УХВАЛА

08.06.2017Справа № 910/8073/17
За заявою Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна"

про відвід судді

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрасформатор"

до 1) Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна"

2) ІНГ Банк Н.В. (ING Bank N.V.)

про внесення змін до договорів та визнання відсутнім права

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Романенко М.В., Кулік С.В.

від відповідача 1: Сюсєль І.М.

від відповідача 2: Сюсєль І.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжтрасформатор" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна", ІНГ Банк Н.В. (ING Bank N.V.) про внесення змін до договорів: про надання фінансових послуг № 08/034 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010); застави майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008, та визнання відсутнім права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8073/17, розгляд справи призначено на 08.06.2017.

08.06.2017 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" надійшла заява про відвід судді Турчин С.О.

У судовому засіданні 08.06.2017 представник відповідача 1 підтримав заяву про відвід судді.

В силу приписів ч. 4 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Заява про відвід судді мотивована наявністю сумнівів в неупередженості судді Турчин С.О під час розгляду справи №910/8073/17.

Так, заявник зазначає, що позивачем було порушено правила об'єднання позовних вимог, а тому суддя Турчин С.О. мав повернути позовну заяву без розгляду, однак не зробив цього.

Крім того, відповідач 1 зазначає, що позивачем було об'єднано вимоги, що підлягають розгляду за різними правилами підсудності, що не було взято до уваги суддею Турчин С.О. Так, відповідач 2 є юридичною особою за законодавством Королівства Нідерландів, а тому справа підлягає розгляду за місцезнаходженням відповідача 2. В такому випадку, Господарський суд міста Києва, отримавши від позивача позовну заяву до відповідача 2, мав відмовити у відкритті провадження, однак не зробив цього.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

У пункті 1.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів (ч. 5 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" про відвід судді Турчин С.О. від розгляду справи № 910/8073/17 суд не встановив будь-яких обставин, що викликають сумніви у неупередженості судді Турчин С.О., обов'язкова наявність яких необхідна для відводу судді з підстав визначених ст. 20 ГПК України.

Так, щодо твердження відповідача про те, що позивач неправомірно об'єднав позовні вимоги, а суд мав повернути позовну заяву, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

На переконання суду, позивачем обґрунтовано, без порушень приписів ст. 58 ГПК України, правомірно об'єднано вимоги, які виникли з однакових підстав та пов'язані між собою одними доказами, оскільки матеріали позовної заяви свідчать, що всі вимоги у даній справі пов'язані між собою однією підставою виникнення - договором про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010).

Одночасний розгляд заявлених вимог сприятиме всебічному розгляду справи, об'єктивному з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Щодо твердження відповідача 1 про те, що позивачем було об'єднано вимоги, що підлягають розгляду за різними правилами підсудності, що не було взято до уваги суддею Турчин С.О. та не відмовлено у прийнятті позовної заяви в частині відповідача 2, то суд зазначає наступне.

Так, згідно ч. 3 ст. 15 ГПК України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Оскільки місцезнаходженням відповідача 1 є м. Київ, то позивач, за власним вибором, подав позов до Господарського суду міста Києва.

В той же час, стаття 124 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статтею 77 цього Закону (виключна підсудність).

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, місцеві господарські суди вправі вирішувати спори і у тих випадках, коли міжнародним договором передбачено можливість укладення письмової пророгаційної угоди між суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України та іноземним суб'єктом господарської діяльності (угода про договірну підсудність). (Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 року № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій").

Згідно положень статті 9 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлює, будь-яке відсилання до права іноземної держави має розглядатися як відсилання до норм матеріального права (не процесуального), яке регулює відповідні правовідносини, виключаючи застосування його колізійних норм, якщо інше не встановлено законом. (Аналогічна позиція викладена в узагальненнях судової практики вирішення господарськими судами окремих категорій спорів за участю нерезидентів від 01.01.2009р. Вищого господарського суду України ).

Таким чином, щоб дійти однозначного висновку щодо відмови у прийнятті позовної заяви в частині відповідача 2, суд мав впевнитись у відсутності офіційного представництва відповідача 2 на території України, у відсутності погодження між позивачем та відповідачем 2 питання, щодо підсудності спорів, які виникають між сторонами.

Однак, на момент вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду або відмову у прийнятті позовної заяви, підстав, достатніх для відмови у прийнятті позовної заяви в частині відповідача 2 не було.

В той же час, суд зазначає, що якщо у процесі розгляду справи суд встановить непідвідомчість справи Господарському суду міста Києва, зокрема, щодо відповідача 2, останній не позбавлений можливості припинити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об'єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

За таких обставин, викладені заявником у заяві про відвід обставини не підтверджують упередженість та необ'єктивність судді Турчин С.О. при розгляді даної справи і неможливість приймати участь суддею Турчин С.О. у розгляді даної справи та не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Турчин С.О. від розгляду справи № 910/8073/17. З огляду на наведене, підстави для відводу судді Турчин С.О. відсутні.

Враховуючи викладене вище, заява Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" про відвід судді Турчин С.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 20, 22, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" про відвід судді Турчин С.О. - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи

Суддя С.О. Турчин