ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2017 р.Справа № 924/277/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж в особі ліквідаційної комісії Хмельницька область, Полонський район, м.Полонне

про 1) визнання публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кредитором ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на суму 3251056,32 грн.

2) зобовязання ліквідаційної комісії /ліквідатора ОСОБА_1 підприємства теплових мереж включити вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 3251056,32 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_2 представник за довіреністю №14-72 від 05.06.2015р.

відповідач: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 2 ст. 85 ГПК України.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кредитором ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на суму 3251056,32 грн. та зобовязати ліквідаційну комісію /ліквідатора ОСОБА_1 підприємства теплових мереж включити вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 3251056,32 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем договорів постачання природного газу, укладених в період з 2012р. по 2015р.

Повідомляє, що у звязку з припиненням юридичної особи в результаті ліквідації - ОСОБА_1 підприємства теплових мереж, позивачем листом від 19.12.2016р. №14/7-22822В до ліквідаційної комісії боржника було направлено кредиторські вимоги на загальну суму 10566622,97 грн.

Вказує, що 24.02.2017р. за вх. №1100/18-17 на адресу компанії надійшло повідомлення від 20.02.2017р. №15 голови ліквідаційної комісії боржника про результати розгляду вимог компанії, яким повідомлено про визнання вимог на суму 7315566,65 грн. та відмову у визнанні вимог на суму 3251056,32 грн. без будь-яких обґрунтувань.

Позивач не погоджуючись з відмовою боржника у визнанні грошових вимог компанії в сумі 3251056,32 грн. звернувся з позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, письмового відзиву не надав, причини неявки та не подання не повідомив. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи та враховуючи обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

За період з 2012р. по 2015р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ОСОБА_1 підприємством теплових мереж були укладені договори купівлі-продажу та постачання природного газу.

Так, 28.08.2012р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №12/824-БО-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1957430,31 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.10.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.07.2014р. по справі №924/797/14 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 1091430,31 грн. основного боргу, 43330,61 грн. пені, 44896,12 грн. 3% річних, 74652,09 грн. інфляційних витрат, 42389,53 грн. 7% штрафу, 27648,66 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В частині позову щодо стягнення 43330,61 грн. пені, 42389,53 грн. штрафу та 2466,76 грн. інфляційних витрат відмовлено. Зазначене рішення залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.08.2014р.

Як вбачається із розрахунку боргу та довідки позивача про сальдо за період з 01.01.2011р. по 30.09.2016р. рішення суду боржником виконано в повному обсязі. У звязку з порушенням строків сплати позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19.12.2016р. №14/7-282В про сплату 3% річних та інфляційних втрат за період не охоплений рішенням суду.

28.12.2012р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2702-БО-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 4406398,63 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2013р., 28.02.2013р., 31.03.2013р., 30.10.2013р., 31.11.2013р., 31.12.2013р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.07.2014р. по справі №924/1807/14 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 3105098,63 грн. основного боргу, 142105,33 грн. пені, 128567,69 грн. три відсотки річних, 407118,23 грн. інфляційних втрат, 70340,75 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Як вбачається із розрахунку боргу станом на 24.10.2016р. боржник сплатив 616245,98 грн. Залишок заборгованості за рішенням суду по справі №924/1807/14 становить 3236984,65 грн. У звязку з порушенням строків сплати позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19.12.2016р. №14/7-282В про сплату 3% річних та інфляційних втрат за період не охоплений рішенням суду.

20.12.2013р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №1916/14-ТЕ-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 205425,24 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. по справі №924/188/16 було змінено рішення господарського суду Хмельницької області від 16.03.2016р. про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Постановою суду касаційної інстанції було встановлено, що відповідач розрахувався за поставлений природний газ наступним чином: 175098,94 грн. власними коштами у період з 24.03.2014р. по 15.12.2015р. та 30326,30 грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №37/375+в від 25.11.2015р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375. Враховуючи, що відповідачем під час розрахунку власними коштами були порушені строки оплати Рівненський апеляційний господарський суд позов задовольнив частково та стягнув з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 6019,70 грн. пені, 937,71 грн. 3% річних, 9841,62 грн. інфляційних втрат та 333,77 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та 367,15 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. В решті рішення господарського суду Хмельницької області залишено без змін.

