ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 справа № 905/448/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3В
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю № 1016 від 12.12.2016р. ОСОБА_6, за довіреністю № 01-14-597 від 05.04.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від27.03.2017
у справі№ 905/448/17 (суддя В.І. Матюхін)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Київ
доДонецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Маріуполь Донецької області
простягнення 533 444,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Укртелеком, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованості по виплаті матеріального забезпечення застрахованим особам в сумі 533 444,70 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на передання, у відповідності до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, до Центральної міжрайонної виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності м. Донецька заяв-розрахунків для здійснення фінансування на загальну суму 650 576,62 грн. та відсутність фінансування з боку відповідача в сумі 533 444,70 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.03.2017р. провадження у справі, порушеній за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення 533 444,70 грн. заборгованості по виплаті матеріального забезпечення застрахованим особам, припинено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що позов, заявлений ПАТ Укртелеком не є господарським спором і, як наслідок, не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Укртелеком звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 27.03.2017 р. у справі № 905/448/17, справу передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Апелянт вважає, що господарським судом Донецької області недостатньо зясовані обставини, що мають суттєве значення для справи, висновки оскаржуваної ухвали не відповідають фактичним обставинам справи, що є порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що правовідносини, які склалися між сторонами, мають господарський характер та повинні розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій, оскільки не приймає жодних рішень, а лише реалізує функціональний (а не владний) механізм здійснення фінансування страхувальників по наданих заявах-розрахунках.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження. Ухвалою від 17.05.2017р. задоволено клопотання ПАТ «Укртелеком» про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проти задоволення апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві № 07-19/878 від 22.05.2017р. Просить у задоволенні апеляційної скарги Донецької філії ПАТ «Укртелеком» на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.03.2017р. по справі № 905/448/17 відмовити. Наполягає, що позов ПАТ «Укртелеком» стосується виплат матеріального забезпечення за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням і не стосується господарських відносин, а отже не відноситься до юрисдикції господарських судів і повинен розглядатися судами адміністративної юрисдикції. Послався на ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, Постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-ІІІ.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 27.03.2017 р. у справі № 905/448/17, справу передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Просив у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Укртелеком» в особі Донецької філії на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.03.2017р. по справі № 905/448/17 відмовити.

Згідно з положеннями ст.ст.101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Справи, підвідомчі господарським судам, визначені ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, і цей перелік є вичерпним. Так, за приписами наведеної норми, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство;

9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

Місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам ( ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, визначення понять господарська діяльність та господарські відносини надано в ст.3 Господарського кодексу України, за умовами якої під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (п.1). Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність) (п.2). Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів (п.3). Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини (п.4). Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності (п.5). Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю (п.6). Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами (п.7).

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» ( з відповідними змінами та доповненнями) господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Не підлягають розглядові в господарських судах справи у спорах, повязаних із здійсненням владних повноважень, зокрема, виконавчими дирекціями Фондів соціального страхування, їх робочими органами у відносинах, пов'язаних із здійсненням керівництва та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, проведенням збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, забезпеченням фінансування виплат за загальнообов'язковим державним страхуванням та здійсненням інших функцій згідно з затвердженими статутами (п. 16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р.).

До справ за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень, що відносяться до компетенції господарських судів відносяться справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним

кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства (п.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р.).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-ІІІ, що діяв на момент виникнення спірних відносин, законодавство України, що регулює відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів ( ст.9 наведеного Закону).

З огляду на наведене, враховуючи, що відповідно до покладених завдань Фонд соціального страхування та його робочі органи, здійснюючи контроль за використанням коштів Фонду, веденням та достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, наділені контролюючими функціями, спори за участю Фонду та його робочих органів відносяться до юрисдикції адміністративного судочинства.

Отже, вірним є висновок місцевого суду, що позов, заявлений ПАТ «Укртелеком», не є господарським, а тому не підлягає вирішенню в господарських судах України, що стало підставою для припинення провадження у справі.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 27.03.2017 р. у справі № 905/448/17.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги покладаються на заявника.

Результати апеляційного провадження у справі № 905/448/17 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.03.2017 р. у справі № 905/448/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 27.03.2017р. у справі № 905/448/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Дучал

Судді Н.В. Будко

ОСОБА_3

Надруковано 4 прим.:

1) позивачу;

2) відповідачу;

3) у справу;

4) ДАГС.