КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2017 р. Справа№ 925/1471/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Чорної Л.В.
суддів: Отрюха Б.В.
Разіної Т.І.
при секретарі судового засідання Громак В.О.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства НАК «Нафтогаз України» та Навчального центру Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 )
на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2017р.
по справі № 925/1471/16 (суддя Спаських Н.М.)
за позовом Публічного акціонерного товариства НАК «Нафтогаз України»
до Навчального центру Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 )
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області
про стягнення 275 203,08 грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.02.2017р. по справі №925/1471/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Навчального центру Державної прикордонної служби України на користь Публічного акціонерного товариства НАК «Нафтогаз України» 8 497,00 грн. пені, 4 780,57 грн. 3% річних, 185 452,46 грн. інфляційних втрат та 4 128,05 грн. на відшкодування сплаченого судового збору. В решті вимог про стягнення пені - відмовлено через зменшення її за рішенням суду.
Не погодившись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство НАК «Нафтогаз України» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2017р. по справі №925/1471/16 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2017р. відновлено Публічному акціонерному товариству НАК «Нафтогаз України» строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.
Також, не погодившись із вказаним рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2017р. по справі №925/1471/16 в частині нарахування інфляційних та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання за січень-лютий 2015р.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. відновлено ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.
Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заперечує проти апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), з підстав викладених у письмових поясненнях.
Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.
Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.
Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.
За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників третьої особи, яка належним чином повідомлена.
Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.
16.03.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Навчальним центром Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (покупець) було укладено договір №3542/15-БО(Т)-36 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі - газ) на умовах цього договору.
Згідно п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.
Згідно п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 412,00 тис. куб.м. (чотириста дванадцять тисяч куб.м.), у тому числі по місяцях кварталів згідно наведеного графіку.
Додатковою угодою №1 до Договору від 20.04.2015р. п. 2.1. Договору був змінений та викладений в наступній редакції: «Продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 309,706 тис. куб. м. (триста дев`ять тисяч сімсот шість куб. м.), у тому числі по місяцях кварталів згідно наведеного графіку».
Додатковою угодою №2 до Договору від 20.04.2015р. п. 2.1. Договору був змінений та викладений в наступній редакції: «Продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 336,923 тис. куб. м. (триста тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять три куб. м), у тому числі по місяцях кварталів згідно наведеного графіку».
Додаткової угодою №3 до Договору від 28.12.2015р. п. 2.1. Договору був змінений та викладений в наступній редакції: «Продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 330,269 тис. куб. м. (триста тридцять тисяч двісті шістдесят дев`ять куб. м), у тому числі по місяцях кварталів згідно наведеного графіку».
Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. (п. 3.3. Договору).
По актах приймання-передачі від 27.03.2015р., від 27.03.2015р., від 31.03.2015р., від 30.04.2015р., від 31.10.2015р., від 30.11.2015р., від 31.12.2015р., від 31.01.2016р. позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 3 916 230,06 грн.
Згідно п. 5.2. Договору з 01 січня 2015 року ціна за 1 000 куб. м. газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20 %.
Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).
До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 (сім тисяч шістсот шістдесят одна гривня 64 коп.) гривень.
Додатковою угодою № 1 до Договору від 20.04.2015р. п. 5.2. Договору був змінений та з 01 березня 2015 року викладений в наступній редакції: «Ціна за 1 000 куб. м. газу становить 8 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20 %.
Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).
До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 9 444,70 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 888,94 грн., всього з ПДВ - 11 333,64 (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 64 коп.) гривень.».
Додатковою угодою № 2 до Договору від 20.04.2015р. п. 5.2. Договору був змінений та з 01 квітня 2015 року викладений в наступній редакції: «Ціна за 1 000 куб. м. газу становить 7 200,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20 %.
Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 656,20 грн., крім того ПДВ - 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ - 787,44 грн. (сімсот вісімдесят сім гривень 44 коп.).
До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 8 000,20 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 600,04 грн., всього з ПДВ - 9 600,24 (дев`ять тисяч шістсот гривень 24 коп.) гривень.».
