ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.2017р. Справа № 905/1858/16

Господарський суд Донецької області у складі Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Курило Г.Є., Чорненької І.К., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ, м. Добропілля, Донецька область

до відповідача -1: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Красний Лиман, Донецька область

до відповідача - 2: Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк

про стягнення 11 491 грн. 10 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача - 1: представник не зявився.

від відповідача - 2: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 06.06.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство ДТЕК Добропільська ЦЗФ, м. Добропілля, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Красний Лиман, Донецька область, про стягнення вартості недостачі вантажу в сумі 11 491 грн. 10 коп.

За результатами автоматизованого розподілу судових справ, справу №905/1858/16 передано на розгляд судді Овсянніковій О.В.

Ухвалою суду від 01.06.2016р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 16.06.2016р.

16.06.2016р. суддя Овсяннікова О.В. заявила самовідвід від розгляду справи №905/1858/16.

16.06.2016 року, розглянувши заяву від 16.06.2016р. про самовідвід судді господарського суду Донецької області Овсяннікової О.В. від розгляду справи №905/1858/16 та виходячи з приписів ст.20 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заяви про самовідвід.

За результатами автоматичного розподілу справ від 21.06.2016 року, справу №905/1858/16 передано на розгляд судді Мельниченко Ю.С.

Ухвалою від 24.06.2017р. суддею господарського суду Донецької області Мельниченко Ю.С. справу 905/1858/16 було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.07.2016р.

Ухвалою від 07.07.2016р. господарським судом Донецької області було відкладено розгляд справи на 18.08.2016р.

За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.08.2016р. по справі №905/1858/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Кучерявої О.О., Осадчої А.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.08.2016р. розгляд справи було відкладено на 13.09.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. клопотання ПАТ Українська залізниця в особі РФ Донецька залізниця про заміну неналежного відповідача залишено без задоволення, залучено до участі у справі у якості іншого відповідача ДП Донецька залізниця (83000, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, 68), відкладено розгляд справи на 25.10.2016р.

У зв'язку з перебуванням судді Осадчої А.М. у відпустці, за результатами автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.10.2016р. по справі №905/1858/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Кротінової О.В., Кучерявої О.О.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.10.2016р. розгляд справи було відкладено на 29.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2016р. розгляд справи було відкладено на 20.12.2016р.

У зв'язку з перебуванням судді Кучерявої О.О. у відпустці, за результатами автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.12.2016р. по справі №905/1858/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Кротінової О.В., Курило Г.Є.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.12.2016р. розгляд справи було відкладено на 19.01.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.01.2017р. розгляд справи було відкладено на 16.02.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.02.2017р. розгляд справи було відкладено на 02.03.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.02.2017р. було продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

У зв'язку з перебуванням судді Кротінової О.В. у відпустці, за результатами автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.03.2017р. по справі №905/1858/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Тарапата С.С., Курило Г.Є.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 06.04.2017р.

У зв'язку з перебуванням судді Тарапата С.С. у відпустці, за результатами автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.03.2017р. по справі №905/1858/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Курило Г.Є., Чорненька І.К.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 17.05.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2017р. було продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 06.06.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.12.2015р. по залізничній накладній на групу вагонів № 50403542 у напіввагонах № 56998602, № 56028541, № 56994858 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці вантажовідправником - ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ відправлено вантаж - вугілля камяне (марка г-газове, Г 0-100, вологість 7%) на адресу вантажоодержувача - ДТЕК Зуївська ТЕС (станція призначення Сороче Донецької залізниці), однак на проміжній станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці та на станції призначення Сороче Донецької залізниці виявлено недостачу вантажу у вказаних напіввагонах, про що складені відповідні комерційні акти РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р., БИ №570966/73 від 07.12.2015р., БИ № 570967/74 від 07.12.2015р. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 110, 113-115, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 173, 174, 193, 224, 225, 306-308 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 18.08.2016р., 25.10.2016р., 29.11.2016р., 20.12.2016р., 19.01.2017р., 16.02.2017р. та 10.04.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на дані зазначені у комерційних актах РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р., БИ №570966/73 від 07.12.2015р., БИ № 570967/74 від 07.12.2015р. 17.08.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшли письмові пояснення, згідно з якими останній зазначає, що відправник ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ не є власником вантажу, що був відправлений у спірних напіввагонах №56028541, №56998602, №56994858, а тому вартість вантажу була визначена на підставі довідки власника вантажу ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля. На підставі вказаної довідки була складена довідка відправника ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ про вартість 1 т вугілля, відправленого по накладній №50403542 1 413 грн. 42 коп. разом з ПДВ, що узгоджується з положеннями ст. 115 Статуту залізниць України.

29.11.2016р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2016р., у яких останній зазначає, що не має можливості надати копії актів загальної форми № 2662 від 05.12.2015р., № 2667 від 05.12.2015р., складених на станції Синельниково-1 Придніпровської залізниці, №118 від 07.12.2015р., №119 від 07.12.2015р., складених на станції Сороче Донецької залізниці, оскільки зазначені акти складались залізницею без участі представника вантажовідправника та останньому не надавались. Також, позивач не має можливості надати технічні паспорти вагонних ваг ст. Синельниково-1 Придніпровської залізниці та ст. Сороче Донецької залізниці, оскільки зазначені ваги належать залізниці та у позивача копії технічних паспортів відсутні.

13.12.2016р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 29.11.2016р. щодо обґрунтування звернення з даним позовм саме до ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця». Так, у поясненнях позивач зазначає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, 100 відсотків акцій якого закріплено в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, а також підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком №1. За змістом вказаного додатку, Державне підприємство Донецька залізниця увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Аналогічні за змістом приписи містить ст. 2 статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015р. Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Крім того, 21.10.2015р. проведено державну реєстрацію юридичної особи - ПАТ Українська залізниця, а 24.10.2015р. - державну реєстрацію РФ Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця, а тому, з огляду на приписи ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників, ПАТ Українська залізниця в особі РФ Донецька залізниця є належним відповідачем по справі.

Представник відповідача - 1 у судових засіданнях 18.08.2016р., 25.10.2016р., 29.11.2016р., 20.12.2016р., 16.02.2017р. та 17.05.2017р., заперечив проти задоволення позовних вимог. 14.06.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача-1 надішли заперечення на позовну заяву вих.№2022/90 від 10.06.2016р. згідно з якими, останній зазначає наступне:

- відповідно до ст. 131 Статуту залізниць України претензії та позови, що випливають з факту незбережних перевезень, предявляються до залізниці призначення вантажу, якою згідно залізничної накладної №50403542 є ст. Сороче ДП Донецька залізниця, що розташована на неконтрольованій території та не є підрозділом ПАТ Українська залізниця.

- положення Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200, а також Статуту ПАТ Укрзалізниця про те, що ПАТ Укрзалізниця є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, не означають автоматичного правонаступництва без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів. Разом з цим, у п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 встановлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ Українська залізниця на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 604 від 12.11.2014р. Таким чином, ПАТ Укрзалізниця не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обовязків до ПАТ Укрзалізниця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 р. №604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції. Крім того, Державне підприємство Донецька залізниця залишається юридичною особою (з єдиного державного реєстру як юридична особа не виключене), а тому повинно самостійно нести відповідальність за договірними зобовязаннями, у звязку з чим, відповідач просить суд замінити неналежного відповідача ПАТ Укрзалізниця на належного відповідача по справі № 905/1689/16 - Державне підприємство Донецька залізниця (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68 ).

- позивачем невірно розраховано масу недостачі вантажу, із врахуванням норми природної втрати вантажу 1%, оскільки вантаж згідно накладної №50403542 завантажено у вологому стані, а тому правильному застосуванню підлягає норма природної втрати 2%.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.10.2016р. зобовязано Відділ Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати належним чином засвідчені копії передавального акту та інших матеріалів реєстраційної справи ПАТ Українська залізниця, а також письмові пояснення стосовно питання правонаступництва ПАТ Українська залізниця всіх прав та обовязків ДП Донецька залізниця.

14.11.2016р. до господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист від Відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві за вих.№105/01-3676/1 від 09.11.2016р. разом з реєстраційною справою ПАТ Українська залізниця, у тому числі, реєстраційною карткою на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації діючої (діючих) юридичної особи (юридичних осіб), рішенням засновників або уповноваженого ним органу про створення юридичної особи, статутом, зведеним передавальним актом від 06.08.2015р.

Відповідач-2 у свою чергу про судові засідання 25.10.2016р., 29.11.2016р., 20.12.2016р., 19.01.2017р., 16.02.2017р., 02.03.2017р., 10.04.2017р., 17.05.2017р., 06.06.2017р., був повідомлений належним чином, про що свідчать розміщені 15.09.2016р., 27.10.2016р., 02.12.2016р., 26.12.2016р., 23.01.2017р., 20.02.2017р., 07.04.2017р., 20.04.2017р., 22.05.2017р. на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) повідомлення про розгляд справи, однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленного відповідача-2 та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2013р. між ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля (замовник) та ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ (виконавець) укладено договір №13-15/75-У, відповідно до п.1.1 якого замовник зобов'язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат, а виконавець - прийняти вугілля, здійснити його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, в строки та на умовах визначених даним договором та/або специфікаціями.

У специфікації від 30.11.2015р. до договору поставки №13-15/75-У від 31.12.2013р. ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля встановлено, що кількість вугілля, що підлягає поставці (передачі) замовником для його збагачення виконавцем згідно з умовами договору, по цій специфікації, складає 143 000, 00 т; строк передачі (поставки) вугілля - грудень 2015р.; передача (поставка) вугілля здійснюється на умовах СРТ залізнична станція Добропілля Донецької залізниці Укрзалізниці, код станції 493102, в редакції Інкотермс 2000, з врахуванням застережень, вказаних у договорі та даній специфікації; ПАТ ДТЕК Добропілська ЦЗФ зобовязалось прийняти вугілля, здійснити його збагачення на збагачувальній фабриці та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, на умовах визначених у листах-заявках, в тому числі на адресу вантажодержувача - ДТЕК Зуївська ТЕС. Поставка концентрата здійснюється на умовах DDP, місце призначення залізнична станція Ладижин Одеської залізниці та/або залізнична станція Бурштин Львівської залізниці та/або залізничну станція Енергодар Придніпровської залізниці та/або залізнична станція Добротвір Львівської залізниці та/або залізнична станція Сороче Донецької залізниці в редакції ІНКОТЕРМС-2000 із врахуванням застережень, зазначених в договорі та даній Специфікації.

Як встановлено судом, на виконання умов договору №13-15/75-У від 31.12.2013р. ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ згідно залізничної накладної на групу вагонів № 50403542 від 03.12.2015р. зі станції Добропілля Донецької залізниці відправило на адресу ДТЕК Зуївська ТЕС на станцію призначення Сороче Донецької залізниці вугілля камяне марки г-газове (Г 0-100, вологість 7%) в т.ч. у напіввагонах № 56998602 масою 69 000 кг, № 56028541 масою 69 000 кг, № 56994858 масою 71 000 кг.

У залізничній накладній відправником зазначено, що вантаж - вугілля кам'яне марки г-газове (Г 0-100, вологість 7%) завантажений навалом, зважувався на вагонних 150 тонних вагах (заводський №64), маса вантажу визначена відправником, завантаження на рівні борту, вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача, вантаж розміщено та закріплено згідно з п. 4 гл. 1 ТУ.

Як встановлено судом, при надходженні напіввагону № 56028541 на станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, а напіввагонів № 56994858, № 56998602 на станцію Сороче Донецької залізниці, здійснено комісійне переважування спірних напіввагонів, за результатами яких виявлена недостача поставленого вантажу, про що складені комерційні акти РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р., БИ №570966/73 від 07.12.2015р., БИ № 570967/74 від 07.12.2015р. відповідно.

Так, у комерційному акті РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р. встановлено, що працівниками станції здійснено комерційний огляд на не електрифікованій колії та контрольне переважування в статичному режимі напіввагону № 56028541, переважування здійснювалось з повною зупинкою без відчеплення, двічі, на справних 150-тонних вагонних вагах станції Синельникове-1, держповірка ваг від 27.11.2015р. По документу значиться навал, вугілля камяне марки г-газове, Г 0-100. Завантаження на рівні борту. Вологість 7%; тара 22 200 кг, нетто 69 000 кг. Відмітки в графі №7: «вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача»; в графі №50: «Вантаж змерзається. Заходи проти змерзання (інші). Профілактика здійснена шляхом просушування вугілля в трубі-сушарці». Фактично виявилось: навал, вугілля камяне; брутто 85 650 кг, тара по документу 22 200 кг, нетто 63 450 кг, що менше даних, зазначених в перевізному документі на 5 550 кг. Завантаження у вагоні трапецевидна, на рівні бортів. Над 1-2 люками по ходу потягу виїмка довжиною 3,0 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м. Над 5-7 люками по ходу потягу виїмка довжиною 4,2 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м. Вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача, на місці виїмки маркування відсутнє. Вагон бездверний, люки закриті, в технічному відношенні справний, протікання вантажу відсутнє. Перевантаження брутто здійснювала агент комерційний ОСОБА_1, в присутності старшого ОВР ОСОБА_2, ВП ОСОБА_3, ВОХР СК-3 ОСОБА_4 Посада начальника вантажного району по штатному розкладу на станції Синельниково-1 не передбачена.

При цьому, при надходженні напіввагону №56028541 на станцію призначення Сороче Донецької залізниці під час перевірки вантажу розходжень з комерційним актом РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р. не виявлено, про що в розділі Є зазначеного комерційного акту зроблено відповідний запис.

У комерційному акті БИ №570966/73 від 07.12.2015р. встановлено, що комісією у складі начальника станції Сороче ОСОБА_5, агента комерційного ОСОБА_6, агента комерційного ОСОБА_7, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_8. здійснена комісійна видача вантажу: по документу вантаж вугілля камяне марки г-газове Г 0-100, маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача. При огляді завантаження на рівні борту, маркування порушено, по ходу потягу по довжині 6-7 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 600 мм. Двері та люки закриті, протікання вантажу немає. Вагон технічно справний. Здійснено комісійне зважування вантажу агентом комерційним ОСОБА_7 в присутності начальника станції Сороче ОСОБА_5, агента комерційного ОСОБА_6, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_8 на вагах вантажоодержувача ВВЕТ-150-К №0056 повірених 22.10.2015р. По документу у напіввагоні №56994858 значиться: брутто 93 000 кг, тара 22 000 кг, нетто 71 000 кг, фактично брутто 90 230 кг, тара 22 000 кг, нетто 68 230 кг, що менше документа на 2 770 кг.

У комерційному акті БИ №570967/74 від 07.12.2015р. встановлено, що комісією у складі начальника станції Сороче ОСОБА_5, агента комерційного ОСОБА_6, агента комерційного ОСОБА_7, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_8 здійснена комісійна видача вантажу: по документу вантаж вугілля камяне марки г-газове Г 0-100, маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача. При огляді завантаження на рівні борту, маркування порушено, по ходу потягу по довжині 6-7 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 700 мм. Двері та люки закриті, протікання вантажу немає. Вагон технічно справний. Здійснено комісійне зважування вантажу агентом комерційним ОСОБА_7 в присутності начальника станції Сороче ОСОБА_5, агента комерційного ОСОБА_6, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_8 на вагах вантажоодержувача ВВЕТ-150-К №0056 повірених 22.10.2015р. По документу: напіввагон № 56998602, брутто 89 800 кг, тара 20 800 кг, нетто 69 000 кг, фактично брутто 87 900 кг, тара 20 800 кг, нетто 67 100 кг, що менше документа на 1 900 кг.

Після видачі вантажу вантажоодержувачу, останній передав право на предявлення претензії та позову до залізниці вантажовідправнику ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ, що підтверджується відповідним переуступним написом на залізничній накладній, та відповідає вимогам ст.133 Статуту залізниць України, який, в свою чергу, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з перевізника вартості нестачі вугілля на загальну суму 11 491 грн. 10 коп.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за комерційними актами РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р., БИ №570966/73 від 07.12.2015р., БИ № 570967/74 від 07.12.2015р. у розмірі 11 491 грн. 10 коп. При цьому, вартість однієї тони вантажу за спірним перевезенням становить 1413 грн. 42 коп. з ПДВ, яка визначена на підставі довідки вантажовідправника, яка міститься в матеріалах справи.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно із ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявна в матеріалах справи залізнична накладна № 50403542 від 03.12.2015р. свідчить про укладення між ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ (вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ДТЕК Зуївська ТЕС.

Відповідні відомості у вказаній залізничній накладній свідчать, що завантаження вантажу у напіввагони здійснювалося відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобовязаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обовязку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082. При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Із залізничної накладної вбачається, що вантаж розміщувався і закріплювався вантажовідправником відповідно п. 4 гл. 1 ТУ, та відправником вжиті заходи щодо маркування вантажу.

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що при завантаженні вантажу у напіввагони вантажовідправником вжиті заходи щодо забезпечення транспортабельності та схоронності вантажу в процесі його перевезення і вантаж переданий до перевезення відповідачу. Водночас, жодних зауважень щодо неправильностей завантаження і кріплення вантажу позивачем, а тим більш щодо відсутності його маркування, відповідачем не висловлено і вантаж прийнятий до перевезення.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Разом з тим у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час його перевезення.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як встановлено судом, при надходженні вантажу у напіввагоні № 56028541 на проміжну станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, а також вантажу у напіввагонах № 56994858, № 56998602 на станцію призначення Сороче Донецької залізниці залізницею складені комерційні акти РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р., БИ №570966/73 від 07.12.2015р., БИ № 570967/74 від 07.12.2015р., в яких встановлені обставини недостачі вантажу у спірних напіввагонах, а також щодо наявності ознак втрати вантажу в процесі його перевезення, а саме у напіввагоні № 56028541 (над 1-2 люками по ходу потягу виїмка довжиною 3,0 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м., над 5-7 люками по ходу потягу виїмка довжиною 4,2 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м., вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача, на місці виїмки маркування відсутнє), у напіввагоні № 56994858 (при огляді завантаження на рівні борту, маркування порушено, по ходу потягу по довжині 6-7 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 600 мм.), у напіввагоні № 56998602 (при огляді завантаження на рівні борту, маркування порушено, по ходу потягу по довжині 6-7 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 700 мм.).

Господарський суд вважає, що такі обставини є підставою для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника.

Згідно до п. а. ч. 1 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу вантажу залізниця відповідає у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України встановлено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 1 % маси нетто вантажу, та виходячи із вартості 1 тонни вугілля камяного марки г-газовий в розмірі 1475,45 грн. з ПДВ.

Між тим, зі змісту графи 20 залізничної накладної № 50403542 від 03.12.2015р. вбачається, що рівень вологості вантажу у спірних напіввагонах складає до 7%, а отже, вантаж зданий до перевезення у вологому стані, а тому, при визначенні розміру недостачі маси вантажу у спірних напіввагонах необхідно враховувати норму недостачі (суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2%.

Недостача вантажу у вагоні №56028541 становить 69 000 63 450 = 5 550 кг., або 5,55 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі становить 69 000 кг. Х 2% = 1 380 кг. Недостача вантажу у вагоні № 56028541 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 5 550 кг. 1 380 кг. = 4 170 кг. або 4,17 т.

Недостача вантажу у вагоні № 56994858 становить 71 000 68 230 = 2 770 кг., або 2,77 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі становить 71 000 кг. Х 2% = 1 420 кг. Недостача вантажу у вагоні № 56994858 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 2 770 кг. 1 420 кг. = 1 350 кг. або 1,35 т.

Недостача вантажу у вагоні № 56998602 становить 69 000 67 100 = 1 900 кг., або 1,9 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі становить 69 000 кг. Х 2% = 1 380 кг. Недостача вантажу у вагоні № 56998602 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 1 900 кг. 1 380 кг. = 520 кг. або 0,52 т.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за комерційними актами РА № 012268/201/4 від 05.12.2015р., БИ №570966/73 від 07.12.2015р., БИ № 570967/74 від 07.12.2015р. у розмірі 11 491 грн. 10 коп.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що він є не вірним, оскільки при розрахунку вартості недостачі вантажу було застосовано норму природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у розмірі 1% замість 2%, на підставі чого суд зробив власний розрахунок.

Фактично вартість недостачі вантажу за комерційними актами № БН 696689/9 від 14.04.2016р. та № БН 696690/10 становить: 5 893 грн. 96 коп. + 1 908 грн. 12 коп. + 734 грн. 98 коп. = 8 537 грн. 06 коп.

Щодо посилань позивача на те, що належним відповідачем по справі є ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», суд зазначає наступне.

Стаття 104 Цивільного кодексу України визначає, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (стаття 106 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 107 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Закон України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" № 4442-VI був прийнятий 23.02.2012р. та набрав чинності 22.03.2012. При цьому пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень названого Закону передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 25.06.2014 № 200 вирішено утворити публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності) на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 (у т.ч. державне підприємство "Донецька залізниця", ). Комісії необхідно у чотиримісячний строк з дати затвердження її персонального складу подати Міністерству інфраструктури: зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу товариства за формою згідно з додатком 5; зведені передавальні акти майна, земельних ділянок (абз. 2, 3 пункту 4). Міністерству інфраструктури: 1) у двомісячний строк: вжити заходів для реорганізації Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1; 3) до 31 серпня 2015 року затвердити зведений акт оцінки, зведені перелік і передавальний акт майна, що вноситься до статутного капіталу товариства, та майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання з відображенням вартості, визначеної за результатами незалежної оцінки; 4) вжити до 31 грудня 2015 року заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1. Установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 604 від 12.11.2014 (пункт 5 згаданої постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200).

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" від 12.11.2014 № 604 на часткову зміну пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" встановлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до пункту 5 зазначеної постанови, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 цієї постанови.

Комісії з утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" разом з Міністерством інфраструктури необхідно: 1) під час проведення інвентаризації та оцінки майна: сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов'язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов'язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України; 2) після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно із законодавством (пункт 2 даної постанови).

Таким чином, вказана постанова Кабінету Міністрів України фактично передбачає часткове правонаступництво ПАТ "Українська залізниця" (лише в частині активів) щодо ДП "Донецька залізниця", розташованого на території проведення антитерористичної операції, оскільки зобов'язання ДП "Донецька залізниця" як не відображаються у балансі правонаступника, так і не включаються до переліків і зведених актів інвентаризації майна (аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 17.10.2016 зі справи № 905/1774/15, від 10.01.2017р. зі справи №905/1890/16).

При цьому за змістом зведеного передавального акта від 06.08.2015, затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015, комісією з утворення ПАТ "Українська залізниця" (до складу якої входив голова комісії з реорганізації ДП "Донецька залізниця") на підставі статті 107 ЦК України складено та підтверджено вартість і склад активів та зобовязань. В акті зазначено, що майно, яке розташовано на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включено до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображено в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюються в частині активів за ПАТ "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до пункту 2 названої постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604.

Як визначено Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", антитерористичну операцію розпочато з 14.04.2014р. на території Донецької та Луганської областей.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції триває до дати набрання чинності Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Таким чином, з урахуванням того, що ДП "Донецька залізниця" знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції процедура реорганізації і передача всіх прав і обов'язків ПАТ "Українська залізниця" призупинена до завершення проведення антитерористичної операції (що передбачено спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604, яка фактично передбачає часткове правонаступництво ПАТ "Українська залізниця" щодо ДП "Донецька залізниця"), зобов'язання ДП "Донецька залізниця" як не відображаються у балансі правонаступника, так і не включаються до переліків і зведених актів інвентаризації майна, ДП "Донецька залізниця" самостійно здійснює свою господарську діяльність та не передавало ПАТ "Українська залізниця" свої зобов'язання і документи на їх підтвердження.

У звязку з вищевикладеним суд дійшов висновку, що саме ДП "Донецька залізниця" й несе самостійну відповідальність за своїми зобов'язаннями перед позивачем, у той час як ПАТ "Українська залізниця" не стало правонаступником у частині зобов'язань ДП "Донецька залізниця".

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційному акті, своїх зобовязань за договором перевезення Державне підприємство «Донецька залізниця» не виконала належним чином, оскільки не забезпечила збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 8 537 грн. 06 коп.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 6, 110, 111, 114, 115, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 104, 106, 107, 909, ч.2 ст. 917, ч.1 ст. 918 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 308 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 32-36, 43, 49, 55, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізния» (, місцезнаходження 83000, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Артема, будинок 68) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропільська ЦЗФ (, місцезнаходження 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, будинок 1) суму вартості недостачі вантажу у розмірі 8 537 грн. 06 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 023 грн. 75 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 06.06.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2017р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя Г.Є. Курило

Суддя І.К. Чорненька