ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 травня 2017 р. Справа № 903/314/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій "

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації

про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладанні договору

Суддя Шум М. С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, договір №14/03/17 від 14.13.2017р.

від відповідача: н/з

від третьої особи: н/з

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.Відводу складу суду не заявлено. Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні 29.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть спору: позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій " за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладенні договору, та просить викласти спірні пункти договору №14/03/17-1 від 14.03.2017р. у наступній редакції:

п. 2.1.14. Перераховувати кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі та за перевезення багажу перевізнику не пізніше пяти днів з дня відправлення відповідного рейсу, за вирахуванням коштів за обовязкові послуги підприємства;

п.2.4.3.Здійснювати продаж квитків через водія перевізника після закриття квитково- касової відомості;

п.3.1. перевізник доручає підприємству організувати продаж квитків на зазначені маршрути, які обслуговує перевізник терміном на один рік з наступним письмовим погодженням нього права на наступний рік щороку до 14 березня. При цьому підприємство із загальної суми від реалізації квитків по тарифу на проїзд за перевезення пасажирів сплачує страховій компанії суші страхових внесків, згідно окремого договору. Грошові кошти в розмірі 90 % від суми, що залишилася підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок перевізника;

п.3.4. У разі продажу квитків водієм перевізника після закриття квитково-касової відомості частину автостанційного збору, за вирахуванням вартості послуг з касового продажу квитків громадянам, та суму винагороди за надання послуг згідно з предметом цього Договору, за вирахуванням вартості автостанційних послуг з продажу квитків, перевізник зобов'язаний перерахувати автостанції, на якій пасажир повинен здійснити посадку;

п.3.5. Порядок фіксації кількості квитків, проданих водієм перевізника після закриття квитково-касової відомості, встановлюється за домовленістю сторін;

п.4.2.1. За зрив рейсу без попередження відповідно до підпункту 2.3.5 пункту 2.3 цього Договору та за відсутності форс-мажорних обставин:

- у приміському сполученні - 5 грн.;

- у міжміському сполученні - 10 грн.

п.4.2.3. За зміну класу рухомого складу, про яку не було повідомлено відповідно до підпункту 2.3.2 пункту 2.3 цього Договору - 10 грн.;

п.4.4. Штрафні санкції за цим Договором сплачуються шляхом виставлення рахунку стороною, стосовно якої вчинено порушення цього Договору, з наступною сплатою стороною, яка вчинила порушення, коштів шляхом їх перерахування на банківський рахунок протягом десяти робочих днів.

Водночас, не доповнювати наступними спірними пунктами договір № 14/03/17-1 від 14.03.17. про надання автостанційних послуг між приватним акціонерним товариством "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1:

п.2.3.10. Зобовязати водіїв:

п.2.3.10.1. По прибуттю автобуса на АС виконувати розпорядження та вказівки персоналу автостанції з питань організації перевезень і безпеки та дотримуватися "Правил надання послуг пасажирського автотранспорту", інших нормативних документів;

п.2.3.10.2. Проводити посадку пасажирів на АС за участю водія і тільки з касовими квитками не зупиняти автобус в недозволеному на це місці та не допускати підбору пасажирів без квитків на території автостанцій;

п.2.3.10.3. Перевезення пасажирів здійснювати згідно встановленого розкладу руху на закріпленому маршруті та забезпечувати збереження багажу і обслуговування пасажирів на всьому маршруті згідно "Правил надання послуг пасажирського автотранспорту";

п.2.3.10.4. В разі неможливості виконання рейсу з технічних або інших поважних причин повідомляти підприємство не пізніше ніж за 24 години до відправлення автобуса;

п.2.3.10.5. Забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність автобуса;

п.3.6.Витрати повязанні із банківським обслуговуванням і інкасацією виручки покладаються на перевізника;

п.3.7. Доходи від перевезення багажу по реалізованих касою квитках, розподіляються

порівну;

п.4.2.4. За підбір безквиткових пасажирів та їх самовільне обілечування водієм автобуса на території автостанції:

- 10 грн. за кожного пасажира в автобусах приміського сполучення;

- 20 грн. за кожного пасажира в автобусах міжміського сполучення;

- 30 грн. за кожного пасажира в автобусах міжобласного сполучення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2017р. між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації укладено договір про організацію перевезень пасажирів №2510. На виконання п.2.2.4 договору позивачем на адресу ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (відповідач) надіслано проект договору про надання автостанційних послуг №14/03/17 від 14.03.2017р., який розроблений на основі Примірної форми договору про надання послуг автостанцією перевізникові, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку України від 30.11.10р. №860.