Згідно п. 5.3. Договору у разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов`язковими для Сторін за цим Договором з моменту введення їх в дію.
Загальна вартість цього Договору на дату його укладення становить 2 559 504,40 грн., крім того ПДВ 511 900,88 гр., разом з ПДВ 3 071 405,28 грн.
Загальна вартість цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.
Додатковою угодою №1 до Договору від 20.04.2015р. п. 5.5. Договору був змінений та з 01 березня 2015 року викладений в наступній редакції: «Загальна вартість цього Договору на дату його укладення становить 2 559 499,40 грн., крім того ПДВ - 511 899,88 грн., разом з ПДВ - 3 071 399,28 гривень (три мільйони сімдесят одна тисяча триста дев`яносто дев`ять грн. 28 коп.).
Загальна вартість цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.».
Додатковою угодою № 2 до Договору від 20.04.2015р. п. 5.5. Договору був змінений та з 01 квітня 2015 року викладений в наступній редакції: «Загальна вартість цього Договору на дату його укладення становить 2 559 463,70 грн., крім того ПДВ - 511 892,74 грн., разом з ПДВ - 3 071 356,44 гривень (три мільйони сімдесят одна тисяча триста п`ятдесят шість грн. 44 коп.).
Загальна вартість цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.».
Додатковою угодою № 3 до Договору від 28.12.2015р. п. 5.5. Договору був змінений та викладений в наступній редакції: «Загальна вартість цього Договору становить 2 395 322,84 грн., крім того ПДВ - 479 066,57 грн., разом з ПДВ - 2 874 399,41 грн. (два мільйони вісімсот сімдесят чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять грн. 41 коп.).».
Згідно п. 6.1. Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.
На момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача за спожитий газ за договором № 3542/15-БО(Т)-36 купівлі-продажу природного газу відсутня, але протягом періоду поставки газу відповідачем несвоєчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ.
Згідно п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.
У разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. (п. 7.2. Договору).
За статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивачем заявлено до стягнення 84 970,05 грн. пені.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд першої інстанції, керуючись ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшив розмір пені на 90 %, з огляду на наступне:
- основний борг за договором №3542/15-БО(Т)-36 купівлі-продажу природного газу від 16.03.2015р. відповідачем погашено;
- не доведеність позивачем понесення збитків через прострочення платежу;
- позивач не надав суду докази, за якою ціною ним було придбано газ, який реалізовано відповідачу та який реальний дохід при цьому одержав позивач;
- відповідач фінансується виключно з державного бюджету та своєчасне надходження коштів на його поточний рахунок для проведення розрахунків за газ залежить виключно від своєчасно прийнятого бюджету в державі сформованого на його підставі кошторису;
- нараховані позивачем санкції у вигляді пені при їх сплаті істотно зменшать фінансові можливості Навчального центру для підготовки військових кадрів, їх майнового забезпечення, що є вкрай небажаним в нинішній період проведення АТО на сході країни;
- соціально значимий статус відповідача, як навчального центру Державної прикордонної служби України, який займається підготовкою та майновим забезпеченням військових, фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету, не має спеціального фінансування для сплати договірних санкцій, а плату за газ може вносити лише при надходженні коштів з державного бюджету.
Київський апеляційний господарський суд зазначає, що зменшення неустойки є правом суду, а не обов`язком, враховуючи обставини кожної конкретної справи.
Пунктом 3.17.4. постанови Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
За таких обставин, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства НАК «Нафтогаз України» задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, розрахунок яких є арифметично вірним.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2017р.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що Господарським судом Черкаської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.
Щодо доводів Навчального центру Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), то згідно п. 11. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширюється на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2015р. і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.
Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Таким чином, у позивача були наявні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних за січень-лютий 2015р.
За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2017р. у справі № 925/1471/16.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2017р. у справі № 925/1471/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
2. Матеріали справи № 925/1471/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.
3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Б.В. Отрюх

Т.І. Разіна