Як вбачається із розрахунку боргу станом на 24.10.2016р. рішення суду по справі №924/188/16, згідно якого загальна сума заборгованості складає 17499,95 грн., божником не виконано. У звязку з зазначеним позивач у вимозі від 19.12.2016р. №14/7-282В просить погасити вказану заборгованість;

20.12.2013р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №1917/14-БО-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1871074,56 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р., 24.11.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.04.2016р. по справі №924/186/16 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 653248,67 грн. заборгованості, 218007,50 грн. пені, 338897,01 грн. інфляційних нарахувань, 40712,17 грн. 3% річних, 19580,51 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Як вбачається із розрахунку боргу станом на 24.10.2016р. рішення суду по справі №924/186/16, згідно якого загальна сума заборгованості складає 1270445,86 грн. божником не виконано. У звязку з порушенням строків сплати позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19.12.2016р. №14/7-282В про сплату 3% річних та інфляційних втрат за період не охоплений рішенням суду.

31.01.2014р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №2716/14-КП-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 79165,39 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р., 24.11.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу в розмірі 18162,78 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.04.2016р. по справі №924/187/16 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 61002,65 грн. заборгованості, 6480,05 грн. пені, 2842,65 грн. 3% річних, 35212,77 грн. інфляційних втрат, 1680,18 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Як вбачається із розрахунку боргу станом на 24.10.2016р. рішення суду по справі №924/187/16, згідно якого загальна сума заборгованості складає 107218,30 грн. божником не виконано. У звязку з порушенням строків сплати позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19.12.2016р. №14/7-282В про сплату 3% річних та інфляційних втрат за період не охоплений рішенням суду.

30.12.2014р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №3337/15-КП-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 43689,21 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу в розмірі 15710,91 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Позивач у вимозі від 19.12.2016р. №14/7-282В просив погасити заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 48469,34 грн., з яких: 27978,30 грн. основний борг, 9409,51 грн. пеня нарахована згідно з п. 7.2. договору, 1394,60 грн. - 3% річних та 9686,93 грн. - інфляційні втрати.

30.12.2014р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №3335/15-ТЕ-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 298801,17 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р., 30.04.2015р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу в розмірі 239831,42 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Позивач у вимозі від 19.12.2016р. №14/7-282В просив погасити заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 145634,16 грн., з яких: 58969,75 грн. основний борг, 56234,52 грн. - пеня нарахована згідно з п. 7.2. договору, 4196,45 грн. - 3% річних та 26233,44 грн. - інфляційні втрати;

30.12.2014р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу природного газу №3336/15-БО-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1849763,16 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р., 30.04.2015р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу в розмірі 585262,30 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Позивач у вимозі від 19.12.2016р. №14/7-282В просив погасити заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 2072929,18 грн., з яких: 1264500,86 грн. основний борг, 423633,41 грн. - пеня нарахована згідно з п. 7.2. договору, 55464,53 грн. - 3% річних та 329330,38 грн. - інфляційні втрати;

15.12.2015р. між сторонами укладено договір постачання природного газу від №2108/16-БО-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 755074,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2016р., 28.02.2016р., 31.03.2016р.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу розмірі 40000,00 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Позивач у вимозі від 19.12.2016р. №14/7-282В просив погасити заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 893399,01 грн., з яких: 715074,92 грн. основний борг, 132539,51 грн. - пеня нарахована згідно з п. 8.2. договору, 13584,12 грн. - 3% річних та 32200,01 грн. - інфляційні втрати;

21.12.2015р. між сторонами укладено договір постачання природного газу від №2107/16-ТЕ-34, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 133961,55 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2016р., 28.02.2016р., 31.03.2016р.

Вартість природного газу відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо оплати поставленого природного газу, позивач у вимозі від 19.12.2016р. №14/7-282В просив погасити заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 166075,86 грн., з яких: 133961,55 грн. основний борг, 24234,53 грн. - пеня нарахована згідно з п. 8.2. договору, 2459,51 грн. - 3% річних та 5420,27 грн. - інфляційні втрати.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Полонське підприємство теплових мереж з 18.10.2016р. перебуває у стані припинення. Головою комісії з припинення/або ліквідатором призначено ОСОБА_3.

19.12.2016р. позивач звернувся з вимогою №14/7-282В до відповідача, в якій просив погасити заборгованість за договорами купівлі-продажу та постачання природного газу, які укладалися в період з 2012р. по 2015р. в розмірі 10566622,97 грн.

У листі від 20.02.2017р. за №20 Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 підприємства теплових мереж ОСОБА_3 повідомив позивача, що визнає заборгованість перед НАК „Нафтогаз в розмірі 7315562,20 грн., зокрема:

- по договору №2107/16-ТЕ-34 від 21.12.2015р. на суму 135956,30 грн. та нараховану пеню в розмірі 24234,53 грн.;

- по договору №2108/16-БО-34 від 15.12.2015р. на суму 684499,01 грн., яка рахується по даним бухгалтерського обліку підприємства. Відповідач не визнає пеню в розмірі 132539,51 грн.;

- по договору №3337/15-КП-34 від 30.12.2014р. на суму 27978,30 грн. та пеню в розмірі 9405,51 грн.;

- по договору №3335/15-ТЕ-34 від 30.12.2014р. на суму 58969,75 грн. та пеню в розмірі 56234,52 грн.;

- по договору №3336/15-БО-34 від 30.12.2014р. на суму 1264500,86 грн. та пеню в розмірі 423633,41 грн.;

- по договору №13/2702/БО-34 від 28.12.2012р. на суму 3236984,65 грн. згідно рішення господарського суду Хмельницької області;

- по договору №1916/14-ТЕ-34 від 20.12.2013р. на суму 17499,95 грн. згідно рішення господарського суду Хмельницької області;

- по договору №1917/14-БО-34 від 20.12.2013р. на суму 1270445,86 грн. згідно рішення господарського суду Хмельницької області;

- по договору №2716/14-КП-34 від 31.01.2014р. на суму 107218,30 грн. згідно рішення господарського суду Хмельницької області.

Зазначає, що заборгованість за договором №12/824/БО-34 від 28.08.2012р. погашена в повному обсязі. Тому заявлену заборгованість за вказаним договором в розмірі 252123,25 грн. підприємство не визнає.

Позивач посилаючись на необґрунтованість та безпідставність відмови відповідача у задоволенні вимог ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в сумі 3251056,32 грн. та їх включення до проміжного ліквідаційного балансу, звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги береться таке:

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається із матеріалів справи, за період з 2012р. по 2015р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ОСОБА_1 підприємством теплових мереж були укладені договори купівлі-продажу та постачання природного газу: №12/824/БО-34 від 28.08.2012р.; №13/2702/БО-34 від 28.12.2012р.; №1916/14-ТЕ-34 від 20.12.2013р.; №1917/14-БО-34 від 20.12.2013р.; №2716/14-КП-34 від 31.01.2014р.; №3335/15-ТЕ-34 від 30.12.2014р.; №3336/15-БО-34 від 30.12.2014р.; №3337/15-КП-34 від 30.12.2014р.; №2108/16-БО-34 від 15.12.2015р.; №2107/16-ТЕ-34 від 21.12.2015р.

Позивачем були виконані свої зобовязання за вказаними договорами щодо поставки відповідачу природного газу.

В свою чергу, відповідачем зобовязання щодо оплати природного газу не виконані в повному обсязі.

Водночас, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Полонське підприємство теплових мереж з 18.10.2016р. перебуває у стані припинення. Головою комісії з припинення/або ліквідатором призначено ОСОБА_3.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У статті 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 8 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Статтею 112 ЦК України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

19.12.2016р. позивач звернувся з вимогою №14/7-282В до відповідача, в якій просив погасити заборгованість за договорами купівлі-продажу та постачання природного газу, які укладалися між сторонами в період з 2012р. по 2015р. в розмірі 10566622,97 грн.

У листі від 20.02.2017р. за №20 Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 підприємства теплових мереж ОСОБА_3 повідомив позивача, що визнає заборгованість перед НАК „Нафтогаз в розмірі 7315562,20 грн. Зазначений лист був отриманий позивачем 24.02.2017р. за вх. № 1100/18-17, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Статтею 253 ЦК України унормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ч. 3 ст. 254 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Враховуючи, що лист про часткову відмову у визнанні кредиторських вимог отриманий був позивачем 24.02.2017р., останнім днем строку для подання даного позову є 25.03.2017р. При цьому, судом враховується, що 25.03.2017р. є вихідним днем (субота), тому відповідно до положень ч. 2 ст. 255 ЦК України, останнім днем для подання позову є 27.03.2017р. (понеділок). Як вбачається із конверта та фіскального чеку ПАТ „Укрпошта, позов було здано до установи зв'язку 27.03.2017р. Таким чином, позивач звернувся з позовом до суду в межах строку, встановленого ст. 112 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань передбачено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2 вказаної постанови Пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013р. інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зі змісту вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 19.12.2016р. №14/7-282В та листа Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 підприємства теплових мереж від 20.02.2017р. за №20 вбачається наступне:

1. За договором від 21.12.2015р. №2107/16-ТЕ-34 позивачем було заявлено вимоги на суму 166075,86 грн., з яких: 133961,55 грн. сума основного боргу; 24234,53 грн. пеня; 2459,51 грн. 3% річних; 5420,27 грн. інфляційні втрати. Відповідачем визнано суму основного боргу 135956,30 грн. (на 1994,75 грн. більше, ніж було заявлено) та пеню в розмірі 24234,53 грн. Невизнаними залишилися 2459,51 грн. 3% річних та 5420,27 грн. інфляційні втрати.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу природний газ на суму на суму 133961,55 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2016р., 28.02.2016р., 31.03.2016р.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Вартість природного газу відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем правомірно на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в розмірі 2459,51 грн. за період з 15.02.2016р. по 24.10.2016р. та інфляційні втрати в розмірі 5420,27 грн. у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором від 21.12.2015р. №2107/16-ТЕ-34. Тому вимоги позивача за вказаним договором на суму 7879,78 грн. (2459,51 грн. 3% річних та 5420,27 грн. - інфляційні втрати ) є обґрунтованими.

2. За договором від 15.12.2015р. №2108/16-БО-34 було заявлено вимоги на суму 893399,01 грн., з яких: 815074,92 грн. сума основного боргу; 132539,51 грн. пеня; 13584,12 грн. 3% річних; 32200,01 грн. інфляційні втрати. Відповідачем визнано лише частково суму основного боргу в розмірі 684499,01 грн.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу природний газ на суму на суму на суму 755074,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2016р., 28.02.2016р., 31.03.2016р.

Пунктом 6.1. остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу розмірі 40000,00 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Таким чином, залишок заборгованості становить 715074,82 грн., з яких невизнаними залишилися 30575,91 грн.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем правомірно на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних за період з 15.02.2016р. по 24.10.2016р. в розмірі 13584,12 грн. та інфляційні втрати 32200,46 грн. (заявлено 32200,01 грн.).

Відповідно до п. 8.2. договору у разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

При перевірці розрахунку судом встановлено, що позивачем арифметично невірно нарахована пеня в розмірі 11612,82 грн. за період з 29.07.2016р. по 14.10.2016р. із суми заборгованості 175777,16 грн. За вказаний період правомірним є нарахування пені в сумі 11473,54 грн., що на 139,28 грн. менше, ніж заявлено позивачем. За інші періоди прострочення сплати нарахування пені здійснено правильно. У звязку із зазначеним, вимоги позивача щодо визнання пені за договором від 15.12.2015р. №2108/16-БО-34 підлягають частковому задоволенню в розмірі 132400,23 грн. В частині визнання пені в розмірі 139,28 грн. суд відмовляє.

Таким чином, за договором від 15.12.2015р. №2108/16-БО-34 правомірними є вимоги на суму 208760,27 грн. (30575,91 грн. заборгованість, 132400,23 грн. пеня, 13584,12 грн. 3% річних, 32200,01 грн. - інфляційні втрати).

3. За договором від 30.12.2014р. №3337/15-КП було заявлено вимоги на суму 48469,34 грн., з яких: 27978,30 грн. сума основного боргу; 9409,51 грн. пеня; 1394,60 грн. 3% річних; 9686,93 грн. інфляційні втрати. Відповідачем визнано 27978,30 грн. основного боргу та частково пеню у розмірі 9405,51 грн., що на 4 грн. менше, ніж було заявлено позивачем.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу природний газ на суму 43689,21 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу в розмірі 15710,91 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Таким чином, залишок заборгованості становить 27978,30 грн., яка визнана відповідачем.

Позивачем правомірно нараховано 3% річних в розмірі 1394,60 грн. за період з 15.02.2015р. по 24.10.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем нарахування інфляційних втрат здійснюється на заборгованість, яка існувала на початок місяця, а не на кінець місяця, та відповідно вказана заборгованість існувала менше місяця.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, з урахуванням положень п. 3.2. постанови Пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013р. дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 7923,72 грн., зокрема:

За зобовязаннями січня 2015р.:

- за березень 2015р. із суми заборгованості 14536,23 грн. 1569,91 грн.;

- за квітень 2015р. із суми заборгованості 7271,28 грн. 1017,98 грн.;

- за травень 2015р. із суми заборгованості 4867,74 грн. 107,09 грн.;

- за червень 2015р. із суми заборгованості 4669,07 грн. 18,68 грн.;

- з липня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 1834,24 грн. 153,74 грн.;

За зобовязаннями лютого 2015р.:

- з квітня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 13654,39 грн. 3656,38 грн.;

За зобовязаннями березня 2015р.:

- з травня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 12489,67 грн. 1399,94 грн.

Враховуючи, що відповідачем не було визнано 4,00 грн. пені, яка нарахована відповідно до п. 7.2. договору та вимог чинного законодавства, вказана сума пені підлягає визнанню.

Таким чином, за договором від 30.12.2014р. №3337/15-КП правомірними є вимоги на суму 9322,32 грн. (4,00 грн. пеня, 1394,60 грн. 3% річних, 7923,72 грн. - інфляційні нарахування)

4. За договором від 30.12.2014р. №3335/15-ТЕ-34 було заявлено вимоги на суму 145634,16 грн., з яких: 58969,75 грн. сума основного боргу; 56234,52 грн. пеня; 4196,45 грн. 3% річних; 26233,44 грн. інфляційні втрати. Відповідачем визнано 58969,75 грн. основного боргу та 56234,52 грн. пені.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 298801,17 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р., 30.04.2015р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р.

Відповідачем було сплачено частково вартість природного газу в розмірі 239831,42 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р. Таким чином, залишок заборгованості становить 58969,75 грн., яка визнана відповідачем.

Позивачем правомірно нараховано 3% річних в розмірі 4196,45 грн. за період з 15.02.2015р. по 24.10.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем за окремі періоди нарахування інфляційних втрат здійснено на суми заборгованості які є більшими від тих, що існували на кінець що існували на кінець періоду прострочення зобовязань.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 25091,42 грн., зокрема:

За зобовязаннями січня 2015р.:

- за березень 2015р. із суми заборгованості 42743,98 грн. 4616,35 грн.;

- за квітень 2015р. із суми заборгованості 37684,21 грн. 5275,79 грн.;

- за травень 2015р. із суми заборгованості 36102,89 грн. 794,26 грн.;

- за червень 2015р. із суми заборгованості 35038,86 грн. 140,16 грн.;

- з липня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 34726,06 грн. 643,10 грн.;

За зобовязаннями лютого 2015р.:

- з квітня 2015р. по грудень 2015р. із суми заборгованості 39811,47 грн. 7620,04 грн.;

За зобовязаннями березня 2015р.:

- з травня 2015р. по грудень 2015р. із суми заборгованості 44257,50 грн. 11995,59 грн.

За зобовязаннями квітня 2015р.:

- з червня 2015р. по грудень 2015р. із суми заборгованості 25631,20 грн. 579,10 грн.

За зобовязаннями жовтня 2015р.:

- за грудень 2015р. із суми заборгованості 29841,88 грн. 206,37 грн.

За зобовязаннями грудня 2015р.:

- з лютого 2016р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 58969,75 грн. 3220,66 грн.

Таким чином, за договором від 30.12.2014р. №3337/15-КП правомірними є вимоги на суму 29287,87 грн. (4196,45 грн. - 3% річних, 25091,42 грн. - інфляційні втрати).

5. За договором від 30.12.2014р. №3336/15-БО-34 було заявлено вимоги на суму 2072929,18 грн., з яких: 1264500,86 грн. сума основного боргу; 423633,41 грн. пеня; 55464,53 грн. 3% річних; 329330,38 грн. інфляційні втрати. Відповідачем визнано 1264500,86 грн. основного боргу та 423633,41 грн. пені.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1849763,16 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р., 30.04.2015р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідачем сплачено частково вартість природного газу в розмірі 585262,30 грн., що підтверджується довідкою позивача про операції по договору за період з 01.10.2011р. по 30.09.2016р.

Таким чином, залишок заборгованості становить 1264500,86 грн., яка визнана відповідачем.

Позивачем правомірно нараховано 3% річних в розмірі 55464,53 грн. за період з 15.02.2015р. по 24.10.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем за окремі періоди нарахування інфляційних втрат здійснено на суми заборгованості які є більшими від тих, що існували на кінець що існували на кінець періоду прострочення зобовязань.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 306474,09 грн., зокрема:

За зобовязаннями січня 2015р.:

- за березень 2015р. із суми заборгованості 550503,44 грн. 59454,37 грн.;

- за квітень 2015р. із суми заборгованості 390641,73 грн. 54689,84 грн.;

- за травень 2015р. із суми заборгованості 352754,52 грн. 7760,60 грн.;

- за червень 2015р. із суми заборгованості 313200,20 грн. 1252,80 грн.;

- за липень 2015р. із суми заборгованості 280042,53 грн. -2800,43 грн. (дефляція);

- з серпня по жовтень 2015р. із суми заборгованості 260042,53 грн. 422,15 грн.;

- за листопад 2015р. із суми заборгованості 160042,53 грн. 3200,85 грн.;

- за грудень 2015р. із суми заборгованості 30042,53 грн. 210,30 грн.;

- з січня по вересень 2016р. із суми заборгованості 15042,53 грн. 964,33 грн.;

За зобовязаннями лютого 2015р.:

- з квітня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 443697,61 грн. 118813,52грн.;

За зобовязаннями березня 2015р.:

- з травня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 228576,85 грн. 25620,73 грн.