Однак, позивач не погодився із запропонованою відповідачем новою редакцією пунктів 2.3.10.1, 2.3.10.2, 2.3.10.3, 2.3.10.4, 2.3.10.5, 3.6, 3.7, 4.2.4, зміною існуючої редакції 2.1.14, 3.1, 4.2.1, 4.2.3, 4.4 та вилученням із договору пунктів 2.4.3, 3.4., 3.5., звернувся до суду з даним позовом (а.с. 3-15).

Ухвалою суду від 12.04.2017р. порушено провадження у справі та на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, як організатора перевезень на підставі договору про організацію перевезень №14/03/17-1 від 14.03.2017р., оскільки рішення з господарського спору може вплинути на його права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач не надав суду жодних пояснень з приводу позовних вимог, представника в судове засідання не направив, при тому, що згідно рекомендованого поштового повідомлення №839 ухвалу суду отримав за довіреністю 20.04.2017р.

Статтею 75 ГПК України передбачено право суду на розгляд справи за поданими позивачем матеріалами, якщо відповідач не надає суду відзив та витребувані докази.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності, що здійснює перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування.

09.02.2017 між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ОСОБА_2 інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації (організатор) укладено договір про організацію перевезень пасажирів №2510.

Відповідно до п. 2.2.4 договору перевізником на адресу ПрАТ Волинське обласне підприємство автобусних станцій (відповідач) було надіслано проект договору про надання автостанційних послуг 14/03/17-1 від 14.03.2017р., який був розроблений на основі Примірної форми договору про падання послуг автостанцією перевізникові, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку України від 30.11.10р. №860 .

01.04.2017р. від відповідача на адресу перевізника надійшов лист №181/2 від 29.03.2017р. з протоколом розбіжностей від 29.03.2017р. вищевказаного договору.

Предметом даного судового розгляду є вимоги перевізника до автостанції про врегулювання розбіжностей за договором про надання автостанційних послуг.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

За змістом ч.ч. 1 - 3 ст. 32 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій визначаються договором.

Предметом договору №14/03/17 від 14.03.2017р. автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов'язаних з відправленням і прибуттям пасажирів.

Власники автостанцій зобов'язані укласти договір з автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, тільки за наявності в нього договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування чи дозволу органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування маршрутів загального користування, що пролягають через цю автостанцію.

У відповідності з п. 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (надалі - Правил) перевізник укладає з автостанцією договір про надання послуг з автостанцією, яким визначаються перелік та обсяги послуг, їх вартість і порядок проведення розрахунків. Примірну форму договору затверджує Мінінфраструктури.

Порядок розрахунку вартості послуг, що надаються автостанцією перевізникові, визначає Мінінфраструктури.

В п.п.5.1.-5.5. Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.09.2010р. № 700, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2010р. за № 1068/18363, зазначено, що відносини власника та перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які проходять через автостанцію, згідно з пунктом 114 Правил визначаються договором про надання послуг автостанціями, примірна форма якого визначається Міністерством інфраструктури України.

На обумовлений сторонами строк договором визначаються: перелік та обсяги обов'язкових та інших послуг, що надаються автостанцією перевізникові; вартість обов'язкових послуг у відсотках від загальної суми вартості проїзду від реалізованих через каси автостанцій квитків та порядок проведення розрахунків; порядок та строки погодження додаткових рейсів; умови для відпочинку водіїв та відстою автобусів на території автостанції; строки перерахування автостанцією коштів від продажу квитків згідно з пунктом 4.4 розділу IV цього Порядку, розмір неустойки за кожний день прострочення перерахунку; умови щоденного (міжзмінного) відпочинку водіїв (у разі надання послуги); умови перевірки технічного стану автобусів (у разі надання послуги); умови зберігання автобусів (у разі надання послуги).

