ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 911/976/17

За позовом Управління поліції охорони в Київській області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "КАПВЕЙ"

про стягнення 2372,50грн.

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №2 від 03.01.2017);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Управління поліції охорони в Київській області звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "КАПВЕЙ" (далі - ТОВ "КАПВЕЙ") про стягнення 2372,50грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором на надання послуг спостереження сигналізації термінового виклику наряду охорони від 10.12.2014 №2785/14, в частині сплати за надані послуги у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ТОВ "КАПВЕЙ" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області (далі виконавець) та ТОВ "КАПВЕЙ" (далі замовник, відповідач) укладено договір № 2785/14 на надання послуг спостереження сигналізації термінового виклику наряду охорони (а.с.9-10, зворот, далі - договір).

При цьому, як вбачається з п. 1 положення (а.с.28) про Управління поліції охорони в Київській області вказана особа (позивач у даній справі) є правонаступником Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області.

Вказане також підтверджується наступними документами: постанови Кабінету Міністрів України «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 13.10.2015 № 834, наказу Національної поліції «Про затвердження Положення про Управління поліції охорони в Київській області» від 06.11.2015 № 54, наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ» від 07.11.2015 № 1399, наказу Національної поліції України «Про внесення змін до Положення про Управління поліції охорони в Київській області» від 19.09.2016 № 877.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін (їх правонаступників) господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п. 2.1 договору, за цим договором замовник доручає, а охорона зобовязується здійснювати охорону майна замовника на обєкті та обслуговування сигналізації на цьому обєкті; за цим договором охорона не приймає майно замовника на зберігання і не вступає у володіння ним.

В силу п. 3.1 договору, розрахунок вартості послуг виконавця здійснюється на підставі цін визначених сторонами у протоколі погодження договірної ціни (додаток №1). Вартість послуг визначається у розрахунку (додаток №4).

Відповідно до п. 3.2 оплата здійснюється замовником у порядку передоплати щомісячно до 5-го числа місяця, в якому надаються послуги, шляхом перерахування замовником грошових коштів у сумі місячної вартості послуг, на рахунок виконавця.

Зазначений договір укладено сторонами з 10.12.2011 по 31.12.2014, при цьому, договором передбачено, що, якщо за 15 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору,.

Додатком №1 до вказаного договору сторонами визначено вартість кожного виду послуг та кількість часу її надання (а.с.11), а додатком до розрахунку вартість обслуговування засобів ОПС.

Як вказує позивач в позові відповідачем не сплачено надані послуги з охорони за травень-червень 2016 року, що складається згідно актів прийому-здачі виконаних робіт наданих послуг (а.с.47-48), на суму 1216,10грн в травні 2016 та 1180,10грн за червень 2016.

При цьому, як вказує позивач, у відповідача була наявна переплата за надані послуги в розмірі 23,70грн, у звязку з чим за твердженням позивача заборгованість відповідача на надані та прийняті послуги складає 2372,50

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем з 01.07.2016 у звязку з дебіторською заборгованість призупинено надання послуг з охорони..

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг, а також застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного обовязку, яка встановлена чинним законодавством.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Як визначено п.3.2 договору, оплата послуг охорони проводиться до 5 числа кожного місяця за цей місяць.

Отже, останнім днем виконання зобовязання з оплати наданих послуг за певний місяць є 4 число цього місяця (також див.п.1.9 постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» ).

Між тим, в порушення зобовязань за відповідним договором, надані послуги з охорони за вказаний період у встановлений договором строк відповідачем не оплачені.

Відповідачем не надано суду доказів оплати заборгованості за надані послуги з охорони.

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 2372,50грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, в розмірі 1600,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "КАПВЕЙ" на користь Управління поліції охорони в Київській області 2372,50грн основного боргу, а також 1600,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 22.05.2017.

Суддя С.І. Чонгова