РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017Справа №910/3431/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/3431/17

За позовом Учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія

«БУС» ОСОБА_1;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС»;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія

"БУС" ОСОБА_2;

2) Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 21.04.2000.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

обставини справи:

Учасник товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС» ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС» (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2017р. порушено провадження у справі № 910/3431/17, розгляд справи призначений на 30.03.2017р. та залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУС" ОСОБА_2; 2) відділ державної реєстрації юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

16.03.2017р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про приєднання до справи витребуваних господарським судом документів.

22.03.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва від відділу державної реєстрації юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли пояснення, в яких зазначається про те, що матеріали реєстраційної справи товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС» знаходяться у Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації, що, зокрема, підтверджується і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Присутній у судовому засіданні 30.03.2017р. позивач підтримав заявлені позовні вимоги, а також просив розглянути клопотання щодо залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державне підприємством «Національні інформаційні системи» та визначити в ухвалі суду на боці якої сторони в справі залучені треті особи ухвалою від 03.03.2017р.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо відмови в залученні до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державне підприємством «Національні інформаційні системи», у зв'язку з відсутністю доказів, з яких вбачається, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов'язки зазначеної особи.

Крім того, суд виправив допущену в ухвалі про порушення провадження у справі від 03.03.2017р. описку та зазначив, що третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУС" ОСОБА_2; 2) відділ державної реєстрації юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві було залучено до участі у розгляді справи на стороні відповідача.

Також, суд дійшов висновку про необхідність заміни Відділу державної реєстрації юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, який не є юридичною особою та не виступає володільцем реєстраційної справи відповідача, на Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 20.04.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача не поданням витребуваних судом доказів та необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2017р. суд, на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжив строк вирішення спору у справі та відклав розгляд справи на 18.05.2017р.

Присутній у судовому засідання 18.05.2017р. позивач позовні вимоги підтримав та подав витребувані судом докази.

Представники відповідача та третіх осіб в засідання суду не з'явились, про причини неявки господарський суд не повідомили та витребувані докази не подали.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду від 03.03.2017р. та ухвали від 30.03.2017р., 20.04.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернуто на адресу суду без вручення з відповідною відміткою поштової установи.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2007 року було створене товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС» (товариство, далі - відповідач).

Згідно зі Cтатутом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС», затвердженого загальними зборами учасників від 12.09.2007 р. (протокол № 1) та зареєстрованого в установленому порядку, учасниками товариства є:

- ОСОБА_1 (далі - позивач), частка в статутному капіталі становить 23 000,00 грн., що складає 50% статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_2, частка в статутному капіталі становить 23 000,00 грн., що складає 50% статутного капіталу товариства.

В процесі діяльності Товариства його учасниками до Cтатуту вносилися зміни.

Як вказує позивач, відповідно до законодавства України, учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства, що також закріплено в п.13.1 Cтатуту товариства.

Позивач 25.05.2016р., як учасник ТОВ «БК «БУС», подав до ТОВ «БК «БУС» заяву про свій вихід зі складу учасників вказаного вище господарського товариства, яку надіслав рекомендованим листом 25.05.2016р.

12.09.2016р. з метою розгляду та вирішення Товариством в уста новленому порядку питання про вихід позивача зі складу учасників відповідача, позивач повторно подав до ТОВ «БК «БУС» заяву про свій вихід зі складу його учасників, яку надіслав рекомендованим листом 12.09.2016р.

Однак, як стверджує позивач, відповідач не вчиняє жодних дій, пов'язаних з отриманою заявою про вихід зі складу часників товариства, що і є причиною виникнення спору, оскільки своєю бездіяльністю відповідач порушив належне позивачу, як уча снику, право на вихід з вказаного вище господарського товариства з внесенням відповід них змін до Cтатуту та Єдиного державного реєстру, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом про зобов`язання ТОВ «Будівельна компанія «БІС» провести державну реєстрацію змін до установчих документів, у зв'язку зі зміною складу учасників товариства - виходом зі складу учасників товариства ОСОБА_1.

Так, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає про те, що в порушення приписів ч.2 ст. 7 Закону України «Про господарські товариства» ТОВ «Будівельна компанія «БУС» не здійснило жодних дій, пов'язаних із проведенням державної реєстрації змін до установчих документів, у зв'язку зі зміною складу учасників товариства - виходом зі складу учасників товариства ОСОБА_1.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з п. в) ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", п. 3 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, учасники товариства мають право вийти з товариства в установленому порядку.

При цьому, ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Відповідно до ст. ст. 41, 59 Закону України "Про господарські товариства", вирішення питання про вихід учасника з товариства віднесено до компетенції загальних зборів товариства.

Згідно з рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. № 04-5/14 "Про практику законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", учасники товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю повинні повідомити товариство про свій вихід не пізніше, ніж за три місяці або у інший передбачений статутом строк.

Подання заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних прав та обов'язків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників.

Враховуючи викладене, учасник вважається таким, що вийшов з товариства з обмеженою або з додатковою відповідальністю з моменту прийняття загальними зборами рішення про виключення учасника з товариства на підставі його заяви про вихід, а у випадку відсутності такого рішення з дати закінчення строку, встановленого законом або статутом товариства для повідомлення про вихід з товариства.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до Цивільного кодексу України та Закону "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю чи товариства з додатковою відповідальністю вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Якщо товариство не вчиняє дії, у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону про господарські товариства.

У разі, якщо товариство не вчиняє дії, у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства".

Статтею 7 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач - ОСОБА_1, є таким, що вийшов зі складу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС» з моменту подання заяви про добровільний вихід, а саме з 25.05.2016р.

Проте, через бездіяльність відповідача, станом на дату звернення позивача до суду, його не виключено зі складу учасників товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22732274 від 17.03.2017р.

Отже, чинне законодавство України передбачає обов'язок товариства вчинити певні дії, пов'язані з поданням учасником товариства заяви про вихід з товариства, а саме вирішити питання про внесення змін до установчих документів товариства та про їх державну реєстрацію.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що відповідач в силу приписів ст. 148 Цивільного кодексу України з вказаного моменту протягом 3-х місяців мав вчинити дії у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (скликання зборів, вирішення питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію). Відповідачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних фактів.

Відтак, через тривалу бездіяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУС» станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом його не виключено зі складу учасників товариства, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не спростовано відповідачем.

Вказані обставини є підставою для задоволення позову про зобов'язання товариства провести державну реєстрацію змін в установчих документах товариства (Аналогічної правової позиції дотримується ВГСУ в постанові від 14.06.2011р. у справі N К30/9-11 та постанові від 25.09.2013 р. у справі N 901/777/13-г).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою від повідальністю «Будівельна компанія «БУС» (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, 24; ) провести державну реєстрацію змін до його установчих документів з вчиненням всіх необхідних дій у зв'язку зі зміною складу учасників вказано го вище товариства з обмеженою відповідальністю, а саме: в зв'язку з виходом з товарис тва учасника ОСОБА_1, місце проживання (зареєстрований) згід но паспорту: (02152, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2). Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою від повідальністю «Будівельна компанія «БУС» (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, 24; ) на користь ОСОБА_1 (02152, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1600 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.05.2017р.

Суддя А.І. Привалов