлення №73404015/1/1П1 від 20.12.2016 на суму 47 163,00 грн. (оплачений ТОВ "АКСЕПТ-БУД" згідно платіжних доручень №426 від 28.12.2016, №433 від 10.01.2017р.);

- №73404015/2/1/П1 від 20.01.2017 на лютий 2017р., інформаційне повідомлення №73404015/2/1/П1 від 20.01.2017 на суму 35 458,20 грн. (оплачений ТОВ "АКСЕПТ-БУД" згідно платіжного доручення №459 від 23.01.2017);

- №73404015/4/1/П1 від 20.03.2017 на квітень 2017р., інформаційне повідомлення №73404015/4/1/П1 від 20.03.2017 на суму 28 700,00 грн. (оплачений ТОВ "АКСЕПТ-БУД" згідно платіжного доручення №558 від 11.04.2017, №530 від 22.03.2017);

- №73404015/5/1/П1 від 20.04.2017 на травень 2017р., інформаційне повідомлення №73404015/5/1/П1 від 20.04.2017;

- №73404015/6/1/П1 від 20.05.2017 на червень 2017р., інформаційне повідомлення №73404015/6/1/П1 від 20.05.2017;

Належним чином завірені копії вказаних рахунків та платіжних доручень містяться в матеріалах справи.

Такі дії свідчать про те, що сторонами спірного договору виконуються його умови, зокрема відповідач за первісним позовом зі своєї сторони продовжує постачати електричну енергію згідно укладеного спірного договору, а позивач за первісним позовом отримує її та здійснює оплату за виставленими рахунками.

Нормами статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Надіслання ПАТ «Київенерго» на адресу ТОВ «АКСЕПТ-БУД» повідомлень про можливе припинення постачання електроенергії на об'єкт позивача за первісним позовом, за наявності доказів отримання ТОВ «АКСЕПТ-БУД» електроенергії за спірним договором та її оплати, свідчить про виконання сторонами умов укладеного між ними 22.05.2013р. спірного договору, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушеного права ТОВ «АКСЕПТ-БУД» на момент звернення із позовом до суду та відповідно відсутність правових підстав для задоволення первісного позову в частині зобов'язання ПАТ «Київенерго» припинити дії по односторонній відмові від виконання умов договору про постачання електричної енергії № 73404, укладеного між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД" від 22.05.2013 та зобов'язання ПАТ "Київенерго" виконати зобов'язання за договором про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013, укладеним між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "АКСЕПТ-БУД", в частині постачання електричної енергії.

Щодо зустрічного позову ПАТ "Київенерго" про визнання договору про постачання електричної енергії № 73404 від 22.05.2013 з ТОВ "АКСЕПТ-БУД" в частині постачання електричної енергії припиненим, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтування підстав зустрічного позову є тотожними викладеним та поданим відповідачем при запереченні проти первісного позову, тобто, відповідач вказує про припинення ним дії договору в односторонньому порядку шляхом надіслання відповідного повідомлення (листа від 15.11.2016) позивачу у встановлений договором строк.

Оскільки судом вище вже було досліджено обставини продовження дії спірного договору до 31.12.2017 та встановлено виконання сторонами умов укладеного між ними 22.05.2013р. спірного договору, відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «Київенерго» з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017р. у справі № 910/22464/16, прийняте із невірним застосуванням норм матеріального права, без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, підлягає частковому скасуванню, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017р. у справі №910/22464/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017р. у справі №910/22464/16 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.»

3. Матеріали справи №910/22464/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Л.В. Чорна