За зобовязаннями квітня 2015р.:

- з червня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 72414,61 грн. 6383,26 грн.

За зобовязаннями жовтня 2015р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016 із суми заборгованості 70494,51 грн. 5044,28 грн.

За зобовязаннями листопада 2015р.:

- з січня по вересень 2016р. із суми заборгованості 183258,32 грн. 11748,13 грн.

За зобовязаннями грудня 2015р.:

- з лютого по вересень 2016р. із суми заборгованості 251016,43 грн. 13709,36 грн.

Таким чином, за договором від 30.12.2014р. №3336/15-БО-34 правомірними є вимоги на суму 361938,62 грн. (55464,53 грн. - 3% річних, 306474,09 грн. - інфляційні втрати)

6. За договором від 28.12.2012р. №13/2702-БО-34 було заявлено вимоги на суму 5500427,85 грн., з яких: 3236984,65 грн. заборгованість, яка підтверджена рішенням суду від 13.01.2015р. по справі №924/1807/14; 172178,42 грн. 3% річних за період не охоплений рішенням суду; 2091264,78 грн. інфляційні втрати за період не охоплений рішенням суду. Відповідачем визнано лише заборгованість, яка стягнута за рішенням суду від 13.01.2015р. по справі №924/1807/14.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 4406398,63 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2013р., 28.02.2013р., 31.03.2013р., 30.10.2013р., 31.11.2013р., 31.12.2013р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.07.2014р. по справі №924/1807/14 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 3105098,63 грн. основного боргу, 142105,33 грн. пені, 128567,69 грн. три відсотки річних, 407118,23 грн. інфляційних втрат, 70340,75 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Як вбачається із розрахунку боргу станом на 24.10.2016р. боржник сплатив 616245,98 грн. Залишок заборгованості за рішенням суду по справі №924/1807/14 становить 3236984,65 грн., яка визнана відповідачем.

Пунктом 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та 3% річних аж до повного виконання грошового зобовязання.

У звязку з порушенням строків сплати позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних в розмірі 172178,42 грн. за період не охоплений рішенням суду з 25.09.2014р. по 24.09.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем за окремі періоди нарахування інфляційних втрат здійснено на суми заборгованості, які є більшими від тих, що існували на останній день місяця розрахункового періоду. При цьому, позивачем невірно здійснювалося нарахування інфляційних втрат на суми боргу з урахуванням інфляційних нарахувань попередніх періодів.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 1859184,87 грн., зокрема:

За зобовязаннями лютого 2013р.:

- з вересня 2014р. по грудень 2014р. із суми заборгованості 656860,05 грн. 69579,68 грн.;

- з січня 2015р. по вересень 2016р. інфляційні втрати склали 287114,88 грн., зокрема: з січня 2015р. по грудень 2015р. із суми заборгованості 656860,05 грн. 284505,72 грн. та з січня 2016р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 40700,14 грн. 2609,16 грн.

Однак враховуючи, що позивачем за період з січня 2015р. по вересень 2016р. нараховано інфляційні втрати в меншому розмірі, а саме 108841,84 грн., вимоги про визнання заявленої суми інфляційних втрат за вказаний період є правомірними.

За зобовязаннями березня 2013р.:

- з вересня 2014р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 948285,68 грн. 651039,43 грн.

За зобовязаннями квітня 2013р.:

- з вересня 2014р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 285391,48 грн. 195933,68 грн.

За зобовязаннями жовтня 2013р.:

- з вересня 2014р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 121990,81 грн. 83752,01 грн.

За зобовязаннями листопада 2013р.:

- з вересня 2014р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 351133,13 грн. 241068,19 грн.

За зобовязаннями грудня 2013р.:

- з вересня 2014р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 741351,41 грн. 508970,04 грн.

Таким чином, за договором від 30.12.2014р. №3336/15-БО-34 правомірними є вимоги на суму 2031363,29 грн. (172178,42 грн. - 3% річних, 1859184,87 грн. - інфляційні втрати).

