ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2017 р.Справа № 916/698/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА

Про стягнення 65808,83 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія „Країна звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА суму збитків в порядку регресу у розмірі 65808,83 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.03.2017р. порушено провадження у справі №916/698/17 та призначено до розгляду у судовому засіданні.

06.04.2017р. до господарського суду Одеської області Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Країна було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у якому представник позивача просив суд, керуючись ст.ст.22, 74-1 ГПК України, доручити проведення судового засідання у справі №916/698/17, що призначене на 14.04.2017р. на 10:30, у режимі відеоконференції Подільському районному суду м. Києва, що знаходиться за адресою: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 21.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2017р. клопотання Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 06.04.2017р. (вх. № ГСОО 2-1944/17) задоволено, розгляд справи №916/698/17 14 квітня 2017 р. о 10 год. 30 хв. призначено в режимі відеоконференції та доручено Подільському районному суду м. Києва, що знаходиться за адресою: (04071, м.Київ, вул. Хорива, 21) забезпечити проведення судового засідання у справі №916/698/17, призначеного на 14 квітня 2017р. о 10 год. 30 хв., в режимі відеоконференції.

03.05.2017р. до господарського суду Одеської області Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Країна було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у якому представник позивача просив суд, керуючись ст.ст.22, 74-1 ГПК України, доручити проведення судового засідання у справі №916/698/17, що призначене на 22.05.2017р. на 10:00, у режимі відеоконференції Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2017р. клопотання представника Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна від 03.05.2017р. вх. № ГСОО 2-2433/17 про участь у судовому засіданні 22.05.2017р. о 10 год. 00 хв. у справі №916/698/17 в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

26.05.2017р. до господарського суду Одеської області представником позивача надано клопотання, у якому було зазначено суду, що Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія „Країна повністю підтримує попередньо викладені в позовній заяві вимоги і доводи та просить суд прийняти їх до уваги та задовольнити. Станом на день складання відповідного клопотання, вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу відповідачем не виконані та кошти не сплачені.

Також, у поданому клопотання представник позивача просив суд розглянути справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА у судові засідання не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надіслання ухвали суду на юридичну адресу, відповідно до інформації з ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що вбачається з рекомендованого поштового повідомлення, яке повернулось до господарського суду з відміткою про вручення поштового відправлення. (а.с. 90).

З огляду на те, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, те, що адреса, на яку направлялось поштове відправлення, є адресою місцезнаходження юридичної особи відповідача згідно ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

13 травня 2015 року між Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Країна (Страховик) та Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Країна (Страхувальник) було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АІ/8297748 (надалі поліс), за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є „Камаз, реєстраційний номер 44316ОВ.

15 січня 2016 року у місті Одесі сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу „Камаз, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу „Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу „Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 Ахмеда.

ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124 та 130 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року по справі №520/1636/16-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 та 130 КУпАП.(а.с. 34,35).

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб „Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортний засіб „Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що підтверджується довідкою ДАІ №85228183, копія якої міститься в матеріалах справи. (а.с. 15,16).

Приймаючи до уваги наявність Полісу №АІ/8297748, яким застраховано цивільно-правова відповідальність відповідача у даній справі - Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА, 28 січня 2016 року власник пошкодженого транспортного засобу „Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4 Ахмед звернувся до Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яке було зареєстровано за вх. №568. (а.с. 36,37), а 05 лютого 2016 року до позивача звернувся власник пошкодженого транспортного засобу „Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яке було зареєстровано за вх. №728.

Обґрунтовуючи розмір виплаченого страхового відшкодування за фактом пошкодженого транспортного „Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, позивачем було суду зазначено наступне.

08 квітня 2016 року до позивача надійшла заява щодо погодження розміру страхового відшкодування від ОСОБА_6 Ахмеда, у якій було зазначено, що за фактом пошкодження транспортного засобу „Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП 15.01.2016 року, він погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 50000 грн. На проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу заявник не наполягає та після виплати страхового відшкодування претензій до страхової компанії мати не буде.

Отже, позивачем, розглянувши заяву ОСОБА_6 Ахмеда від 08.04.2016р., було виплачено 50000 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №4686 від 04.05.2016р., копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 58).

Обґрунтовуючи розмір виплаченого страхового відшкодування за фактом пошкодженого транспортного засобу „Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2,, позивачем було суду зазначено наступне.

21 березня 2016 року до позивача надійшла заява щодо погодження розміру страхового відшкодування від ОСОБА_5, у якій було зазначено, що за фактом пошкодження транспортного засобу „Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП 15.01.2016 року, він погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 15808,83 грн. На проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу заявник не наполягає та після виплати страхового відшкодування претензій до страхової компанії мати не буде.

Отже, позивачем, розглянувши заяву ОСОБА_5 від 21.03.2016р. було виплачено 15808,83 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №4553 від 2804.2016р., копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 62).

Позивачем - Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Країна за Полісом АІ/8297748 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 15 січня 2016 року у місті Одеса, винним у скоєні якої визнано ОСОБА_2, було відшкодовано у загальному розмірі 65808,83 грн. страхового відшкодування.

Водій ОСОБА_2, якого визнано винним у скоєні ДТП 15.01.2016р., є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА, що підтверджується Наказом №3-К від 15 січня 2016 року. Також, відповідно до Наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА від 15.01.2016р. за ОСОБА_2 було закріплено автомобіль КАМАЗ, державний реєстраційний номер 44316ОВ, отже, ОСОБА_2 був працівником відповідача та виконував свої трудові (службові) обовязки.

11 липня 2016 року позивачем на адресу відповідача було скеровано досудову вимогу за вих. № 4435, яку було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА 20 липня 2016 року, однак, з боку відповідача вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу виконані не були.

Позовні вимоги позивача у справі Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна направленні на стягнення з відповідача суми збитків в порядку регресу в розмірі 65808,83 гр.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п.1. ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.).

Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Згідно п. 1.6. ст. 1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В свою чергу, згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом, за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АІ/8297748, забезпеченим транспортним засобом був „Камаз, реєстраційний номер 44316ОВ.

15 січня 2016 року у місті Одесі сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу „Камаз, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу „Audi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу „Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 Ахмеда.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного Кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та притягнений до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 та 130 КУпАП відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року по справі №520/1636/16-п.

Водій ОСОБА_2, якого визнано винним у скоєні ДТП 15.01.2016р., на час дорожньо-транспортної пригоди був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА, що підтверджується Наказом №3-К від 15 січня 2016 року, якій наявний в матеріалах справи.

Також, відповідно до Наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА від 15.01.2016р., за ОСОБА_2 було закріплено автомобіль КАМАЗ, державний реєстраційний номер 44316ОВ, отже, ОСОБА_2 був працівником відповідача та виконував свої трудові (службові) обовязки.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 38.1., п. 38.1.1.) визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Згідно статті 224 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Дослідивши матеріали даної справи, судом встановлено, що позивачем - Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Країна було сплачено страхові відшкодування у загальному розмірі 65808,83 грн., що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА суми битків, заявлених до стягнення в порядку регресу у розмірі 65808,83 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ФОРТУНА (65496, Одеська обл., Овідіопольський район, вул. Академіка Вільямса, 93, с/рада Таїровська) на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А, код 20842474; р/р 9867 в ПАТ КБ „Правекс-Банк, МФО 380838) суму збитків в порядку регресу у розмірі 65808 (шістдесят пять тисяч вісімсот вісім) грн. 83 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Повний текст рішення складено 01 червня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко