УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.05.2017Справа № 911/1424/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аплайн"

до ТОВ "Санаторій "Сосновая Роща" за законодавством РФ

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аплайн" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 10.05.2017 (вх. № 1488/17 від 11.05.2017) до ТОВ "Санаторій "Сосновая Роща" про визнання недійсним договору іпотеки від 28.12.2013, укладеного між Закритим акціонерним товариством "СМ Дорз" (правонаступником якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Сосновая Роща") та Яковлевою Г.В. від імені ТОВ "Аплайн".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2017 № 911/1424/17 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аплайн" б/н від 10.05.2017 (вх. № 1488/17 від 11.05.2017) до ТОВ "Санаторій "Сосновая Роща" про визнання недійсним договору іпотеки передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2017 матеріали наведеної позовної заяви передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява б/н від 10.05.2017 (вх. № Господарського суду міста Києва 8517/17 від 26.05.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) викладено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Згідно з пунктом 2 частини 2 названої статті позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) сторін, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Фактично у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код позивача, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України.

Крім того, у позовній заяві вказано лише скорочене найменування організаційно-правової форми відповідача (ТОВ "Санаторій "Сосновая Роща").

Наведене свідчить про недодержання позивачем вимог статті 54 ГПК України та, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

На підтвердження надіслання відповідачу (ТОВ "Санаторій "Сосновая Роща") копії поданої до суду позовної заяви б/н від 10.05.2017 та доданих до неї документів листом з описом вкладення, позивач залучив до позовної заяви накладну (експедиторську розписку) № 13-3324-5002 від 24.04.2017 (далі - накладна).

Проте наведена накладна не може вважатися належним доказом на підтвердження надіслання відповідачу копії саме поданої до суду позовної заяви б/н від 10.05.2017 та доданих до неї документів, а рівно виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, оскільки з розділу "Опис вкладення" накладної вбачається направлення відповідачу "позовної заяви від 24.04.2017 з додатками", а отже, іншої позовної заяви ніж та, що подана позивачем до суду.

Крім того, перелік додатків у розділу "Опис вкладення" накладної не наводиться, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання позивачем вимог ст. 56 ГПК України стосовно його обов"язку надіслати відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів. В той же час, до позовної заяви додані вказані в ній додатки (стор. 4 позовної заяви), направлення яких відповідачу фактично позивачем не підтверджується.

Водночас, жодні докази направлення відповідачу копії саме позовної заяви б/н від 10.05.2017 та доданих до неї документів, фактично позивачем до позовної заяви не додані.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається заявник та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява б/н від 10.05.2017 підлягає поверненню позивачеві без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім цього, при можливому повторному зверненні до Господарського суд міста Києва, слід звернути увагу на те, що сплата судового збору за подання позовних заяв до Господарського суду міста Києва, здійснюється за реквізитами щодо вказаного суду.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В. Гумега