РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017Справа №910/4254/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прогруп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-торг"

про стягнення заборгованості в розмірі 30 370,38 грн.

Представники сторін:

від позивача: Лахтарін І.А. - представник за довіреністю № б/н від 11.01.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Прогруп" до товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-торг" про стягнення заборгованості в розмірі 30 370,38 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.08.2014 року між ним та відповідачем укладено договір поставки №П-16 відповідно до умов якого позивач зобов'язаний поставити на адресу відповідача товар.

На виконання умов договору, протягом 2014-2015 року, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 52 839,12 грн.

При цьому, протягом 2015-2016 року, відповідачем здійснено повернення товару на загальну суму 4 884,00 грн.

Відповідачем частково сплачено за товар в розмірі 21 700,00 грн.

Залишок заборгованості в розмірі 26 255,12 грн. відповідачем не сплачено.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 26 255,12 грн., 3 450,27 грн. інфляційних втрат та три проценти річних в розмірі 664,99 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.03.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.04.2017 р.

В судове засідання 10.04.2017 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 20.03.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 012.

Представник позивача частково виконав вимоги ухвали суду від 20.03.2017 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.04.2017 року розгляд справи відкладено на 22.05.2017 року.

В судове засідання 22.05.2017 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 20.03.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

Представник позивача виконав вимоги ухвали суду від 20.03.2017 р.

Представник позивача підтримав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 30 370,38 грн.

Суд відмовив в задоволенні клопотання у зв'язку з його необґрунтованістю та не сплатою судового збору.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

22.08.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Прогруп" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Столиця-торг" (покупець) укладено договір поставки №П-16.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити на умовах DDP (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) за адресами згідно з додатком №2 до даного договору продукцію торговельних марок Frosch, Emsal, Rovax, Beckmano, Silver, Момент, Salton, Eorester, Breesal, надалі - товар, згідно із замовленням покупця та товарно-супровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом одного календарного року.

У тому випадку, якщо жодна із сторін письмово не менш як за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення дії договору не заявить іншій стороні про припинення його дії, даний договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

Відповідно до п.4.1 договору, постачальник зобов'язаний поставляти товар за цінами, погодженими сторонами у специфікації, яка є діючою на момент замовлення товару.

Ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого покупцем товару згідно відповідних накладних за даним договором.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 52 839,12 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, а саме:

- №ПГ-0039193 від 11.09.2014 року на суму 562,62 грн.,

- №ПГ-0039405 від 18.09.2014 року на суму 972,60 грн.,

- №ПГ-0039438 від 19.09.2014 року на суму 2 024,94 грн.,

- №ПГ-0039616 від 25.09.2014 року на суму 1 445,94 грн.,

- №ПГ-0039666 від 26.09.2014 року на суму 1 146,58 грн.,

- №ПГ-0039850 від 02.10.2014 року на суму 1 245,66 грн.,

- №ПГ-0039926 від 03.10.2014 року на суму 2 000,10 грн.,

- №ПГ-0039927 від 03.10.2014 року на суму 2 679,60 грн.,

- №ПГ-0042649 від 11.12.2014 року на суму 776,98 грн.,

- №ПГ-0042705 від 12.12.2014 року на суму 2 142,76 грн.,

- №ПГ-0042702 від 12.12.2014 року на суму 3 070,21 грн.

- №ПГ-0002242 від 17.04.2015 року на суму 3 843,42 грн.,

- №ПГ-0002263 від 17.04.2015 року на суму 3 268,60 грн.,

- №ПГ-0002523 від 30.04.2015 року на суму 4 858,68 грн.,

- №ПГ-0002367 від 23.04.2015 року на суму 987,48 грн.,

- №ПГ-0002386 від 23.04.2015 року на суму 2 682,12 грн.,

- №ПГ-0002426 від 24.04.2015 року на суму 4 691,70 грн.,

- №ПГ-0002427 від 24.04.2015 року на суму 5 308,09 грн.,

- №ПГ-0002921 від 20.05.2015 року на суму 2 920,32 грн.,

- №ПГ-0002960 від 22.05.2015 року на суму 3 893,76 грн.,

- №ПГ-0003141 від 29.05.2015 року на суму 973,44 грн.,

- №ПГ-0003142 від 29.05.2015 року на суму 1 343,52 грн.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.3 договору, оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки.

