ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2017 р.Справа № 922/961/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Андріївка
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діаген-Плюс", м.Чернігів 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське хлібоприймальне підприємство", м. Балаклія (Харківська область)
про визнання недійсними договору, акту та заяви
за участю представників :

позивача: ОСОБА_3, посвідчення №2044 від 23.11.2016р.,

відповідача 1 (ТОВ "Діаген-Плюс"): не з'явився;

відповідача 2 (ТОВ Балаклійське хлібоприймальне підприємство): Гнідченко Г.Г., довіреність №46 від 20.03.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 - звернувся з позовом до відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАГЕН-ПЛЮС"; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" - про:

- визнання договору поставки № 26/12 від 20.12.2016 р., заяви від імені ОСОБА_5 про переоформлення кукурудзи 510 тон на ТОВ "ДІАГЕН - ПЛЮС" від 20.12.2016р. та трьохстороннього акту, підписаного від імені ФОП ОСОБА_5, ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС", ТОВ "Балаклійське ХПП" від 20.12.2016 р. щодо переоформлення зерна кукурудзи (З класу) в кількості 510000 кг, ФОП ОСОБА_5 на ТОВ "ДІАГЕН - ПЛЮС", недійсними з моменту їх підписання;

- витребування з незаконного володіння ТОВ "ДІАГЕН - ПЛЮС" та повернення ФОП ОСОБА_5 зерна кукурудзи (З класу) в кількості 510000 кг. в заліковій вазі (вологість. 14 %, зернова домішка 10 %, сміттєва домішка 1%, клейковина (кількість, якість) та зараженість не виявлена), яке зберігається в ТОВ "Балаклійське ХПП" за складською квитанцією №825 від 20 грудня 2016 року серія АЦ №947392, виписаною на ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС", шляхом переоформлення вищевказаного зерна кукурудзи З класу, з ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС" на ФОП ОСОБА_5 відповідно до чинного законодавства.

- зобов'язання ТОВ "Балаклійське ХПП" видати складську квитанцію на ФОП ОСОБА_5 на зерно кукурудзи З класу в кількості 510 000 кг.

Окрім того, позивач просить Суд покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що зерно кукурудзи вибуло з володіння позивача поза його волею, оскільки договір поставки, заяву та трьохсторонній акт, на підставі яких ТОВ "БАЛАКЛІЙСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" переоформило з позивача на ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС" зерно кукурудзи, позивач не підписував, а його підписи підроблені невідомими особами, що встановлено, як посилається позивач, судово-почеркознавчою та судово-технічною експертизою від 06.03.2017 р., проведеною в межах кримінального провадження.

В судовому засіданні10.04.2017 р., за клопотанням сторін, було оголошено перерву до 12.04.2017 р.

Позивач в судовому засіданні 02.06.2017 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач 1 (ТОВ «Діаген-плюс») в судове засідання 02.06.2017 р. не з'явився. Проте на електронну адресу суду від відповідача «Діаген-Плюс» надійшла незасвідчена копія клопотання про перенесення розгляду справи, що, з огляду на положення ст. 36 ГПК України, не може вважатися доказом вираження процесуальної волі учасника судового процесу. В попередніх судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність підстав для визнання недійсним договору поставки №26/12 від 20.12.2016 р., оскільки позивачем не надано доказів невідповідності даного договору вимогам ст. 203 ЦК України; позовні вимоги щодо визнання недійсними трьохстороннього акту від 20.12.2016 р. щодо переоформлення зерна кукурудзи (З класу) в кількості 510 000 кг та заяви від імені ОСОБА_5 про переоформлення кукурудзи 510 тон на ТОВ «Діаген-Плюс» не є господарськими зобов'язаннями, а отже, на думку відповідача, не можуть бути предметом господарського спору.

Відповідач 2 (ТОВ «БХПП») вирішення спору у даній справі залишив на розсуд Суду. Окрім того, відповідач пояснив, що оформлення та переоформлення складських квитанцій здійснювалося в порядку, передбаченому Інструкцією про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики № 661 від 13.10.2008 року. Відповідач також зазначив, що ТОВ «БХПП» не є суб'єктом спірних правовідносин між позивачем та ТОВ «Діаген-плюс», а є лише зберігачем спірного зерна кукурудзи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

11.07.2016 р. між позивачем (як поклажодавцем) та відповідачем 2 (ТОВ «БХПП», як зерновим складом) було укладено договір складського зберігання зерна №21у-16 (т.с. 1 арк.с. 102-109), відповідно до умов якого поклажодавець за умовами цього договору зобов'язується передати, а зерновий склад зобов'язується прийняти на зберігання зернові культури врожаю 2016 р. (надалі - зерно), а також забезпечує при необхідності очищення, сушіння, проведення аналізів, відвантаження, переоформлення зерна. Даний договір, як свідчить зміст п. 11.1, укладено строком до 31.05.2017 р.

Вид, кількість і якість прийнятого на зберігання зерна зазначається в складському документі (п. 3.2 договору складського зберігання зерна №21у-16).

Як свідчать Реєстраційні накладні на прийняття зерна з визначенням якості за середньодобовою пробою №№ 589, 592, 599, 605,607, 610 (т.с. 1 арк.с. 25-30), в період з 05-12 грудня 2016 року позивач (як власник) передав відповідачу 2 (ТОВ «БХПП») на відповідальне зберігання кукурудзу 3 класу загальною заліковою масою 545131,00 кг. (545,131 т.), а саме:

- 05.12.2016 р. - кукурудзу 3 класу (вологість - 19,8%, смітна домішка - 3%, зернова домішка - 11,4%), фактична кількість зерна - 94513,00 кг.;

- 06.12.2016 р. - кукурудзу 3 класу (вологість - 19,8%, смітна домішка - 3,2%, зернова домішка - 12,3%), фактична кількість зерна - 95976,00 кг.;

- 07.12.2016 р. - кукурудзу 3 класу (вологість - 19,9%, смітна домішка - 3,4%, зернова домішка - 12,3%), фактична кількість зерна - 98169,00 кг.;

- 08.12.2016 р. - кукурудзу 3 класу (вологість - 20,2%, смітна домішка - 4%, зернова домішка - 12,4%), фактична кількість зерна - 107022,00 кг.;

- кукурудзу 3 класу (вологість - 19,8%, смітна домішка - 3,3%, зернова домішка - 15%), фактична кількість зерна - 97120,00 кг.;

- 12.12.2016 р. - кукурудзу 3 класу (вологість - 20,2%, смітна домішка - 3,9%, зернова домішка - 13,3%), фактична кількість зерна - 52331,00 кг.

На підставі договору складського зберігання зерна №21у-16 відповідач 2 (ТОВ «БХПП») видав позивачу наступні складські квитанції (т.с. 2 арк.с. 149-151):

- №801 від 16.12.2016 р. - зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року (вологість - 19,9%, смітна домішка - 3,4%, зернова домішка - 12,3%), фактична кількість зерна - 98169,00 кг.;

- №807 від 16.12.2016 р. - зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року (вологість - 20,2%, смітна домішка - 4%, зернова домішка - 12,4%), фактична кількість зерна - 107022,00 кг.;

- №809 від 16.12.2016 р. - зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року (вологість - 19,8%, смітна домішка - 3,3%, зернова домішка - 15%), фактична кількість зерна - 97120,00 кг.;

- №812 від 16.12.2016 р. - зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року (вологість - 20,2%, смітна домішка - 3,9%, зернова домішка - 13,3%), фактична кількість зерна - 52331,00 кг.

- №790 від зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року (вологість - 19,8%, смітна домішка - 3%, зернова домішка - 11,4%), фактична кількість зерна - 94513,00 кг.;

- №793 від 16.12.2016 р. - зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року (вологість - 19,8%, смітна домішка - 3,2%, зернова домішка - 12,3%), фактична кількість зерна - 95976,00 кг.

Відповідно до п. 3.17 договору складського зберігання зерна №21у-16, при тривалому зберіганні зерна можливі зміни його якості по об'єктивних причинах.

Як свідчить додаток №2 до договору складського зберігання зерна №21у-16 (т.с. 1 арк.с. 224), стверджує позивач та не заперечують і не спростовують відповідачі, прийняте відповідачем 2 (ТОВ «БХПП») від позивача зерно за вказаними вище складськими документами, у зв'язку з технологічним процесом, здобуло наступні залікові показники: (вологість 14%, сміттєва домішка 1%).

Згідно з п. 3.12 договору складського зберігання зерна №21у-16, наказ на відвантаження зерна оформляє зерновий склад після надання поклажодавцем або його представником за довіреністю письмової заяви про відвантаження або переоформлення зерна, оригіналів складських документів та довіреності. Оформлення документів на відвантаження зерна проводиться в присутності поклажодавця або його представника, уповноваженого довіреністю. Наявність документа, що засвідчує особу представника, є обов'язковою.

В п. 3.13 договору складського зберігання зерна №21у-16 визначено, що зерно вважається відвантаженим зерновим складом з моменту видання акта-розрахунку на зерно та товарно-транспортної накладної. Зерно вважається переоформленим зерновим складом з моменту видання та підписання сторонами акта-розрахунку на зерно та складського документа.

На підставі договору поставки №26/12 від 20.12.2016 р. (між позивачем та відповідачем 1 (ТОВ «Діаген-плюс»), заяви №8 від 20.12.2016 р., Акту від 20.12.2016 р. (т.с. 1 арк.с. 19-23), відповідач 2 (ТОВ «БХПП») переоформив на відповідача 1 (ТОВ «Діаген-плюс») зерно кукурудзи в кількості 510 т. (вологість 14%, зернова домішка 10%, сміттєва домішка 1%) та видав ТОВ «Діаген-плюс» складську квитанцію на зерно №825 від 20.12.2016 р. серії АЦ №947392 (т.с. 1 арк.с. 24).

Втім, позивач посилається на те, що зерно кукурудзи в кількості 510 т. (вологість 14%, зернова домішка 10%, сміттєва домішка 1%) належить йому, відповідне зерно ТОВ «Діаген-плюс» він не продавав, вказані договір поставки, заяву та акт він не підписував, право власності на зерно - не передавав.

У зв'язку з наведеними обставинами, позивач звернувся до правоохоронних із заявами про шахрайські дії посадових осіб ТОВ «Діаген-плюс» та про підробку підписів на документах (вказаних вище договорі поставки, заяві та акті).

По вказаним зверненням позивача було відкрито кримінальне провадження №0000186, в межах якого було проведено почеркознавчу експертизу та технічну експертизу заяви про переоформлення 510 тон кукурудзи від імені ОСОБА_5 від 20.12.2016 та акту приймання-передачі 510000 кг зерна кукурудзи від 20.12.2016 р.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №2702/2782 від 06.03.2017 р. за кримінальним провадженням №0000186 (т.с. 2 арк.с. 14-20), підписи від імені ОСОБА_5 у заяві про переоформлення 510 тон кукурудзи від імені ОСОБА_5 від 20.12.2016 та акті приймання-передачі 510000 кг зерна кукурудзи від 20.12.2016 р. - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів - не ОСОБА_5.

Згідно висновку судово-технічної експертизи №2703 від 06.03.2017 р. за кримінальним провадженням №0000186 (т.с. 2 арк.с. 21-25), відтиски круглої печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_5» у заяві про переоформлення 510 тон кукурудзи від імені ОСОБА_5 від 20.12.2016 та акті приймання-передачі 510000 кг зерна кукурудзи від 20.12.2016 р. - нанесені не кліше круглої печатки ФОП «ОСОБА_5», експериментальні зразки якого надані для порівняльного дослідження.

Позивач зазначає, що зерно кукурудзи в кількості 510 т. (вологість 14%, зернова домішка 10%, сміттєва домішка 1%) вибуло з його законного володіння, що й зумовило звернення до Суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсними: договору поставки №26/12 від 20.12.2016 р. між позивачем та відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс»), заяви вх.№8 від 20.12.2016 р. про переоформлення кукурудзи в кількості 510 т. та акту між позивачем, відповідачем (ТОВ «БХПП»), відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс») про переоформлення зерна кукурудзи 3 класу в кількості 510000 кг (вологість - 14,0 %, сміттєві домішки - 1,0%, зернові домішки - 10,0%), суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При цьому, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Позивач стверджує, що договір поставки №26/12 від 20.12.2016 р. він не підписував. Відповідачами відповідне твердження не спростовано, зокрема, відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс») не надано до матеріалів справи ані належним чином засвідченої копії такого договору, ані його оригіналу.

Наявні в матеріалах справи висновки судово-почеркознавчої експертизи №2702/2782 від 06.03.2017 р. за кримінальним провадженням №0000186 (т.с. 2 арк.с. 14-20) та судово-технічної експертизи №2703 від 06.03.2017 р. за кримінальним провадженням №0000186 (т.с. 2 арк.с. 21-25) свідчать, що підписи у заяві про переоформлення 510 тон кукурудзи від імені ОСОБА_5 від 20.12.2016 та акті приймання-передачі 510000 кг зерна кукурудзи від 20.12.2016 р. - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів - не ОСОБА_5, а відтиски круглої печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_5» у заяві про переоформлення 510 тон кукурудзи від імені ОСОБА_5 від 20.12.2016 та акті приймання-передачі 510000 кг зерна кукурудзи від 20.12.2016 р. - нанесені не кліше круглої печатки ФОП «ОСОБА_5», експериментальні зразки якого надані для порівняльного дослідження. Обставини, визначені у вказаних доказах (висновках судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи), відповідачами не заперечували та не спростовувались.

Посадова особа (ТОВ «БХПП») - в особі в.о. директора ОСОБА_7, що був викликаний у судове засідання в порядку ст. 30 ГПК України пояснив, що обставини підписання спірного акту він не пам'ятає (протокол судового засідання від 17.05.2017 р.).

Наведене свідчить про те, що ані договір поставки №26/12 від 20.12.2016 р. між позивачем та відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс»), ані заява вх.№8 від 20.12.2016 р. про переоформлення кукурудзи в кількості 510 т., ані акт між позивачем, відповідачем (ТОВ «БХПП»), відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс») про переоформлення зерна кукурудзи 3 класу в кількості 510000 кг (вологість - 14,0 %, сміттєві домішки - 1,0%, зернові домішки - 10,0%) - як правочини - не відбулись і сторонами не укладались.

За таких обставин, вимога позивача про визнання недійсними договору поставки №26/12 від 20.12.2016 р. між позивачем та відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс»), заяви вх.№8 від 20.12.2016 р. про переоформлення кукурудзи в кількості 510 т. та акту між позивачем, відповідачем (ТОВ «БХПП»), відповідачем (ТОВ «Діаген-Плюс») про переоформлення зерна кукурудзи 3 класу в кількості 510000 кг (вологість - 14,0 %, сміттєві домішки - 1,0%, зернові домішки - 10,0%) - не підлягає визнанню недійсним, оскільки не може бути визнано недійсним правочин, який не укладено.

Надані відповідачем 1 (ТОВ «Діаген-Плюс») скрін-шоти e-mail переписки (т.с. 2 арк.с. 65-72) не засвідчують факту укладення з позивачем договору поставки зерна кукурудзи. Так, ст. 181 ГК України встановлено загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Втім, ТОВ «Діаген-Плюс» не надано доказів досягнення з позивачем домовленості про укладення договору поставки зерна за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, а також доказів того, що переписка велась уповноваженими на те представниками сторін; електронне листування велось з електронних поштових ящиків, погоджених між сторонами; досягнення сторонами домовленості про можливість укладення договору в електронній формі; файли-вкладення до електронного листа змістовно стосуються саме поставки зерна кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року в кількості 510 000 кг. в заліковій вазі (вологість 14 %, зернова домішка 10 %, сміттєва домішка 1%, клейковина (кількість, якість).

За таких обставин Суд констатує, що між позивачем та ТОВ «Діаген-Плюс» не відбулось укладення договору поставки зерна ані в спрощений спосіб (передбачений ст. 181 ГК України), ані за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем (в порядку ст. 639 ЦК України).

Посилання відповідача 1 (ТОВ «Діаген-Плюс») на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 30.12.2016 р. у справі №610/4308/16-к (т.с. 2 арк.с. 77-78), ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13.02.2017 р. у справі №610/4308/16-к, як на доказ встановлення факту укладення з позивачем договору поставки зерна кукурудзи є безпідставними, оскільки відповідні рішення за своїм змістом такі факти взагалі не встановлюють, відповідні обставини не є предметом їх дослідження. Такі судові рішення також не можуть вважатися преюдицією в розумінні вимог ст. 35 ГПК України, адже не є рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, вироком суду в кримінальному провадженні або постановою суду у справі про адміністративне правопорушення

Суд відхиляє твердження відповідача (ТОВ «Діаген-Плюс») про те, що заява вх.№8 від 20.12.2016 р. про переоформлення кукурудзи в кількості 510 т. та акт про переоформлення зерна кукурудзи 3 класу в кількості 510000 кг (вологість - 14,0 %, сміттєві домішки - 1,0%, зернові домішки - 10,0%) не є правочинами. Адже, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Оскільки за вказаними заявою та актом відбувається набуття, зміна та припинення цивільних прав та обов'язків щодо спірного зерна кукурудзи (змінюється правовідносини щодо зберігання такого зерна), вони є правочинами в розумінні ст. 202 ЦК України.

Щодо вимоги позивача про витребування зерна кукурудзи в кількості 510 т. (вологість - 14,0 %, сміттєві домішки - 1,0%, зернові домішки - 10,0%) з незаконного володіння відповідача (ТОВ «Діаген-Плюс»), яке зберігається у відповідача (ТОВ «БХПП») за складською квитанцією №825 від 20.12.2016 р. серія АЦ №947392, виписаною ТОВ «Діаген-Плюс», шляхом переоформлення вищевказаного зерна кукурудзи 3 класу з ТОВ «Діаген-Плюс» на позивача відповідно до чинного законодавства.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», за фактом неукладеності правочину можуть заявлятись вимоги, передбачені главою 83 ЦК України.

Як встановлено Судом, зерно кукурудзи пере йшло від позивача до ТОВ «Діаген-Плюс» за неукладеним правочином, а отже у останнього не виникло жодних цивільних прав та обов'язків на зерно кукурудзи. Отже, до спірних правовідносин щодо повернення зерна власнику (позивачу) підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Судом встановлено, що ТОВ «Діаген-Плюс» безпідставно набуло належне позивачу майно (зерно кукурудзи) та передало його на зберігання ТОВ «БХПП» .Враховуючи відсутність правових підстав для набуття та зберіганя майна з боку ТОВ «Діаген-Плюс», останній зобов'язан його повернути законному власнику.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про витребування з незаконного володіння ТОВ "ДІАГЕН - ПЛЮС" та повернення ФОП ОСОБА_5 зерна кукурудзи (З класу) в кількості 510000 кг. в заліковій вазі (вологість. 14 %, зернова домішка 10 %, сміттєва домішка 1%, клейковина (кількість, якість) та зараженість не виявлена), яке зберігається в ТОВ "Балаклійське ХПП" за складською квитанцією №825 від 20 грудня 2016 року серія АЦ №947392, виписаною на ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС", шляхом переоформлення вищевказаного зерна кукурудзи З класу, з ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС" на ФОП ОСОБА_5 відповідно до чинного законодавства, а від так і про задоволення даної вимоги.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача (ТОВ «БХПП») видати складську квитанцію на позивача на зерно кукурудзи в кількості 510000кг, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов'язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб'єктом ринку зерна.

За приписами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає складську квитанцію.

З ч. 1 ст. 46 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» вбачається, що після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - "погашено".

Пунктом 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 р. N 1569 Про забезпечення реалізації деяких положень Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" передбачено, що реєстратор після надходження заяви про внесення зміни до запису у реєстрі зернового складу перевіряє достовірність наведеної в ній інформації і протягом трьох робочих днів погашає складський документ, вносить зміну до відповідного запису та видає новий документ держателю складського документа (уповноваженій ним особі). На підтвердження факту отримання нового документа держатель (уповноважена ним особа) ставить підпис у книзі реєстрації.

Як свідчать обставини справи, на підставі договору складського зберігання зерна №21у-16 (т.с. 1 арк.с. 102-109) відповідач (ТОВ «БХПП») прийняв на зберігання належне позивачу зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2016 року в кількості 510 т. (вологість 14%, зернова домішка 10%, сміттєва домішка 1%). На зберігання вказаного зерна 16.12.2016 р. позивачу було видано наступні складські квитанції: №№790, 793, 801, 807, 809, 812 (т.с. 2 арк.с. 149-151).

На підставі заяви вх.№8 від 20.12.2016 р. про переоформлення кукурудзи в кількості 510 т., відповідач 2 (ТОВ «БХПП») погасив складські квитанції від 16.12.2016 р.: №№790, 793, 801, 807, 809, 812, видані позивачу, здійснив відмітку про їх переоформлення.

Втім, враховуючи, що вказану заяву вх.№8 від 20.12.2016 р. про переоформлення кукурудзи в кількості 510 т. позивач не підписував, Суд дійшов висновку про безпідставність погашення складських квитанцій від 16.12.2016 р.: №№790, 793, 801, 807, 809, 812.

Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст. 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи. Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис.

Оскільки матеріали справи свідчать, а відповідачі не заперечують та не спростовуються, що: 1) позивач передав на зберігання відповідача 2 (ТОВ «БХПП») зерно кукурудзи (З класу) в кількості 510000 кг. в заліковій вазі (вологість 14 %, зернова домішка 10 %, сміттєва домішка 1%, клейковина (кількість, якість); 2) на зберігання відповідного зерна позивачу було видано складські квитанції від 16.12.2016 р.: №№790, 793, 801, 807, 809, 812; 3) вказані складські квитанції є безпідставно погашеними, і, з огляду на положення ст. 46 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», вони не допускаються в повторний обіг і виключені з реєстру складських документів на зерно; 4) без складських квитанцій позивач фактично позбавлений права на отримання зі складу належного йому зерна кукурудзи, Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість, а від так і про задоволення, позовних вимог щодо зобов'язання ТОВ «БХПП» видати позивачу складську квитанцію на зерно кукурудзи З класу в кількості 510 000 кг. в заліковій вазі (вологість 14 %, зернова домішка 10 %, сміттєва домішка 1%, клейковина (кількість, якість).

Ухвалою від 23.03.2017 р. було застосовано заходів забезпечення позову. 02.06.2017 року від позивача надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову (вх.№18311 від 02.06.2017р.).

Відповідно до ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Враховуючи зазначену заяву, а також те, що розгляд справи завершився, рішення у даній справі об'ективно може бути виконано у випадку скасування заходів забезпечення позову на даному етапі, Суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у даній справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується положеннями ч.2 ст. 49 ГПК України. Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони -ТОВ "ДІАГЕН-ПЛЮС" Гоподарський Суд покладає на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору- в сумі 27247,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 181 ГК України, ст.ст. 202, 203, 215, 639, 1212 ЦК України, Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, ч.3 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАГЕН - ПЛЮС" (14005, м. Чернігів, вул. Котляревського, 28, ) та повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 (64220, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) зерно кукурудзи (З класу) в кількості 510000 кг. в заліковій вазі (вологість. 14 %, зернова домішка 10 %, сміттєва домішка 1%, клейковина (кількість, якість) та зараженість не виявлена), яке зберігається у Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (64205, Харківська область, м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, 1, ) за складською квитанцією №825 від 20 грудня 2016 року серія АЦ №947392, виписаною на Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАГЕН-ПЛЮС" (14005, м. Чернігів, вул. Котляревського, 28, ), шляхом переоформлення вищевказаного зерна кукурудзи З класу, з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАГЕН-ПЛЮС" (14005, м. Чернігів, вул. Котляревського, 28, ) на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (64220, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) відповідно до чинного законодавства.

Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (64205, Харківська область, м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, 1, ) видати складську квитанцію на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (64220, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1)на зерно кукурудзи З класу в кількості 510 000 кг.

В іншій частині у позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАГЕН - ПЛЮС" (14005, м. Чернігів, вул. Котляревського, 28, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (64220, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1)судовий збір в сумі 27247,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2017 р.

Суддя Т.Д. Суярко