ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2017 р. Справа №922/4783/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 01.01.2017р.,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 12.01.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№1105Х/41 від 05.04.2017р.) на рішення господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. у справі №922/4783/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СТС", м. Харків,

до Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м. Харків,

про присудження виконання обов'язку в натурі, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК СТС" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (відповідач) про зобов'язання відповідача прийняти від позивача виконанні роботи з реконструкції трамвайної колії по майдану Павлівському та майдану Пролетарському від вул. Університетської до вул. Полтавський шлях за договором про закупівлю робіт за державні кошти №2507-1 від 25.07.2016р. шляхом підписання актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

24.02.2017р. позивачем були подані до суду уточнення позовних вимог (вх. №6475) відповідно до прохальної частини якої позивач просить суд :

Зобов'язати Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (код за ЄДРГІОУ 04058516) прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СТС" (код за ) виконанні роботи з реконструкції трамвайної колії по майдану Павлівському та майдану Пролетарському віл вул. Університетської до вул. Полтавський шлях за договором про закупівлю робіт за державні кошти №2507-1 від 25.07.2016р. шляхом підписання актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), а саме: акт №4 на суму 5600107,63 грн., акт №5 на суму 1296507,26 грн. та акт №6 на суму 24293,59 грн.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що вказані уточнення є додатковими поясненнями позивача щодо своїх позовних вимог, долучено їх до матеріалів справи та здійснено розгляд справи з їх урахуванням.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено повністю.

Зобов'язано Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СТС" виконанні роботи з реконструкції трамвайної колії по майдану Павлівському та майдану Пролетарському віл вул. Університетської до вул. Полтавський шлях за договором про закупівлю робіт за державні кошти №2507-1 від 25.07.2016р. шляхом підписання актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), а саме: акт №4 на суму 5600107,63 грн., акт №5 на суму 1296507,26 грн. та акт №6 на суму 24293,59 грн.

Стягнуто з Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СТС" - 1378,00 грн. судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Зокрема, в обґрунтування вимог своєї скарги відповідач посилається на наступне:

- у справах про спори, які виникають з договору підряду, де предметом позову є вимоги про зобов'язання відповідача (замовника) підписати акт здачі-приймання виконаних робіт і довідку про вартість виконаних робіт - судам правильно відмовляти в їх задоволенні, оскільки такого роду способів захисту цивільних прав та інтересів статтею 16 Цивільного кодексу України не передбачено;

- оскільки заявлені позовні вимоги стосуються прийняття виконаних робіт в натурі, що тягне за собою обов'язок відповідача провести повний розрахунок кінцевою метою даного позову є отримання матеріальних благ, тобто даний позов носить майновий характер;

- до теперішнього часу виконані роботи по спірних об'єктах замовником не прийняті через недотримання підрядником вимог ДСТУ-Н Б Д. 1.1-2:2013 та ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 у частині вартості використаних матеріалів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та її розгляд призначено на 22.05.2017р.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх№4403 від 24.04.2017р.), в якому просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач посилається на наступне:

- у своїй апеляційній скарзі відповідач не зазначає жодних конкретних норм процесуального чи матеріального права, які на його думку були порушені або застосовані неправильно судом першої інстанції при винесенні рішення;

- перелік способів захисту обумовлений у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частині 2 статті 20 Господарського кодексу України не є вичерпним, що дозволяє позивачу використовувати будь-який інший спосіб захисту своїх порушених прав, що прямо не заборонений законом та не порушує права та інтереси інших осіб;

- посилання відповідача на те, що прийняття виконання робіт в натурі тягне за собою виконання відповідачем ще одного його обов'язку - проведення розрахунку з позивачем на думку позивача є необґрунтованими, оскільки позовною вимогою в даній справі є саме присудження виконання обов'язку в натурі шляхом зобов'язання вчинити дії, а не стягнення грошових коштів за виконані роботи по договору;

- жодних письмових вимог від відповідача про необхідність приведення вартості матеріалів у відповідність до існуючих вимог на адресу позивача не надходило;

- відповідач безпідставно та необґрунтовано посилається на порушення позивачем вимог щодо визначення вартості договірної ціни та вартості матеріалів, оскільки вказане було погоджено із відповідачем ще на стадії укладення договору.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши в судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

25.07.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №2507-1 (Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Підрядник зобов'язується у 2016 - 2017 роках виконати роботи з реконструкції трамвайної колії по майдану Павлівському та майдану Пролетарському від вул. Університетської до вул. Полтавський шлях (згідно з ДК 021:20-3 - будівництво торгових будівель, складів і промислових будівель, об'єктів транспортної інфраструктури) відповідно до проектно-кошторисної документації та документації конкурсних торгів, а Замовник - прийняти ці роботи та оплати ти їх.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.1 Договору). Ціна договору становить 9463480,80 грн. (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після підписання Сторонами акта виконаних робіт (№КБ-2в. КБ-3) або попередньої оплати, яка здійснюється на підставі Постанов КМУ від 27.12.2001р. №1764 із змінами і від 23.04.2014р. №117 на термін не більше 3 місяців.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що Замовник приймає виконані роботи на підставі акта викопаних робіт (№КБ-2в. КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається Підрядником уповноваженому представнику Замовника не пізніше 25 числа звітного місяця.

Відповідно до п. 4.6. Договору, якщо роботи виконані Підрядником з недоробками і дефектами, що зафіксовано відповідним актом при прийомі виконаних робіт. Замовник може відстрочити оплату цих робіт. На протязі встановлених цим актом строків Підрядник повинен усунути виявлені порушення і після цього Замовник перераховує утримані суми.

Згідно п.п. 6.1.2. п. 6.1. Договору, Замовник зобов'язаний приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3). Підпунктом 6.1.3.1. п.п. 6.1.3. п. 6.1. Договору, Замовник зобов'язаний по мірі надходження коштів та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи тільки після підписання Замовником актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Пунктом 11.1. Договору передбачено, то розірвання Договору можливе тільки за згодою Сторін або за рішенням суду, а у випадках встановлених п. 5.4. Договору, можливо розірвання Договору в односторонньому порядку, якщо Підрядник на протязі місяця, а для сезонних робіт - тижня, не розпочне роботи.

Положеннями пункту 7.1. Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором. Відповідальність Сторін за порушення зобов'язань за Договором га порядок урегулювання суперечок визначається Цивільним і Господарським кодексами України, положеннями Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 р. № 668 із змінами, та іншими нормативними актами, що регулюють ці питання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.08.2016р. на виконання умов договору, відповідачем було здійснено авансовий платіж в розмірі 2833000,00 грн. (30% від вартості річного обсягу робіт обумовленого в п.4.9. Договору), який було використано позивачем на придбання і постачання необхідних для виконання робіт, матеріалів.

Отриманий авансовий платіж було використано позивачем на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, що підтверджується платіжними дорученнями від 01.08.2016р. №1649, №1650, від 04.08.2016р. №1660, №1664, №1666, від 05.08.2016р. №1671, від 17.08.2016р. №1723, №1724, №1726, №1727, №1728, №1729, від 18.08.2016р. №1736, від 26.08.2016р. №1766, від 14.09.2016р. №1811, від 16.09.2016р. №1817, №1818, від 23.09.2016р. №1857 та бухгалтерською довідкою про вартість використаних грошових коштів, які надійшли у вигляді авансу для виконання робіт по договорам №2507-1 та №2507-2 від 25.07.2016 року.

ТОВ "СК СТС" в особі директора ОСОБА_3 було передано Замовнику на підписання акти виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3) по Договору №2507-1 від 25.07.2016р. по об'єкту з реконструкції трамвайної колії по майдану Павлівському та майдану Пролетарському від вул. Університетської до вул. Полтавський шлях, яка була отримана Замовником в особі ОСОБА_4, що підтверджується копією реєстру документів.

Факт отримання спірних актів виконаних робіт відповідачем не заперечувався.

Підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою стало порушення відповідачем законних прав позивача, яке виражається у безпідставній відмові відповідача від прийняття виконаних позивачем робіт за договором та підписання актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобовязується на свій страх і ризик виконати роботу за завданням іншої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядчиком відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобовязаний негайно розпочати їх прийняття (частина 1 статті 882 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно п.п. 6.1.2. п. 6.1. Договору, Замовник зобов'язаний приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Замовник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (№КБ- 2в, КБ-3). підписаного уповноваженими представниками сторін. У разі якщо роботи виконані Підрядником з недоробками і дефектами, що зафіксовано відповідним актом при прийомі виконаних робіт, Замовник може відстрочити оплату цих робіт (п. 4.4. та 4.6. Договору).

Підпунктом 6.1.3.1. п.п. 6.1.3. п. 6.1. Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний по мірі надходження коштів та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи тільки після підписання Замовником актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Пунктом 11.1. Договору передбачено умови розірвання Договору в тому числі і в односторонньому порядку, що також обумовлено в пункті 5.4. Договору.

Отже, прийняти виконанні Підрядником роботи шляхом підписання актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3) є обов'язком Замовника, згідно з умовами укладеного Сторонами договору, редакція якого була запропонована самим Відповідачем.

Одночасно з цим умовами договору передбачено, що оплату за виконані роботи Замовник зобов'язаний здійснити тільки після підписання Замовником актів виконаних робіт.

