КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

25.05.2017 Справа №925/2028/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Дідиченко М.А.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом: Степанюк Д.О., довіреність №2016/55 від 10.05.2016,

відповідача за первісним позовом: Ігнатенко В.М., договір про надання правової допомоги від 25.04.2016.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2016

у справі №925/2028/15 (суддя Потапенко В.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас"

про стягнення коштів

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

про стягнення 71 600 грн

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просив стягнути з відповідача 535 786 грн 93 коп. боргу, 160 736 грн 08 коп. штрафу та 6 844 грн 23 коп. трьох процентів річних по договору поставки №CVS 62270 від 11.03.2014.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.03.2016 у справі №925/2028/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас" 535 786 грн 93 коп. боргу, 160 736 грн 08 коп. штрафу та 6 844 грн 23 коп. 3% річних.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас" на вказане рішення було задоволено частково, рішення господарського суду Черкаської області від 09.03.2016 скасовано частково, прийнято нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.08.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" задоволено частково, рішення господарського суду Черкаської області від 09.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі №925/2028/15 скасовано і справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.09.2016 справа була прийнята до провадження, розгляд призначено на 06.10.2016.

04.10.2016 до Господарського суду Черкаської області надійшла зустрічна позовна за підписом директора Титаренко К.М. про стягнення 71 600 грн зайво перерахованих коштів по договору поставки №CVS 62270 від 11.03.2014.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.10.2016 суд прийняв до провадження зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Валтас" про стягнення зайво перерахованих коштів у розмірі 71 600 грн для спільного розгляду з первісним позовом у справі №925/2028/15.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.10.2016 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Валтас" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" - 303 грн 65 коп. трьох процентів річних та 4 грн 55 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Валтас" - 71 600 грн зайво перерахованих коштів по договору поставки №CVS 62270 від 11.03.2014 та 1 378 грн судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "АТ Каргілл" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 31.10.2016 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2016 справу №925/2028/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді Власов Ю.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 02.02.2017.

В судовому засіданні 02.02.2017 оголошено перерву до 14.02.2017.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному, судове засідання, призначене на 14.02.2017, не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017, з огляду на вихід головуючого судді Корсакової Г.В. з лікарняного та необхідністю розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл", справу №925/2028/15 було призначено до розгляду на 30.03.2017.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Корсакової Г.В. на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2017 справа №925/2028/15 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" прийнято до провадження у визначеному у протоколі складі суддів. Розгляд справи призначено на 11.05.2017.

10.05.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас" надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А. мотивована порушенням порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ч. 3 ст. 2-1 ГПК України шляхом несанкціонованого втручання в автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017, у відповідності до ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 25.05.2017 у зв'язку із неявкою представника ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Валтас" та заявленим клопотанням.

Судова колегія розглянувши 25.05.2017 заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А., дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

У разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

У відповідності до частини 3 статті 2-1 ГПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Згідно частини 4 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VІ, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні, закінчення терміну повноважень судді, а також в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2017 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Корсакової Г.В. на лікарняному справа №925/2028/15 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Дідиченко М.А., тобто визначення судді для розгляду даної справи здійснено автоматизованою системою документообігу суду з дотриманням вимог ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, а тому доводи ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Валтас", наведені в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А. є необґрунтованими та відповідно такими, що не можуть бути підставами в розумінні ст. 20 ГПК України для задоволення відводу.

Згідно абз. 2 п. 1.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

У ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

Колегія суддів керується ч. 1 ст. 24 Конституції України, згідно якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Частиною 5 статті 2-1 ГПК України передбачено, що несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду має наслідком відповідальність, установлену законом.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас" на порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 2-1 ГПК України шляхом несанкціонованого втручання в автоматизовану систему документообігу суду є безпідставними оскільки в матеріалах справи міститься копія звіту про невтручання за 07.04.2017 зі змісту якого вбачається, що втручань в механізм розподілу справ не відбувалось.

Крім того, відповідно до підпункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи.

Якщо суд розглядає справу колегіально, то повторний автоматизований розподіл відбувається для визначення судді (суддів) з метою заміни судді (суддів), що вибули.

Отже, посилання заявника на те, що судді учасники колегії Власов Ю.Л. та Гончаров С.А. були безпідставно відведені згідно рішення зборів суддів не приймаються судом до уваги, оскільки повторний автоматизований розподіл здійснено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до нормативних актів, які діяли на день такого здійснення та з дотриманням вимог ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

Згідно з п. 2.3.11. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, збори суддів відповідного суду визначають склад колегій суддів суду.

Кількісний склад колегії суддів визначається процесуальним законодавством.

До складу колегії може бути включений резервний або запасний суддя на заміну основного судді зі складу колегії суддів у разі неможливості останнім здійснювати правосуддя.

Відповідно до підпункту 2.3.23. Положення про автоматизовану систему документообігу суду якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності). Судова справа розглядається колегією суддів, до складу якої входить визначений автоматизованою системою головуючий суддя (суддя-доповідач). Засади формування колегії суддів визначаються зборами суддів відповідного суду.

У разі якщо зборами суддів відповідного суду визначено склад колегій суддів, після визначення автоматизованою системою головуючого судді (судді-доповідача) склад колегії суддів автоматично визначається автоматизованою системою згідно з налаштуваннями складу колегій суддів.

У разі якщо зборами суддів відповідного суду визначено склади колегій суддів та судових палат, і після визначення автоматизованою системою головуючого судді (судді-доповідача) не можливо визначити склад колегії автоматизованою системою в автоматичному режимі згідно з налаштуваннями складу колегій, визначається склад колегії з числа суддів зі складу судової палати, до якої належить головуючий суддя (суддя-доповідач).

Таким чином, якщо розгляд справи здійснюється колегіально, склад колегії суддів визначається автоматизованою системою.

Відповідно до персонального складу постійних колегій суддів судових палат Київського апеляційного господарського суду (додаток №1 до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 (зі змінами, внесеними рішенням зборів суддів КАГС від 16.02.2016, 07.09.2016, 14.09.2016, 28.09.2016,02.11.2016, 01.03.2017, 22.03.2017, 20.04.2017, 22.05.2017)), суддя Андрієнко В.В. є суддею другої судової палати та входить до складу постійної колегії суддів: Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Власов Ю.Л., резервними суддями зазначеної колегії є судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Як вбачається зі звіту автоматизованого розподілу справи №925/2028/15 за 07.04.2017 після визначення автоматизованою системою головуючого судді (судді-доповідача) склад колегії суддів (учасників колегії) автоматично визначено автоматизованою системою згідно з налаштуваннями складу колегій суддів та з урахуванням резервних суддів.

Таким чином, при визначенні судді для розгляду даної справи не було порушено порядок, встановлений частиною третьою статті 2-1 ГПК України, оскільки несанкціоноване втручання в автоматизовану систему документообігу не відбувалось. За таких обставин, повторний автоматизований розподіл справи №925/2028/15 здійснено без порушення порядку визначення судді та з дотриманням вимог ГПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Отже, викладене ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Валтас" у заяві про відвід колегії суддів, не може бути підставою для задоволення відводу колегії суддів у складі головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А. оскільки заявником не доведено та не надано будь-яких доказів, які б свідчили про упередженість суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І., Дідиченко М.А. щодо вирішення справи №925/2028/15, а тому вказана заява підлягає відхиленню.

Частиною 2 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за наявності підстав, викладених у ч. 1 вказаної статті, суддя повинен заявити самовідвід.

Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи. Заявлення самовідводу є обов'язком судді, який він має виконати, як тільки йому стають відомі обставини, що є підставою для відводу, зазначені у ч. 1 коментованої статті.

Питання про відвід судді вирішується судом у нарадчій кімнаті. У такому ж порядку вирішується питання про самовідвід суддів. У разі колегіального розгляду справи винесенню ухвали може передувати відповідна письмова заява судді з наведенням мотивів самовідводу.

Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою статті 20 ГПК України та з урахуванням вимог статті 86 названого Кодексу.

В процесі розгляду в нарадчій кімнаті заяви ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Валтас" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А., судова колегія у складі: Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Дідиченко М.А. одноголосно заявили про самовідвід у справі №925/2028/15.

Вказану заяву мотивовано необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, а також виключити суб'єктивні підстави для сумніву заявника в неупередженості суду.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Розглянувши заяву про самовідвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Дідиченко М.А. у справі №925/2028/15, з метою уникнення сумнівів щодо порядку визначення судді для розгляду даної справи та зважаючи на необхідність забезпечити об'єктивність судового розгляду, з метою уникнення інших обставин про упередженість зазначеної колегії суддів при розгляді справи №925/2028/15, а також з метою недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо правильності визначення складу колегії і неупередженості колегії суддів апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, заява про самовідвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Дідиченко М.А. у справі №925/2028/15 підлягає задоволенню на підставі ст. 20 ГПК України.

Частиною 6 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, матеріали справи №925/2028/15 підлягають передачі для визначення складу суду відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2-1, 4-6, 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Валтас" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А. залишити без задоволення.

2. Заяву колегії суддів у складі головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Дідиченко М.А. про самовідвід задовольнити.

3. Матеріали справи №925/2028/15 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

4. Копію ухвали у справі №925/2028/15 надіслати учасникам судового процесу.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

М.А. Дідиченко