7. За договором від 20.12.2013р. №1916/14-ТЕ-34 було заявлено вимоги на суму 17499,95 грн., яка підтверджена постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. №924/188/16 та повністю визнана відповідачем.

8. За договором від 20.12.2013р. №1917/14-БО-34 було заявлено вимоги на суму 1355264,77 грн., з яких: 1270445,86 грн. заборгованість, яка підтверджена рішенням суду від 19.04.2016р. по справі №924/186/16; 16869,16 грн. 3% річних за період не охоплений рішенням суду; 67949,75 грн. інфляційні втрати за період не охоплений рішенням суду. Відповідачем визнано лише заборгованість, яка стягнута за рішенням суду від 19.04.2016р. по справі №924/186/16.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1871074,56 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р., 24.11.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.04.2016р. по справі №924/186/16 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 653248,67 грн. заборгованості, 218007,50 грн. пені, 338897,01 грн. інфляційних нарахувань, 40712,17 грн. 3% річних, 19580,51 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

У звязку з порушенням строків сплати позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних в розмірі 16869,16 грн. за період не охоплений рішенням суду з 15.12.2015р. по 24.10.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем нарахування інфляційних втрат здійснено на суми заборгованості, які є більшими від тих, що існували на кінець періоду прострочення зобовязань.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 46743,65 грн., зокрема:

За зобовязаннями листопада 2014р.:

- з грудня 2015р. вересень 2016р. із суми заборгованості 114865,23 грн. 8219,26 грн.;

За зобовязаннями грудня 2014р.:

з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 538383,44 грн. 38524,39 грн.

Таким чином, за договором від 20.12.2013р. №1917/34-БО-34 правомірними є вимоги на суму 63612,81 грн. (16869,16 грн. - 3% річних, 46743,65 грн. - інфляційні втрати).

9. За договором від 31.01.2014р. №2716/14-КП-34 було заявлено вимоги на суму 114799,60 грн., з яких: 107218,30 грн. заборгованість, яка підтверджена рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.04.2016р. по справі №924/187/16; 240,38 грн. 3% річних за період не охоплений рішенням суду; 7340,92 грн. інфляційні втрати за період не охоплений рішенням суду. Відповідачем визнано лише заборгованість, яка стягнута за рішенням суду від 19.04.2016р. по справі №924/187/16.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1871074,56 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р., 24.11.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.04.2016р. по справі №924/187/16 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 61002,65 грн. заборгованості, 6480,05 грн. пені, 2842,65 грн. 3% річних, 35212,77 грн. інфляційних втрат, 1680,18 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Як вбачається із розрахунку боргу станом на 24.10.2016р. рішення суду по справі №924/187/16, згідно якого загальна сума заборгованості складає 107218,30 грн. божником не виконано. У звязку з порушенням строків сплати позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19.12.2016р. №14/7-282В про сплату 3% річних та інфляційних втрат за період не охоплений рішенням суду.

У звязку з порушенням строків сплати позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних в розмірі 240,38 грн. за період не охоплений рішенням суду з 15.12.2015р. по 24.10.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем нарахування інфляційних втрат здійснено на суми заборгованості, які є більшими від тих, що існували на кінець періоду прострочення зобовязань.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 4365,09 грн., зокрема:

За зобовязаннями січня 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 1563,84 грн. 111,90 грн.;

За зобовязаннями лютого 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 12592,93 грн. 901,10 грн.

За зобовязаннями березня 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 8463,14 грн. 605,59 грн.;

За зобовязаннями квітня 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 3385,32 грн. 242,24 грн.;

За зобовязаннями жовтня 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 4099,73 грн. 293,36 грн.;

За зобовязаннями листопада 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 15122,37 грн. 1082,09 грн.;

За зобовязаннями грудня 2014р.:

- з грудня 2015р. по вересень 2016р. із суми заборгованості 15775,32 грн. 1128,81 грн.;

Таким чином, за договором від 31.01.2014р. №2716/14-КП-34 правомірними є вимоги на суму 4605,47грн. (240,38 грн. - 3% річних, 4365,09 грн. - інфляційні втрати).

10. За договором від 28.08.2012р. №12/824-БО-34 було заявлено вимоги на суму 252123,25 грн., з яких: 21798,11 грн. 3% річних за період не охоплений рішенням суду по справі №924/797/14; 230325,14 грн. інфляційні втрати за період не охоплений рішенням суду.

Відповідачем у листі від 20.02.2017р. №15 зазначено, що заборгованість за вказаним договором яка стягнута за рішенням суду від 09.07.2014р. по справі №924/797/14 погашена в повному обсязі. Тому суму 3% річних та інфляційних втрат не визнає.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 1957430,31 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.10.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.07.2014р. по справі №924/797/14 у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору було частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на користь позивача 1091430,31 грн. основного боргу, 43330,61 грн. пені, 44896,12 грн. 3% річних, 74652,09 грн. інфляційних витрат, 42389,53 грн. 7% штрафу, 27648,66 грн. відшкодування сплаченого судового збору. В частині позову щодо стягнення 43330,61 грн. пені, 42389,53 грн. штрафу та 2466,76 грн. інфляційних витрат відмовлено. Зазначене рішення залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.08.2014р.

Як вбачається із розрахунку боргу та довідки позивача про сальдо за період з 01.01.2011р. по 30.09.2016р. рішення суду боржником виконано в повному обсязі.

У звязку з порушенням строків сплати позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних в розмірі 21798,11 грн. за період не охоплений рішенням суду з 15.05.2014р. по 27.12.2016р.

Як вбачається із розрахунку позивачем нарахування інфляційних втрат за окремі періоди здійснено на суми заборгованості, які є більшими від тих, що існували на кінець періоду прострочення зобовязань.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов до висновку, що правомірним є інфляційні нарахування в розмірі 193007,87 грн., зокрема:

За зобовязаннями грудня 2012р.:

- з червня 2014р. по вересень 2014р. із суми заборгованості 1091430,31 грн. 56530,35 грн.;

- за жовтень 2014р. із суми заборгованості 1091430,12 грн. 26194,32 грн.

- з листопада по грудень 2014р. із суми заборгованості 715749,75 грн. 35479,72 грн.;

- з січня по грудень 2015р. із суми заборгованості 122377,53 грн. 53005,37 грн.;

Таким чином, за договором від 28.08.2012р. №12/824-БО-34 правомірними є вимоги на суму 1284438,18 грн. (21798,11 грн. - 3% річних, 193007,87 грн. - інфляційні втрати).

З огляду на вищезазначене, правомірними є вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на загальну суму 2909778,30 грн.

Як вбачається зі змісту листа Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 підприємства теплових мереж від 20.02.2017р. за №20 про результати розгляду вимог позивача, боржником не зазначено підстав та будь-яких обґрунтувань невизнання вищезазначених вимог ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договорами купівлі-продажу та поставки природного газу, які укладалися в період з 2012р. по 2015р., з урахуванням здійсненого перерахунку інфляційних втрат та пені, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги про визнання публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кредитором ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на суму 2909778,30 грн. та зобовязання ліквідаційної комісії /ліквідатора ОСОБА_1 підприємства теплових мереж включити вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 2909778,30 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

В решті позову щодо визнання позивача кредитором відповідача на суму 341278,02 грн. та включення вказаної суми до проміжного ліквідаційного балансу суд відмовляє у звязку з безпідставністю вказаних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 32, 33, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж в особі ліквідаційної комісії Хмельницька область, Полонський район, м.Полонне про визнання публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кредитором ОСОБА_1 підприємства теплових мереж на суму 3251056,32 грн.; зобовязання ліквідаційної комісії /ліквідатора ОСОБА_1 підприємства теплових мереж включити вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 3251056,32 грн. до проміжного ліквідаційного балансу задовольнити частково.

Визнати публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) кредитором ОСОБА_1 підприємства теплових мереж в особі ліквідаційної комісії (Хмельницька область, Полонський район, м.Полонне, вул. Л. Українки, б. 93, ) на суму 2909778,30 грн. (два мільйони девятсот девять тисяч сімсот сімдесят вісім гривень 30 коп.).

Видати наказ.

Зобовязати ліквідаційну комісію/ліквідатора ОСОБА_1 підприємства теплових мереж (Хмельницька область, Полонський район, м.Полонне, вул. Л. Українки, б. 93, ) включити вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) у сумі 2909778,30 грн. (два мільйони девятсот девять тисяч сімсот сімдесят вісім гривень 30 коп.) до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж в особі ліквідаційної комісії (Хмельницька область, Полонський район, м.Полонне, вул. Л. Українки, б. 93, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 45246,68 грн. (сорок пять тисяч двісті сорок шість гривень 68 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 02.06.2017р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул.Б.Хмельницького,6) за заявою.

3 - відповідачу, Полонське підприємство теплових мереж в особі ліквідаційної комісії (30500, Хмельницька область, Полонський район, м. Полонне, вул. Лесі Українки, буд.93) простим.