РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017Справа №910/4031/17
За позовом Приватного акціонерного товариства «ОТІС»

до 1) Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-6»

2) Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва»

2) Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр»

про стягнення боргу у розмірі 774 933,50 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Мацюк В.В. (дов. №10 від 30.01.2017);

від відповідача-1 - Гришель С.О. (дов. №39 від 31.03.2017);

від відповідача-2 - Стукалов А.В. (дов. №05-юр від 03.01.2016);

від третьої особи-1 - не з'явився;

від третьої особи-2 - не з'явився.

встановив :

14.03.2017 Приватне акціонерне товариство «ОТІС» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-6» про стягнення 774 933,50 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 4006 від 02.01.2013, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 774 933,50 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2017 порушено провадження у справі №910/4031/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва» та призначено справу до розгляду на 06.04.2017.

21.03.2017 Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва» через загальний відділ діловодства суду подало пояснення по справі, у яких посилалося на те, що КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва» не виступає контрагентом по договору №99-106 від 19.05.2015, оскільки відповідно до рішення №270/270 Київської міської ради від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» створено нове підприємство КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

29.03.2017 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у зв'язку із неявкою представників відповідача та третьої особи, невиконанням відповідачем вимог ухвали суду від 16.03.2017, а також задоволенням клопотання останнього про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 20.04.2017.

19.04.2017 відповідач-1 через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що грошові претензії позивача стосуються періоду з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно, тобто після передачі житлового фонду та повноважень виконавця житлово-комунальних послуг до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2017 залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» до участі у справі, як відповідача-2 та Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр», як третю особу без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів у зв'язку із чим, а також враховуючи необхідність витребування додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено на 23.05.2017.

18.05.2017 представником позивача через загальний відділ суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а також письмові пояснення по справі.

22.05.2017 представником відповідача-1 через загальний відділ суду подано письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.05.2017 у зв'язку із неявкою в судове засідання представника третьої особи, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 06.06.2017.

23.05.2017 представник третьої особи-2 через загальний відділ діловодства суду подав пояснення по справі.

23.05.2017 відповідач-2 через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до договору №104 від 19.05.2015, укладеному між КП «РЕО-6» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», останнє взяло на себе зобов'язання виплатити на користь ПАТ «ОТІС» конкретні суми, а саме у розмірі 1 035 000,00 грн., а заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення на підставі договорів, сторонами яких є саме позивач та відповідач-1, і відповідач-2 не є стороною вказаних договорів, у зв'язку із чим у нього відсутній обов'язок перед позивачем щодо оплати заборгованості за вказаними договорами у спірні періоди.

02.06.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та письмові пояснення по справі.

06.06.2017 представник третьої особи-2 через загальний відділ діловодства суду подав пояснення по суті справи.

У судове засідання 06.06.2017 з'явилися представники позивача та відповідачів 1, 2, надали пояснення по суті справи.

Представники третіх осіб-1, 2 не з'явилися у судове засідання 06.06.2017, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 06.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

02.01.2013 між Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду» Святошинського району м. Києва, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (далі - балансоутримувач), Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційна організація-6» Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - замовник) та Приватним акціонерним товариством «ОТІС» (далі - позивач, виконавець), укладено договір на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 4006 (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого замовник як експлуатуюча житловий фонд організація, за дорученням балансоутримувача, передає, а виконавець приймає на себе обов'язки щодо виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів (далі - ТО) за формою повного технічного обслуговування в будинках, зазначених в додатку №1.

Відповідно до п. 2.2 договору, в редакції додаткової угоди №3 від 09.04.2014, щомісячна вартість робіт за договором у відповідності з розрахунками (додаток №1 «Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників») складає 159 262,75 грн., в тому числі ПДВ 20% - 26 543,79 грн.

За умовами п. 2.4 договору підписання та скріплення печаткою актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, виконавець та замовник здійснює до 25 числа поточного місяця, але не пізніше ніж у 3-денний термін з моменту їх вручення виконавцем, а всі зупинки ліфтів з вини виконавця за період з 26 числа до кінця місяця враховуються зменшенням обсягів в актах виконаних робіт наступного місяця.

Згідно з п. 2.5 договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісяця до 5-го числа другого місяця за звітним у розмірі місячної вартості робіт, згідно підписаних актів виконаних робіт, що надаються виконавцем.

Оплата за виконані роботи здійснюється замовником шляхом розщеплення плати, що надходить від населення за послуги на утримання будинків і прибудинкових територій протягом наступного за звітним місяця і направляється на рахунок виконавця за послуги з ТО ліфтів у розмірах, встановлених органами влади, що мають на те відповідні повноваження. У випадку, якщо коштів, що надійшли виконавцеві за поточний (звітний) місяць недостатньо для оплати виконаних робіт, то різниця, що утворилася, покривається за рахунок коштів замовника (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 3.1.1 договору виконавець зобов'язаний забезпечити своєчасне та якісне виконання робіт, визначених предметом даного договору, у відповідності до діючих документів щодо організації робіт з ТО ліфтів і в межах зобов'язань, що стосуються обслуговуючої організації, а відповідно до п. 3.2.2 договору - замовник зобов'язаний здійснювати оплату виконавцю виконаних робіт згідно умов п. 2.6 цього договору.

Договір набуває чинності з 01.01.2013 і діє до 31.12.2017. Якщо за один місяць до закінчення строку договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії, то він вважається продовженим на наступний рік з обов'язковим підтвердженням обсягів робіт (п. п. 7.1, 7.2 договору).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, що підтверджується актами приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів №424М4006, підписаними виконавцем та замовником та скріпленими печатками товариств, за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року на загальну суму 811 184,46 грн., а саме: за листопад 2015 року - 156 143,47 грн., за грудень 2015 року - 154 612,09 грн., за січень 2016 року - 154 321,40 грн., за лютий 2016 року - 154 279,67 грн., за березень 2016 року - 154 291,88 грн., за квітень 2016 року - 37 535,95 грн.

Жодних зауважень і заперечень щодо якості та вартості виконаних робіт матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач-1 посилається на те, що рішенням Київської міської ради від 0910.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» створено нове підприємство КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», а комунальне підприємство «Ремонтно-експлуатаційна організація-6»було зобов'язане передати новоствореному комунальному підприємству житловий фонд, який був переданий до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та знаходився у нього на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належало до комунальної власності територіальної громади м. Києва, а фактична передачі комунального майна відбулась на підставі розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.02.2015 №58 «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в березні 2015 року.

Також відповідач-1 зазначав, що у зв'язку з необхідністю проведення тендерної процедури для переукладення договору на технічне обслуговування ліфтів із новим виконавцем комунальних послуг з метою забезпечення безперервного надання послуг з технічного обслуговування ліфтів та своєчасної їх оплати, було прийнято тимчасове рішення про укладення договору про переведення боргу №104 від 19.05.2015.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2015 між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (новий боржник) та Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційна організація-6» (первісний боржник) було укладено договір про переведення боргу №104, відповідно до якого первісний боржник переводить свій борг (обов'язки), який ним був набутий на підставі договору №D2 4M 4006 на повне технічне обслуговування ліфтів від 31.01.2014 та договору №D2 4 D 4006 на технічне обслуговування об'єднаних диспетчерських систем ліфтів від 01.09.2008, укладеного з ПАТ «ОТІС», за послуги надані з 01.03.2015, а новий боржник замінює первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із зазначеного вище договору, і приймає на себе обов'язки з оплати боргу первісного боржника за основним договором №D2 4M 4006 у сумі 247 502,16 грн. та основним договором №D2 4 D 4006 у сумі 36 589,55 грн.

Позивач зазначав, що відповідно до вказаного договору про переведення боргу, 12.05.2016 за платіжним дорученням №731 надійшли грошові кошти в розмірі 600 000,00 грн., 80 000,00 грн. з яких було зараховано відповідачу-1 як оплата за технічне обслуговування ліфтів на погашення залишку боргу за жовтень 2015 року (43 749,04 грн.) та на погашення частини боргу за листопад 2015 року (36 205,96 грн.), відповідно до листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 13.05.2016 №107/56-1076.

Будь-яких інших грошових коштів на погашення боргу на рахунок позивача не надходило.

Таким чином позивач звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-6» заборгованість у розмірі 774 933,50 грн., яка виникла за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем було надано послуги на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 4006 від 02.01.2013, що підтверджується актами приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів №424М4006, підписаними виконавцем та замовником та скріпленими печатками товариств, за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року на загальну суму 811 184,46 грн., а саме: за листопад 2015 року - 156 143,47 грн., за грудень 2015 року - 154 612,09 грн., за січень 2016 року - 154 321,40 грн., за лютий 2016 року - 154 279,67 грн., за березень 2016 року - 154 291,88 грн., за квітень 2016 року - 37 535,95 грн.

Жодних зауважень і заперечень щодо якості та вартості виконаних робіт матеріали справи не містять.

За умовами п. 2.4 договору підписання та скріплення печаткою актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, виконавець та замовник здійснює до 25 числа поточного місяця, але не пізніше ніж у 3-денний термін з моменту їх вручення виконавцем, а всі зупинки ліфтів з вини виконавця за період з 26 числа до кінця місяця враховуються зменшенням обсягів в актах виконаних робіт наступного місяця.

Згідно з п. 2.5 договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісяця до 5-го числа другого місяця за звітним у розмірі місячної вартості робіт, згідно підписаних актів виконаних робіт, що надаються виконавцем.

Оплата за виконані роботи здійснюється замовником шляхом розщеплення плати, що надходить від населення за послуги на утримання будинків і прибудинкових територій протягом наступного за звітним місяця і направляється на рахунок виконавця за послуги з ТО ліфтів у розмірах, встановлених органами влади, що мають на те відповідні повноваження. У випадку, якщо коштів, що надійшли виконавцеві за поточний (звітний) місяць недостатньо для оплати виконаних робіт, то різниця, що утворилася, покривається за рахунок коштів замовника (п. 2.6 договору).

Судом встановлено, що відповідач-1 (замовник) в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати послуг згідно з договором на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 4006 від 02.01.2013, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем у розмірі 774 933,50 грн., що також не було спростовано відповідачем-1, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт на суму 774 933,50 грн.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд вважає безпідставним посилання відповідача-1 на договір про переведення боргу №104 від 19.05.2015, оскільки сплата заборгованості за позовом заявлена позивачем за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року, в той час як за умовами договору про переведення боргу №104, новий боржник замінює первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із зазначеного вище договору, і приймає на себе обов'язки з оплати боргу первісного боржника за основним договором №D2 4M 4006 у сумі 247 502,16 грн., тобто наявного станом на 19.05.2015, а тому заборгованість за цим позовом не стосується договору про переведення боргу №104 від 19.05.2015.

Зміни до договору на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 4006 від 02.01.2013 щодо замовника сторонами не вносилися, в тому числі стосовно покладеного на замовника обов'язку оплати (п. 2.5 договору).

Крім того відповідачем-1 не надано доказів фактичної передачі саме ліфтового господарства (акти, баланси) на виконання п. 22 рішення Київської міської ради від 0910.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва».

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач-1 в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача-1 нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин позов до Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-6» підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача-1 судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Вимоги про стягнення вказаної заборгованості з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» підлягають припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-6» (03179, м. Київ, вул. Ірпінська, 71, код 36114072) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, код 14357579) суму заборгованості у розмірі 774 933 (сімсот сімдесят чотири тисячі дев'ятсот тридцять три) грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 11 624 (одинадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» 774 933,50 грн.

Повне рішення складене та підписане 09.06.2017.

Суддя В.О. Демидов