Строк, на який укладається договір про надання послуг автостанціями, не може бути меншим, ніж строк обслуговування перевізником маршруту (рейсу), визначений договором про організацію перевезень з ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, обласною чи районною державною адміністрацією чи дозволом Укртрансінспекції на перевезення пасажирів на маршруті загального користування.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.32 Закону України Про автомобільний транспорт та п.114 Правил, укладення договору між перевізником та власником автостанції є обовязковим, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, суд вважає позицію позивача щодо спірних пунктів Договору обґрунтованою та дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 179, 181, 187 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 32, 36 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.п. 37, 114, 115, 124, 133, 145, 147, 148, 149 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, п.п. 2.1.2, 7.1.2 Типового технологічного процесу надання послуг пасажирських автостанцій та автовокзалів, п.п.3.1, 3.6, п.п.5.1-5.5 Порядку регулювання діяльності автостанцій, ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Спірні пункти договору №14/03/17-1 від 14.03.2017р. про надання автостанційних послуг між Приватним акціонерним товариством Волинське обласне підприємство автобусних станцій та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 викласти в наступній редакції:

п.2.1.14. Перераховувати кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі та за перевезення багажу перевізнику не пізніше пяти днів з дня відправлення відповідного рейсу, за вирахуванням коштів за обовязкові послуги підприємства;

п.2.4.3.Здійснювати продаж квитків через водія перевізника після закриття квитково- касової відомості;

п.3.1. Перевізник доручає підприємству організувати продаж квитків на зазначені маршрути, які обслуговує перевізник терміном на один рік з наступним письмовим погодженням нього права на наступний рік щороку до 14 березня. При цьому підприємство із загальної суми від реалізації квитків по тарифу на проїзд за перевезення пасажирів сплачує страховій компанії суші страхових внесків, згідно окремого договору. Грошові кошти в розмірі 90 % від суми, що залишилася підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок перевізника;

п.3.4. У разі продажу квитків водієм перевізника після закриття квитково-касової відомості частину автостанційного збору, за вирахуванням вартості послуг з касового продажу квитків громадянам, та суму винагороди за надання послуг згідно з предметом цього Договору, за вирахуванням вартості автостанційних послуг з продажу квитків, перевізник зобов'язаний перерахувати автостанції, на якій пасажир повинен здійснити посадку;

п.3.5. Порядок фіксації кількості квитків, проданих водієм перевізника після закриття квитково-касової відомості, встановлюється за домовленістю сторін;

п.4.2.1. За зрив рейсу без попередження відповідно до підпункту 2.3.5 пункту 2.3 цього Договору та за відсутності форс-мажорних обставин:

- у приміському сполученні - 5 грн.;

- у міжміському сполученні - 10 грн.

п.4.2.3. За зміну класу рухомого складу, про яку не було повідомлено відповідно до підпункту 2.3.2 пункту 2.3 цього Договору - 10 грн.;

п.4.4. Штрафні санкції за цим Договором сплачуються шляхом виставлення рахунку стороною, стосовно якої вчинено порушення цього Договору, з наступною сплатою стороною, яка вчинила порушення, коштів шляхом їх перерахування на банківський рахунок протягом десяти робочих днів.

3. Не доповнювати договір № 14/03/17-1 від 14.03.17р. про надання автостанційних послуг між приватним акціонерним товариством "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 такими пуннктами:

п.2.3.10. Зобовязати водіїв:

п.2.3.10.1. По прибуттю автобуса на АС виконувати розпорядження та вказівки персоналу автостанції з питань організації перевезень і безпеки та дотримуватися "Правил надання послуг пасажирського автотранспорту", інших нормативних документів;

п.2.3.10.2. Проводити посадку пасажирів на АС за участю водія і тільки з касовими квитками не зупиняти автобус в недозволеному на це місці та не допускати підбору пасажирів без квитків на території автостанцій;

п.2.3.10.3. Перевезення пасажирів здійснювати згідно встановленого розкладу руху на закріпленому маршруті та забезпечувати збереження багажу і обслуговування пасажирів на всьому маршруті згідно "Правил надання послуг пасажирського автотранспорту";

п.2.3.10.4. В разі неможливості виконання рейсу з технічних або інших поважних причин повідомляти підприємство не пізніше ніж за 24 години до відправлення автобуса;

п.2.3.10.5. Забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність автобуса;

п.3.6.Витрати повязанні із банківським обслуговуванням і інкасацією виручки покладаються на перевізника;

п.3.7. Доходи від перевезення багажу по реалізованих касою квитках, розподіляються

порівну;

п.4.2.4. За підбір безквиткових пасажирів та їх самовільне обілечування водієм автобуса на території автостанції:

- 10 грн. за кожного пасажира в автобусах приміського сполучення;

- 20 грн. за кожного пасажира в автобусах міжміського сполучення;

- 30 грн. за кожного пасажира в автобусах міжобласного сполучення.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій " (43018, м. Луцьк, вул. Львівська, 148, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (45632, Луцький район, с. Зміїнець, вул. Березова, 7, і.к. НОМЕР_1) 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

06.06.2017

Суддя М. С. Шум