ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30.05.2017р. Справа №905/792/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», м.Маріуполь Донецької області,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області,

про визнання недійсним та скасування рішення про нарахування штрафу за порушення Правил користування електричною енергією, -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 31.03.2017р. до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, про визнання рішення засідання комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» №1294 від 05.07.2016р. про нарахування 36241,60 грн. представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» недійсним та скасування.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/792/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 07.04.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/792/17.

В подальшому розгляд справи відкладався на підставі приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на складення відповідачем акту про порушення №208952 від 06.06.2016р., у якому вказано особистий рахунок №52-77, у той час, як відповідно до договору на користування електроенергією за адресою: м.Маріуполь, вул.Овальна, 23, зареєстровано особовий рахунок №62-77; зазначено, що акт підписано ОСОБА_2, яка не є власником житла, а проживає у даному приміщенні на підставі договору найма житлового приміщення. В акті вказано, що було зроблено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю електропостачальника, до відома власників житлового будинку інформація про порушення доведена не була, засідання комісії відбулось без власників житлового будинку, згідно протоколу засідання комісією було прийнято рішення про нарахування 26241,60 грн., виписаний рахунок-квитанція-повідомлення на ім'я ОСОБА_2 на зазначену вище суму. Адміністрація дитячого будинку контролювала сплату за електропостачання по особистому рахунку 62-77, неодноразово зверталась до відповідача, з боку якого проводились обстеження електролічильника та технічна перевірка збереження пломб та засобів обліку електроенергії, про наявність розетки і прихованої проводки не знала і навіть не підозрювала. ОСОБА_2 не є власницею будинку, проживає у вищезазначеному приміщенні на підставі договору найма житлового приміщення, повноважень на підпис документів не має, а ОСОБА_3 є вихованкою дитячого будинку та не має коштів для сплати нарахувань у сумі 36241,60 грн., з огляду на що позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним та скасування рішення комісії відповідача.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.12.2006р. по справі №2-5267/06, від 02.12.2015р. по справі №263/11848/15-ц (№2-о/263/195/2015), від 08.12.2010р. по справі №2-11874/10, паспорт серії ВТ №059045 від 28.11.2013р. на ім'я ОСОБА_3, ідентифікаційний код №, інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №28884079 від 03.02.2011р., витяг про державну реєстрацію прав №28581649 від 04.01.2011р., рішення Жовтневої районної адміністрації Маріупольської районної ради №41 від 22.02.2012р. "Про призначення ОСОБА_4 опікуном над майном неповнолітньої ОСОБА_3", договір оренди житла №1-А від 01.05.2011р., лист Приазовські електричні мережі Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» №470 від 24.02.2011р., акт №0335098 від 16.12.2014р. заміни, встановлення, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електроенергії побутового споживача (населення), акт-обстеження №б/н від 16.12.2014р., акти обстеження збереження житла за неповнолітнім, який залишився без піклування батьків №б/н від 22.03.2011р., №б/н від 02.02.2012р., №б/н від 07.11.2013р., акт про пожежу №б/н від 28.02.2015р., акт про порушення (ПКЕЕН) №208952 від 06.06.2016р., протокол засідання комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» №1294 від 05.07.2016р., рахунок-квитанція-повідомлення по особистому рахунку №62-77, ухвала Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.09.2016р. по справі №263/11348/16-ц (№2/263/2654/2016), лист Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №73 від 18.01.2011р., витяг з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування щодо ОСОБА_3, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, датоване 16.02.2017р.

10.05.2017р. від представника позивача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано супровідний лист №705 від 03.05.2017р., до якого додано клопотання №703 від 03.05.2017р. про розгляд справи №905/792/17 за відсутності представника дитячого будинку, письмове пояснення №704 від 03.05.2017р., опис вкладення у цінний лист, датований 26.04.2017р., копії фіскальних чеків Відділення звязку №49 від 26.04.2017р.

За змістом письмових пояснень №704 від 03.05.2017р. позивач посилається на п.1.8 статуту Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», затвердженого рішенням міської ради від 10.07.2014р. №6/40-4466, згідно якого дитячий будинок створено для дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у віці від народження до повноліття - до здобуття базової чи повної загальної середньої освіти а також для осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у віці від 18 до 23 років, які навчаються у середніх спеціальних або вищих навчальних закладах освіти; зазначено, що у позивача на підставі путівки управління освіти №51 від 11.10.2005р., розпорядження по дитячому будинку «Центр опіки» №123 від 11.10.2005р., згідно з рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.12.2006р. по справі №2-5267/06 на повному державному забезпеченні з 11.10.2005р. по теперішній час знаходиться ОСОБА_3, 11.11.1997р.н., яка є особою із числа дітей позбавлених батьківського піклування; згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 08.12.2010р. по справі №2-11874/10 за ОСОБА_3 та її братом ОСОБА_5 визнано право власності на житло, розташоване за адресою: вул.Овальна, 23, по 1/2 частки; опікуном майна ОСОБА_3 призначено ОСОБА_6 Вікторівну; вказано, що остання не має коштів для сплати нарахувань у сумі 36241,60 грн.; вважає, що у спірному випадку відбувається порушення прав та інтересів ОСОБА_3

30.05.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив б/н від 30.05.2017р. на позовну заяву, у якому з позовними вимогами не згоден; вважає, що Комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» не є належним позивачем по справі; зазначено, що акт №208952, що є підставою позову, складений відносно побутового споживача електричної енергії; зауважено, що на відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками розповсюджуються Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999р., та які обов'язкові для виконання всіма побутовими споживачами та енергопостачальниками незалежно від форм власності; звернуто увагу суду, що відносини між позивачем та відповідачем не є господарськими та цей спір не підвідомчий господарському суду.

У судове засідання представник позивача не з'явився.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві б/н від 30.05.2017р. на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно ст.12 Господарського процесуального України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство. 9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

За умов ст.15 Господарського процесуального України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу. Місце розгляду справи з господарського спору, в якому однією з сторін є апеляційний господарський суд, господарський суд Автономної Республіки Крим, господарський суд області, міст Києва та Севастополя, визначає Вищий господарський суд. Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. " Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам " з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Виходячи зі згаданих норм господарського процесуального законодавства, господарські суди здійснюють судовий захист прав та інтересів суб'єктів, перелічених у ст.1 Господарського процесуального України, у сфері господарських правовідносин.

При цьому, заявлений позов направлено на захист цивільних прав та інтересів ОСОБА_3, що знаходиться під опікою Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.12.2006р. по справі №2-5267/06.

З огляду на таке, не вбачається між сторонами наявність господарських правовідносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського законодавства, або спору про право, що виникає з таких відносин.

Відтак, спір не має господарський характер.

За змістом ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Таким чином, слідує висновок, про те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За приписом п.1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З огляду на вищевикладені обставини, провадження по справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження по справі №905/792/17 за позовом Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», м.Маріуполь Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, про визнання рішення засідання комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» №1294 від 05.07.2016р. про нарахування 36241,60 грн. представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» недійсним та скасування.

Ухвала може бути оскаржена через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її прийняття.

Суддя О.В. Кротінова