Таким чином, Відповідач відмовляючись від підписання актів виконаних робіт (№Б-2в. КБ-3) прямо ухиляється від виконання ще одного свого зобов'язання щодо оплати виконаних Позивачем робіт.

Акт виконаних робіт №4 на суму 5600107,63 грн., акт виконаних робіт №5 на суму 1296507,26 грн., акт виконаних робіт №6 на суму 24293,59 грн. відповідачем станом на день розгляду справи не підписані.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Факт того, що Підрядником було повідомлено Замовника про готовність робіт до передання, підтверджується, зокрема, реєстром документів ТОВ "СК СТС", що передаються по об'єкту "Реконструкція трамвайної колії по майдану Павлівському та майдану Пролетарському від вул. Університетської до вул. Полтавський Шлях" по Договору №2507-1 від 25.07.2016р. (додані до матеріалів справи).

Виходячи з аналізу умов укладеного договору та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що Відповідач незаконно ухиляється від виконання взятого на себе обов'язку, а саме прийняття робіт шляхом підписання актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції доказів в обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача.

Посилання відповідача на те, що підряднику неодноразово було вказано не необхідність приведення вартості матеріалів у відповідність до існуючих вимог ніякими доказами у справі, в порушення вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, не підтверджується.

Матеріали справи свідчать, що роботи були виконані позивачем у відповідності до вимог договору.

Зауважень від Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту і будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради щодо наявності недоробок чи дефектів, що було б зафіксовано відповідним актом при прийомі виконаних робіт, позивачем не отримувалось.

Тобто, наразі має місце необґрунтована відмова від підписання актів виконаних робіт, що свідчить про порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо прийняття та оплати виконаних робіт.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Абзац 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, в тому числі, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 20 Цивільного кодексу України).

Крім того, пунктом 11 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, перелік способів захисту обумовлений у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частині 2 статті 20 Господарського кодексу України не є вичерпним, що дозволяє позивачу використовувати будь-який інший спосіб захисту своїх порушених прав, що прямо не заборонений Законом та не порушує права та інтереси інших осіб.

При цьому колегія суддів вважає необхідним зазначити, що посилання відповідача на те, що даний спір є майновим, є необґрунтованими, оскільки позовною вимогою в даній справі є саме присудження виконання обов'язку в натурі шляхом зобов'язання вчинити дії, а не стягнення грошових коштів за виконані роботи по договору.

Щодо заперечень відповідача, викладених у апеляційній скарзі про завищення ціни - вартості матеріалів, колегія суддів зазначає, що структура договірної ціни є динамічною, відповідно до пункту 3.3. укладеного договору.

Згідно ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013, договірна ціна - кошторис, яким визначається вартість робіт, узгоджена сторонами (замовником та підрядником) та обумовлена у договорі підряду. Приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) - договірна ціна, визначена як приблизний кошторис, що підлягає уточненню у разі змінення поточних цін на ресурси, що враховані у договірній ціні, а також з інших підстав, визначених умовами договору підряду.

Договір про закупівлю робіт за державні кошти №2507-1 від 25.07.2016р. укладався за результатами проведених конкурсних торгів.

Розрахунки цін пропозицій конкурсних торгів формувалися виходячи із технічних завдань замовника та передбачуваних обсягів робіт, на підставі нормативної потреби в трудових і матеріально-технічних ресурсах, необхідних для здійснення проектних рішень по об'єктах замовлення.

Структура договірних цін на реконструкцію трамвайної колії визначалася у відповідності до п.6.3.2.3 Національного стандарту України ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.2013р. №293, та положень Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005р. №668 зі змінами.

Розрахунки формувались, в тому числі, з урахуванням ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013 та ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013р., щодо кожного окремого розрахунку.

Вартість матеріальних ресурсів визначалась з урахуванням їх якісних характеристик, обсягів постачання з можливістю їх постачання в стислі строки з мінімальними передоплатами.

Договірна ціна та її розрахунки надавались відповідачу у складі пропозиції конкурсних торгів, відповідно до документації конкурсних торгів замовника, та була погоджена із замовником ще до підписання договору про закупівлю робіт за державні кошти. Крім того, погоджена договірна ціна є основою для визначення ціни договору під час його укладання, та не викликала будь-яких зауважень із боку замовника.

Крім того, як вже було зазначено вище, в матеріалах справи не містяться докази направлення позивачу будь-яких письмових зауважень стосовно цін-вартості матеріалів чи виконання робіт не у відповідності з умовами договору.

Таким чином, посилання апелянта на завищення вартості матеріалів, які вказані у відповідних спірних актах колегія суддів відхиляє.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, на підставі вищенаведених фактів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в повному обсязі.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційний скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. у справі №922/4783/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, керуючись ст.ст.49, 99 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню відповідачу

Керуючись ст.ст.49, 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. у справі №922/4783/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 29 травня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий