РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017Справа №910/4209/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефенес Пропертіз Лімітед» (Company «Efenes Properties Limited»)

до 1) Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС»;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скілінг»,

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача -

1) Дочірнє підприємство «Фірма «Дайленко»;

2) Публічне акціонерне товариство «Омега Банк»;

на стороні відповідача -

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ Груп»

про визнання зобов'язань відсутніми та визнання договорів недійсними.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - Ковальова Л.Ф. (представник за довіреністю);

від відповідача-1 - Цибіков О.О. (представник за довіреністю);

від відповідача-2 - Гладишенко М.І. (представник за довіреністю);

від відповідача-3 - Гладишенко М.І. (представник за довіреністю);

від третьої особи-1 - не з'явився;

від третьої особи-2 - не з'явився;

від третьої особи-3 - Серт О.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання відсутніми зобов'язань Позивача перед ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 та про визнання недійсними договорів купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016. Вимоги позову мотивовані тим, що особа, яка укладала Іпотечний договір № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, права іпотеки за ним не набула, так як воно було передано іншій особі, що у подальшому було визнано недійсним, а самостійно (без кредитного зобов'язання) іпотека існувати не може. З цієї ж підстави Позивач вважає недійсним подальше відчуження Відповідачем-1 права вимоги за іпотечним договором Відповідачу-2, а останнім Відповідачу-3.

Відповідачі проти позову заперечують вважаючи, що іпотека була набута та передана законним шляхом.

Третя особа - 2 надало пояснення по суті спору, у яких свої дії по передачі активів і зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Омега Банк» на користь перехідного банку ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» вважає правомірними. Третя особа-3 також підтримала позицію Відповідачів.

Третя особа-1 у засідання представників не направила, хоча про судові засідання повідомлялася належним чином (ухвали надсилалися на адресу місцезнаходження згідно відомостей з ЄДР та матеріалів справи).

Клопотання Відповідача-3 про припинення провадження у справі судом розглянуто та відхилено, оскільки фактично підставою заявленого клопотання є невідповідність назв договорів, проте виходячи з тексту договору до предметом спору входить у тому числі укладений з Відповідачем-3 договір, тому спір між Позивачем та Відповідачем-3 наявний, а не відсутній як вважає Відповідач-3.

Також судом було відхилено клопотання Відповідача-3 про зупинення провадження у даній справі, оскільки Відповідач-3 не довів неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі № 910/12302/16, а саме не довів, чому судом у даній справі не можуть, у межах предмету спору, бути досліджені ті ж обставини, які заявляються у справі № 910/12302/16.

Крім того, станом на час винесення даного рішення, вже набрало законної сили рішення у справі № 910/12302/16 (залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2017)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, які приймали участь у засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2008 між ЗАТ «Сведбанк Інвест» (у подальшому перейменований у ПАТ «Омега Банк») та ДП «Фірма «Дайленко» було укладено Кредитний договір №638.

31.12.2014 між ПАТ «Омега Банк» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО за реєстровим номером №1898 і додатковий договір до нього від 09.01.2015 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В. за реєстровим номером №4. Як вбачається з умов Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 та додатків до нього, продавцем було передано покупцеві, зокрема, право вимоги за Кредитним договором №638 від 22.07.2008.

У подальшому, постановою Правління НБУ №152 від 02.03.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до категорії неплатоспроможних» банк було віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №52 від 02.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Омега Банк», а саме про початок процедури виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно, і призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.

21.05.2015 уповноваженою особою Фонду на підставі п.3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було направлено ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» повідомлення №582 про нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит».

Разом з тим, відповідно до протоколу засідання Виконавчої дирекції Фонду від 03.06.2015 №150/15 було затверджено план врегулювання виходу неплатоспроможного банку ПАТ «Омега Банк» з ринку шляхом створення та продажу інвестору перехідного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку та вирішено передати активи і зобов'язання неплатоспроможного банку ПАТ «Омега Банк» на користь перехідного банку ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк».

03.07.2015 між ПАТ «Омега Банк» в особі уповноваженої особи Фонду і ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» було укладено Акт №124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку в порядку правонаступництва прав на активи неплатоспроможного банку. Відповідно до зазначеного Акту ПАТ «Омега Банк» в порядку правонаступництва здійснив заміну кредитора у зобов'язаннях по Кредитному договору №638 від 22.07.2008 і передав ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» всі права, зокрема, по кредитному договору №638 від 22.07.2008.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 у справі №826/12348/15 було визнано протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 у справі №826/12348/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 було залишено без змін.

Вищенаведені обставини, зокрема щодо ПАТ «Омега Банк», ДП «Фірма «Дайленко», ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/11614/16, яке є чинним та не скасованим, тому в силу ст. 35 ГПК України не доводяться знову при вирішенні даного спору.

З наданих Позивачем вже у даній справі № 910/4209/17 доказів слідує, що між Позивачем, як іпотекодавцем, та ЗАТ «Сведбанк Україна», як іпотекодержателем, у забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №638 від 22.07.2008, було укладено Іпотечний договір № 638/ІП-3 від 30.07.2008, за яким Позивач виступив майновим поручителем, передавши у іпотеку предмет іпотеки вартістю 15609765,73 доларів США.

Як було вказано вище, 03.07.2015 за актом приймання передачі №124/07/2015-К ПАТ «Омега Банк» передало ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» права на активи неплатоспроможного банку; додатком № 1 до акту зафіксовано набуття ПАТ

«Перехідний банк "РВС Банк» прав вимоги до позичальника за Кредитним договором від 22.07.2008 № 638 на загальну суму 4369866, 27 дол. США.

Отже, з умов описаних вище договорів слідує, що вартістю іпотеки, яка надавалася за Іпотечним договором № 638/ІП-3, на час його укладення - 15609765,73 доларів США, покривалося зафіксоване додатком №1 до акту набуте ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» право вимоги до позичальника за Кредитним договором від 22.07.2008 № 638 на загальну суму 4369866, 27 дол. США.

18.09.2015 ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» здійснив позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором і зареєстрував за собою право власності на зазначений вище предмет іпотеки - нерухоме майно.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 у справі № 826/24434/15 визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни індексний номер №24568213 від 18.09.2015 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» нерухомого майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№1, 1а, 3, № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (літера А) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 січня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року.

Поряд з цим, Верховним Судом України 07.03.2017 відкрито провадження у вказаній справі № 826/24434/15 та витребувано справу з Окружного адміністративного суду міста Києва. Станом на час розгляду судом даної справи №910/4209/17 результати перегляду Верховним Судом України справи № 826/24434/15 у ЄДР судових рішень відсутні.

Позивачем у даній справі не спростовано, що після указаного скасування ним було відновлено запис щодо реєстрації за ним права власності та 22.09.2016 здійснено відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які стали власниками відповідно 1/3, 1/6 та 1/2 часток нерухомого майна - предмету іпотеки.

30.09.2016 ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» за договором про відступлення права вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 3046, відступив належні йому права вимоги за Кредитним договором та права за Іпотечним договором на користь ТОВ «ФК «Арбо Фінанс».

Указаний договір відступлення є одним з спірних у межах даного спору у справі 910/4209/17.

Досліджуючи доводи Позивача у межах даного спору №910/4209/17 суд встановив, що дійсно рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/11614/16, яке є чинним та не скасованим, встановлено, що за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 ПАТ «Омега Банк» відступив ТОВ «Іпотека Кредит» усі права вимоги за Кредитним договором №638 від 22.07.2008, і згідно п. 1.1 вказаного договору «права вимоги» означає усі права вимоги (існуючі, майбутні, наявні, умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами та усіма договорами забезпечення.

Проте предметом доказування та дослідження у справі №910/11614/16, як убачається з тексту рішення, були умови Кредитного договору №638 від 22.07.2008 у сукупності з умовами Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, а оцінка умовам Іпотечного договору № 638/ІП-3 від 30.07.2008 у сукупності з умовами вказаних договорі не надавалася.

Щодо тлумачення «права вимоги», то судом у вказаному рішення надавалась оцінка, що сторони мали на увазі під цим терміном, а питання чи дійсно відбувся перехід прав вимоги за Іпотечним договором № 638/ІП-3 від 30.07.2008, то у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/11614/16 цій стороні правовідносин сторін оцінка не надавалася.

Натомість, це було предметом дослідження у справі № 910/8536/16 Господарського суду міста Києва.

Так у рішенні Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 у справі №910/8535/16, яке є чинним та не скасованим, оцінюючи доводи, що на підставі Акту №124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» останній набув право вимоги за Іпотечним договором № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., зареєстрований в реєстрі за № 4518, суд дійшов висновку, що:

- заміна сторони у зобов'язанні стосовно виконання Кредитного договору №638 від 22.07.2008 та Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 відбулася на стадії запровадження у ПАТ «Омега банк» тимчасової адміністрації;

- акт № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» від 03.07.2015 за своєю правовою природою не є правочином - договором про відступлення права вимоги як підстава для заміни кредитора у зобов'язанні п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України;

- але оскільки заміна сторони у зобов'язанні стосовно виконання Кредитного договору №638 від 22.07.2008 та Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 відбулася на стадії запровадження банку тимчасової адміністрації, то спірні правовідносини підлягають врегулюванню з урахуванням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду; у плані врегулювання визначаються заходи, зокрема, створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку;

- відповідно до ст. 42 указаного Закону перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку; перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обов'язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Отже, у розумінні вказаних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заміна кредитора у зобов'язаннях відбувається не шляхом укладення правочину - договору про відступлення права вимоги, що є підставою для заміни кредитора у зобов'язанні п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, натомість заміна кредитора відбувається у порядку правонаступництва при передачі всіх або визначеної відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 у справі №910/8535/16, яке є чинним та не скасованим, суд встановив, що акт № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «Омега банк» від 03.07.2015 засвідчує факт заміни (внаслідок правонаступництва), ПАТ «Омега Банк», як кредитора, на ПАТ «Перехідний банк «РВС банк», за зобов'язаннями ПАТ «Омега Банк», які виникли на підставі Кредитного договору №638 від 22.07.2008 та Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 в порядку ч. 12 ст. 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній станом на день існування спірних правовідносин).

Ця обставина набуття прав кредитора, у тому числі за Іпотечним договором № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, встановлена вищеописаним рішенням суду у справі №910/8535/16, яке є чинним та не скасованим, тому в силу ст. 35 ГПК України не доводиться знову при вирішенні даного спору.

Вищенаведене також не суперечить обставинам, встановленим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 у справі № 910/12302/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2017.

Відтак, ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» стало іпотекодержателем (як правонаступник) ПАТ «Омега банк» по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, тому мав право відступати своє право вимоги по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 іншій особі - шляхом укладення 30.09.2016 договору про відступлення права вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 3046, і відступами належні йому права вимоги о Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 на користь ТОВ «ФК «Арбо Фінанс».

Останнє, набувши права вимоги як іпотекодержатель по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 за підставі вказаного договору відступлення, правомірно відступило це право, як законний та належний іпотекодержатель, за договором від 08.12.2016 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4176, новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Скілінг».

Враховуючи наведене, оскільки укладення вищеописаних договорів відступлення усупереч твердженням Позивача відбулося законним шляхом - відчужувач, ПАТ «Перехідний банк «РВС банк», став іпотекодержателем (як правонаступник) ПАТ «Омега банк» по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 в силу закону, як описано вище, то у суду відсутні підстави визнавати недійсними вищеописані договори відступлення права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016, тому суд у позові в цій частині відмовляє.

При цьому, суд зауважує, що наявність або відсутність у ЄДР іпотечного обтяження на чинність Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 та оскаржуваних договорів відступлення права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016 не впливає; Законом України «Про іпотеку» не передбачено зворотного.

Відтак, враховуючи, що описаним вище рішенням №910/8535/16 встановлено законного іпотекодержателя - ПАТ «Перехідний банк «РВС банк», а у даному рішенні суд встановив законність укладення оспорюваних договорів відступлення права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016, а відтак - законність наступних іпотекодержателей у спірних правовідносинах, то всупереч тверджень Позивача реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іпотечного обтяження на підставі Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 за кожним з наступних після ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» іпотекодержателей на підставі вищевказаних договорів відступлення (ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Скілінг») була правомірною.

Щодо вимоги Позивача про визнання відсутніми зобов'язань Позивача перед ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, суд зазначає, що ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» не є належним відповідачем за вимогами про визнання відсутніми зобов'язань по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, оскільки відбулася заміна іпотекодержателя по цьому іпотечному договору, що описано вище, і ці зобов'язання перейшли до інших осіб, тому ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» на даний час не порушуються права Позивача у межах правовідносин між ними, які були по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (постанова Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15).

Враховуючи наведене у вимозі про визнання відсутніми зобов'язань Позивача перед ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 суд відмовляє.

Окремо слід зазначити, що посилання Позивача на те, що у зв'язку з законним іпотечним обтяженням (яке описано вище судом) у Позивача виникли складнощі у правовідносинах з особами, яким він відчужив іпотечне майно, то це є питаннями правовідносин Позивача з його покупцями, яким він відчужив майно, але порушення його прав з боку ПАТ «Перехідний банк «РВС банк» у межах правовідносин між ними, які були по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, жодним чином не доводить.

Також судом відхиляються посилання Позивача, що порушено його інтерес, який полягає у тому, щоб Позивач, як сторона правочину, перебував у певному правовому становищі (правова визначеність), оскільки право Позивача на правову визначеність у спірних правовідносинах Відповідачами жодним чином не порушується - судом вище встановлено та описано черговість та законність заміни іпотекодержателей (Відповідачів) за Іпотечним договором № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, та що ця заміна (ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк» потім ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», потім ТОВ «Фінансова компанія «Скілінг») була правомірною, відтак правова визначеність для Позивача присутня, описана вище в рішенні, а те, що Позивач вважав її для себе відсутньою, суд відносить до хибного праворозуміння Позивача, що вирішено вище судом шляхом відхилення аргументів Позивача та відмови позові.

Усі інші доводи та заперечення сторін та третіх осіб судом розглянуті та відхилені, оскільки з огляду на вищенаведені встановлені судом обставини, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, на результат вирішення пору впливу не мають.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України у зв'язку з відмовою у позові Позивачу не відшкодовуються. Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2017

Суддя Сташків Р.Б.