ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 червня 2017 р. Справа № 902/550/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С. без виклику учасників процесу, розглянувши заяву №2043/16 від 29.05.2017 (вх.канц. суду №06-73/38/17 від 01.06.2017) ПАТ "Банк "Київська Русь" про забезпечення позову у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", м.Київ

до публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор", м.Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард", м.Умань, Черкаська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 банк України, м.Київ

про визнання договору купівлі-продажу автомобілів та напівпричіпів недійсним

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобілів та напівпричіпів №8 від 26.02.2015, укладеного між публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" та товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард".

Ухвалою суду від 06.06.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі з призначенням судового засідання. Даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 банк України.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову №2043/16 від 29.05.2017 (вх. канц. суду №06-73/38/17 від 01.06.2017), в якій останній просить накласти арешт на автомобілі та напівпричіпів, які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Авангард" (20300, Черкаська область, м.Умань, вул.Червоногвардійська, буд.4, ).

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач посилається на те, що 26.02.2015 між публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" та до товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард" укладено договір купівлі-продажу автомобілів та напівпричіпів №8, відповідно до умов якого ПАТ "Уманьавтодор" зобов'язується передати ТОВ "Авангард", а останній зобов'язується прийняти та оплатити рухоме майно (автомобілі та напівпричіпи), що призведе до відчуження нерухомого майна, що є предметом договору купівлі-продажу та входить до предмету застави, що в подальшому може унеможливити проведення реєстрації між сторонами договору купівлі-продажу, а також унеможливить звернення стягнення ПАТ "Банк "Київська Русь" на предмет застави для задоволення вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором, що, в свою чергу позбавить можливості ОСОБА_1 банк України задовольнити свої вимоги за кредитним договором №09 та договором застави майнових прав №48872-49,1209/ЗМН від 04.03.2014, внаслідок чого складеться ситуація, яка утруднить чи зробить неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році", якщо клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову подано разом з позовною заявою або викладено в цій заяві, його може бути розглянуто під час підготовки справи до розгляду в порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (надалі - Постанова пленуму ВГСУ) забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Крім того, п.3 названої Постанови пленуму визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Ознайомившись з поданою заявою та доданими до неї матеріалами, суд, визначаючись щодо вжиття заходів до забезпечення позову, виходив із наступного.

Згідно із частиною 1 статті 66 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. При цьому забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею ст.67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" розяснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як загадувалось вище, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття обраного заходу, суд виходить з наявності зв'язку між зазначеним заходом та предметом позовної вимоги, співрозмірності заходу позовній вимозі та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу (п.3 Постанови пленуму ВГСУ).

Отже, право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить з предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника. Застосування заходів забезпечення позову не може мати наслідків досягнення позивачем результатів, які є змістом позовних вимог. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову.

Як слідує з обставин, якими обґрунтовується подана заява, 20.07.2010 між позивачем та ПАТ "Уманьавтодор" укладено кредитний договір №3804-44-10 на відкриття кредитної лінії, в забезпечення виконання зобовязань за яким між цими ж сторонами укладено договір застави №48872-49.12, посвідчений приватним нотаріусом уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 за реєстровим №195, відповідно до якого банк прийняв в заставу рухоме майно, викладене в додатку №1 від 13.06.2013 до договору застави.

Водночас, як стверджується доданими до заяви матеріалами, 26.02.2015 між публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" та товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард" укладено договір купівлі-продажу автомобілів та напівпричіпів №8, відповідно до умов якого ПАТ "Уманьавтодор" зобов'язується передати ТОВ "Авангард", а останній зобов'язується прийняти та оплатити рухоме майно (автомобілі та напівпричепи), що призведе до відчуження нерухомого майна, що є предметом договору купівлі-продажу та входить до предмету застави.

При цьому, на думку суду, очевидно, що існує реальна загроза, що вказане майно під час судового розгляду може зникнути у звязку із відчуженням іншим особам, що призведе у свою чергу до затягування судового процесу через встановлення нового власника та до порушення майнових прав позивача.

Отже, на переконання суду, наведені представником позивача обставини щодо можливості утруднення та невиконання рішення суду через не вжиття заходів до забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки вірогідність їх настання підтверджується наявними у справі матеріалами.

За позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна (п.7.2 Постанови пленуму ВГСУ).

Крім того, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти (п.9 Постанови пленуму ВГСУ).

Визначаючись щодо обрання заходу забезпечення позову, суд, надаючи оцінку адекватності та співмірності запропонованих позивачем заходів предмету заявлених позовних вимог, наявності конкретного звязку між обраним заходом та предметом позову, виходив із наступного.

В поданій до суду заяві позивач наполягає на застосуванні такого заходу до забезпечення позову як накладення арешту на іпотечне майно.

На думку суду, застосування такого заходу є адекватним та співрозмірним предмету заявлених позовних вимог, забезпечить збалансованість інтересів сторін, а отже є доцільним.

На підставі викладеного та враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, а також з метою запобігання відповідачем 2 подальшого відчуження майна, що є предметом договору купівлі-продажу та входить до предмету застави, заява публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на рухоме майно (автомобілі та напівпричіпи), які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Авангард" (20300, Черкаська область, м.Умань, вул.Червоногвардійська, буд.4, ) до вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на рухоме майно (автомобілі та напівпричіпи), які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Авангард" (20300, Черкаська область, м.Умань, вул.Червоногвардійська, буд.4; ), а саме:

-автомобіль КрАЗ-258Б1, двигун № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер 4893РКА, рік випуску 1993;

- автомобіль Самоскид-С Scania-P360, шасі № 9ВSР6Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2007;

-автомобіль-автокран КС-3575 (ЗИЛ 133ГЯ), двигун № НОМЕР_3, шасі № N0142547, державний реєстраційний номер 4900РКА, рік випуску 1992;

-автомобіль-автокран КрАЗ КС-55712, шасі №50798327, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, рік випуску 2005;

-автомобіль-тягач ІVЕСО-440, шасі №WJMS2NSK004240635, державний реєстраційний номер НОМЕР_5, рік випуску 2001;

- автомобіль-самоскид-С КрАЗ-65055, шасі №Y7A0036, державний реєстраційний номер НОМЕР_6, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-65055, шасі №Y7A0069, державний реєстраційний номер НОМЕР_7, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-65055, шасі №Y7A0050, державний реєстраційний номер НОМЕР_8, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-65055, шасі №Y7A0049, державний реєстраційний номер НОМЕР_9, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-65055, шасі №Y7A0037, державний реєстраційний номер НОМЕР_10, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8169, державний реєстраційний номер НОМЕР_11, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8156, державний реєстраційний номер НОМЕР_12, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8164, державний реєстраційний номер НОМЕР_13, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8153, державний реєстраційний номер СА4117 ПАВ, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8152, державний реєстраційний номер НОМЕР_14, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8165, державний реєстраційний номер НОМЕР_15, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8154, державний реєстраційний номер НОМЕР_16, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8166, державний реєстраційний номер , рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8168, державний реєстраційний номер НОМЕР_17, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A8151, державний реєстраційний номер НОМЕР_18; рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A0121, державний реєстраційний номер НОМЕР_19, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A0119, державний реєстраційний номер НОМЕР_20, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A0122, державний реєстраційний номер НОМЕР_21, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A0120, державний реєстраційний номер НОМЕР_22, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A0123, державний реєстраційний номер НОМЕР_23, рік випуску 2005;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A1042, державний реєстраційний номер НОМЕР_24, рік випуску 2006;

-автомобіль-самоскид-С КрАЗ-6510, шасі №Y7A1041, державний реєстраційний номер НОМЕР_25, рік випуску 2006;

-автомобіль Самоскид Scania-P360, шасі № 9ВSР6Х6, державний реєстраційний номер НОМЕР_26, рік випуску 2007;

-автомобіль Самоскид Scania-P360, шасі №9ВSР6Х3, державний реєстраційний номер НОМЕР_27, рік випуску 2007;

-автомобіль Самоскид Scania-P360, шасі №9BSP6X8, державний реєстраційний номер НОМЕР_28, рік випуску 2007;

-автомобіль Самоскид Scania-Р360, шасі №9BSP6X7, державний реєстраційний номер НОМЕР_29, рік випуску 2007;

-автомобіль-Тягач-Е MAN TGA 33.400, шасі №WMAHW2ZZ88M505810, державний реєстраційний номер НОМЕР_30, рік випуску 2007;

-автомобіль-Тягач-Е MAN TGA 33.400, шасі №WMAHW2ZZ98M505766, державний реєстраційний номер НОМЕР_31, рік випуску 2007;

-автомобіль-Тягач-Е MAN TGA 33.400, шасі №WBAHW2ZZ78M505863, державний реєстраційний номер НОМЕР_32, рік випуску 2007;

-автомобіль-Тягач-Е MAN TGA 33.400, шасі №WMAHW2ZZ38M505830, державний реєстраційний номер НОМЕР_33, рік випуску 2007;

-автомобіль-Тягач-Е MAN TGA 33.400, шасі №WMAHW2ZZ88M505774, державний реєстраційний номер НОМЕР_34, рік випуску 2007;

-автомобіль-автокран більше 20т-С КрАЗ-65053, шасі №Y7A4975, державний реєстраційний номер НОМЕР_35, рік випуску 2007;

- напівпричіп - платформа Е 18т, шасі №W09STN3482SM39065, державний реєстраційний номер НОМЕР_36, рік випуску 2002;

-напівпричіп-самоскид-Е WIELTON, шасі №SUDNW3SBK75014073, державний реєстраційний номер НОМЕР_37, рік випуску 2007;

-напівпричіп-самоскид-Е WIELTON, шасі №SUDNW3SBK77014688, державний реєстраційний номер НОМЕР_38, рік випуску 2007;

-напівпричіп-самоскид-Е WIELTON, шасі № SUDNW3SBK76014266, державний реєстраційний номер НОМЕР_39, рік випуску 2007;

-напівпричіп-самоскид-Е WIELTON, шасі №SUDNW3SBK78014896, державний реєстраційний номер НОМЕР_40, рік випуску 2007;

-н/причіп-самоскид-Е WIELTON, шасі №SUDNW3SBK75014074, державний реєстраційний номер НОМЕР_41, рік випуску 2007;

-автомобіль легковий седан-В VOLKSWAGEN Passat 1.8 Т, шасі №WVWZZZ3BZ3P359086, державний реєстраційний номер 00287МТ, рік випуску 2003.

2.1. Заборонити будь-яким особам вчиняти дії, що можуть призвести до зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна, а також заборонити вчинення дії щодо відчуження рухомого майна (автомобілі та н/причіпи), які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Авангард".

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

4. Відповідно до ч.3 ст.67 ГПК України оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

5. Оригінал ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати позивачу та Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі, копію ухвали відповідачам та третій особі рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ПАТ "Банк "Київська Русь" (04071, м.Київ, вул.Хорива,11а);

3 - відповідачу 1 - ПАТ "Уманьавтодор" (21021, м.Вінниця, вул.600 річчя, буд.17);

4 -відповідачу 2 -ТОВ "Авангард" (20300, Черкаська область, м.Умань, вул.Червоногвардійська, буд.4).

5 - третій особі - 01601, м.Київ, вул.Інститутська, 9.