В позовній заяві позивачем зазначено, що протягом 2015-2016 року, відповідачем було здійснено повернення товару на суму 4 884,00 грн., що підтверджується накладними на повернення №ПГ-0000150 від 30.01.15 на суму 455,04 грн., №ПГ-0001330 від 26.04.16 на суму 243,36 грн., №ПГ-0001331 від 26.04.16 на суму 953,64 грн., №ПГ-0001332 від 26.04.16 на суму 545,89 грн., №ПГ-0001333 від 26.04.16 на суму 1672,44 грн., №ПГ-00013334 від 26.04.16 на суму 328,99 грн., №ПГ-0001335 від 26.04.16 на суму 16,34 грн., №ПГ-0001336 від 26.04.16 на суму 324,48 грн., №ПГ-0001337 від 26.04.16 на суму 197,71 грн., №ПГ-0001338 від 26.04.16 на суму 146,11 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем до позовної заяви додано накладні на повернення товару на загальну суму 6 159,10 грн., а саме:

- №РНк-134092 від 31.10.2015 року на суму 1 275,07 грн.;

- №РНк-142137 від 30.01.2015 року на суму 455,04 грн.;

- №РНк-170351 від 26.04.2016 року на суму 668,33 грн.;

- №РНк-170443 від 26.04.2016 року на суму 3 760,66 грн.;

В судовому засіданні представник позивача просив накладну на повернення товару №РНк-134092 від 31.10.2015 року на суму 1 275,07 грн. не приймати до уваги.

Дослідивши надані видаткові накладні та накладні на повернення товару, судом встановлено, що по накладній на повернення товару №РНк-134092 від 31.10.2015 року на суму 1 275,07 грн. повертався товар, а саме: спіраль від комарів РАПТОР, штрих-код: 310, ціна без ПДВ: 7,1917 грн., крем-гель від комарів Familly Classic від комарів GARDEX 50 мл штрих-код: 390, ціна без ПДВ: 7,94 грн., Спрей Familly Classic від комарів GARDEX 100 мл штрих-код: 413, ціна без ПДВ: 13,2333 грн., який не був переданий позивачем відповідачу по накладним, які є предметом спору.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем повернуто товар на загальну суму 4 884,03 грн.

Також, позивачем зазначено, що відповідачем сплачено позивачу за поставлений товар 21 700,00 грн., а саме: 18.02.2015 року в розмірі 12 000,00 грн., 15.04.2017 року - 2000,00 грн., 06.05.2015 року - 2 500,00 грн., 20.05.2015 року - 1 200,00 грн., 11.06.2015 року - 4 000,00 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором поставки №П-16 від 22.08.2014 року у відповідача перед позивачем підлягає частковому задоволенню в розмірі 26 255,09 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в розмірі 0,03 грн. не підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3 450,27 грн. за період з 27.04.2016 року по 28.02.2017 року та три проценти річних в розмірі 664,99 грн. за період з 26.04.2016 року по 28.02.2017 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок індексу інфляції:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
27.04.2016 - 28.02.201726255.091.0922 419.1028674.19
Таким чином, за перерахунком суду загальний розмір індексу іфляції становить 2 419,10 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення індексу інфляції в розмірі 1 031,17 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розрахунок трьох процентів річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
26 255.0926.04.2016 - 28.02.20173093 %666.81
Оскільки позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 664,99 грн. та суд не може вийти за межі позовних вимог, тому вимога позивача щодо стягнення трьох процентів річних підлягає задоволенню в розмірі 664,99 грн.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-торг" (03148, м. Київ, вул. Якуба Колоса, будинок 15, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прогруп" (03124, м. Київ, вулиця Миколи Василенка, будинок 7 А, ) основний борг в розмірі 26 255 (двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн. 09 коп., індекс інфляції в розмірі 2 419 (дві тисячі чотириста дев'ятнадцять) грн. 10 коп., три проценти річних в розмірі 664 (шістсот шістдесят чотири) грн. 99 коп. та судовий збір в розмірі 1 545 (одна тисяча п'ятсот сорок п'ять) грн. 60 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 01.06.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий