КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа№ 910/12304/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Мушкало С.М. (довіреність №211116 ВІД 21.11.2016 р.)

від відповідача - не з'явився

від ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» - Власюк В.В. (довіреність б/н від 03.03.2016 р.)

від ОСОБА_4 - не з'явився

від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Жегулін Ю.М. (довіреність №27-10127/17 від 15.05.2017 р.)

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк»

на рішення господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р.

у справі №910/12304/15

(головуючий суддя Андреїшина І.О., судді Бондарчук В.В., Чинчин О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Афіто»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Миргородський м'ясокомбінат №1»

2) ОСОБА_4

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу його в управління

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Афіто» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу його в управління.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2015 р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на стороні відповідача - ОСОБА_4

В ході розгляду даної справи в суді першої інстанції, позивачем була подана заява про зміну підстав позову від 23.02.2016 р.0 № 382, в якій останній просив:

1) звернути стягнення на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2014, укладеним між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Комерційний центр «Афіто» в рахунок часткового задоволення грошових вимог ПАТ «Європейський газовий банк» за кредитним договором № 811-140214 від 14.02.2014 р. в сумі 2650492,20 грн., укладеним між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1», в тому числі заборгованість по кредиту - 1989929,20 грн., заборгованість по процентам станом на 29.03.2015 р. - 357771,10 грн., заборгованість за комісією - 6000,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 21.11.2014 р. по 29.03.2015 р. - 257873,02 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 06.06.2014 р. по 29.03.2015 р. - 36532,64 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісії за період з 06.08.2014 р. по 18.01.2015 р. - 386,25 грн.;

2) встановити спосіб реалізації предмету іпотеки за договором іпотеки від 14.02.2014 р. № 1260-14024/І шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною згідно з оцінкою, визначеною суб'єктом оціночної діяльності;

3) передати в управління позивачу предмет іпотеки за договором іпотеки від 14.02.2014 р. № 1260-14024/І;

4) зобов'язати відповідача передати позивачеві оригінали правовстановлюючих документів та технічну документацію (технічний паспорт) на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9, ключі, пульти доступу до системи охоронної та пожежної сигналізації;

5) надати позивачеві прав на отримання в будь-яких установах, підприємства, організаціях, а також бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на нерухоме майно та нотаріусів будь-яких документів (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідок), необхідних для управління, укладення договорів найму, оренди, суборенди щодо нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9;

6) надати позивачеві право здійснювати дії, пов'язані з управлінням, здійснювати спільне управління з будь-якими особами, передавати в наступне управління, змінювати, розривати, укладати правочини, договори, угоди оренди, суборенди, найму, піднайму, користування нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9;

7) надати позивачеві право на отримання всіх орендних, суборендних, будь-яких інших платежів за користування нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9;

8) надати позивачеві право здійснювати дії, пов'язані з управлінням нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9, а саме: змінювати, розривати, укладати правочини, договори, угоди про надання послуг прибирання, про надання послуг з електропостачання, про надання послуг з водопостачання холодної та гарячої води, про надання послуг телефонного зв'язку, про надання послуг з теплопостачання, про надання послуг з газопостачання, послуг, пов'язаних з утриманням та обслуговуванням нерухомого майна, про надання послуг охорони, пожежної сигналізації;

9) надати позивачеві право користуватися послугами охорони, змінювати, розривати, укладати договори охорони для здійснення охорони нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги ПАТ «Європейський газовий банк» задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат №1» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представники відповідача та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представників відповідача та ОСОБА_4

Колегія суддів зазначає, що ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 р., 10.04.2017 р., 15.05.2017 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представників відповідача та ОСОБА_4 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, які були присутні у судовому засіданні, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.02.2014 р. між ПАТ «Європейський газовий банк» (позикодавець) та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» (позичальник) було укладено кредитний договір №811-140214, відповідно до якого позивач зобов'язався надати у тимчасове користування грошові кошти на умовах забезпеченості (належне майновому поручителю нерухоме майно), повернення, строковості, платності та цільового характеру використання позичальникові зі сплатою відсотків за користування кредитом для поповнення обігових коштів в межах максимального ліміту заборгованості до 2500000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 27.01.2015 р., а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливі штрафні санкції та виконувати інші зобов'язання, передбачені договором.

Згідно графіка погашення кредиту, оформленим в якості додатку № 1 до договору кредиту, позичальник повинен був у строк до 30.09.2014 р., 31.10.2014 р., 28.11.2014 р., 31.12.2014 р. повернути по 125000,00 грн. кредиту та 2000000,00 грн. у строк до 27.01.2015 р.

На підтвердження надання кредитних коштів у розмірі 2000000,00 грн. представником позивача надано виписку по особовому рахунку з 13.02.2014 р. по 28.02.2014 р.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, забезпеченням зобов'язань є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м. та транспортні засоби, що належать ТОВ «Комерційний центр «Афіто».

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що у випадку погіршення платоспроможності позичальника або невиконання чи неналежного виконання умов цього договору позичальником, або невиконання чи неналежного виконання умов договорів забезпечення позичальником/заставодавцем/гарантом, позичальник зобов'язаний на письмову вимогу банку надати інше або додаткове забезпечення за договором.

З метою забезпечення виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором № 811-140214 та договором про надання овердрафту від 14.02.2014 р. № 812-140214 між позивачем та майновим поручителем ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» - ТОВ «Комерційний центр «Афіто» було укладено договір іпотеки № 1260-140214/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П. (реєстраційний № 202).

Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки, предметом іпотеки є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9.

За домовленістю сторін заставна вартість предмету іпотеки склала 913180,00 грн.

Згідно п. 5.4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, за договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

13.05.2014 р. до кредитного договору від 14.02.2014 р. були внесені зміни внаслідок укладення позичальником та позикодавцем відповідного договору. Зокрема, було змінено строк надання кредиту з 27.01.2015 р. на 20.11.2014 р., викладено в новій редакції п. 3.1 кредитного договору, а саме: «забезпечення зобов'язань за договором є майнові права на депозитні внески ОСОБА_4 в сумі 110464,80 дол. США та 100330,97 євро, що розміщені в АТ «Єврогазбанк».

Відповідно до оновленого графіка погашення боргу датою погашення кредиту в сумі 2500000,00 грн. є 20.11.2014 р.

13.06.2014 р. між позивачем та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» було укладено договір про внесення змін до кредитного договору від 14.02.2014 р. № 811-140214, яким було змінено ліміт кредиту з 2500000,00 грн. до 2000000,00 грн.

14.05.2014 р. між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Комерційний центр «Афіто» було укладено договір про розірвання договору іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П. (реєстраційний № 848).

Згідно п.п. 1, 2 договору про розірвання, сторони домовилися розірвати договір іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2014 р. та зняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборону відчуження нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., а також вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У ході розгляду спору учасниками провадження у справі не було подано суду витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек, проте представники учасників провадження підтвердили, що такі записи після укладення договору про розірвання від 14.02.2014 р. були вилучені.

16.07.2014 р. на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних» від 16.07.2014 р. № 424, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 57 про запровадження з 17.07.2014 р. строком на 3 місяці до 17.10.2014 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Європейський газовий банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» від 17.11.2014 р. № 725 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» від 18.11.2014 р. № 121, згідно якого було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію строком на 1 рік з 18.11.2014 р. по 17.11.2015 р. включно.

18.04.2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб видано наказ № 73/2 «Про визнання нікчемними правочину», яким визнано нікчемним договір про розірвання договору іпотеки від 14.05.2014 р. та вжито заходів до звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9.

20.04.2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ім'я ТОВ «Комерційний центр «Афіто» складено повідомлення №1027-6-21 про нікчемність договору від 14.05.2014 р. з посиланням на ч.ч. 2-4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У зазначеному повідомленні позивач вказував, що іпотека зберігає свою силу, зважаючи на нікчемність договору від 14.05.2014 р., та вимагав від майнового поручителя негайного погашення заборгованості ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» за кредитним договором від 14.02.2014 р. № 811-140214, яка станом на 29.03.2015 р. становила 1989929,20 грн. - борг за кредитом, 357771,10 грн. - борг зі сплати процентів, 6000,00 грн. - борг зі сплати комісії, 257873,02 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 21.11.2014 р. по 29.03.2015 р., 36532,64 грн. - пеня за не своєчасну сплату процентів за період з 06.06.2014 р. по 29.03.2015 р., 386,25 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за період з 06.08.2014 р. по 18.01.2015 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що договір від 14.05.2014 р. про розірвання іпотечного договору є нікчемним в силу дії приписів ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній станом на 10.04.2014 р.), адже він спричинив погіршення фінансового стану банку.

На думку позивача, при укладенні договору від 14.05.2014 р. мало місце штучне виведення активу банку з-під заборон та обтяжень з метою уникнення незворотності відповідальності за кредитними зобов'язаннями; шахрайські дії, про наявність яких свідчить відсутність об'єктивних обставин та законних підстав для розірвання договору іпотеки; зловмисність намірів, про що свідчить відсутність у банка можливості звернути стягнення на предмет іпотеки за наявності реальної заборгованості за кредитним договором.

Крім того, позивач вважає, що розірвання договору іпотеки за наявності не припиненого основного зобов'язання, яке нею забезпечувалося, не відповідає законодавству, а також головним засадам цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування

Статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на 14.05.2014 р., яка підлягає застосуванню при вирішенні заявленого спору через неможливість зворотної дії закону), уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв:

1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій;

2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов;

3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів;

4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку;

5) договори (правочини) з пов'язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку;

6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.

Договори, зазначені в ч. 2 цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду судовий збір не сплачується.

Уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань.

У ч. 1 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що рішення, які приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

У липні 2015 року ТОВ «Комерційний центр «Афіто» оскаржило до суду накази уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.04.2015 р. № 73/1 та № 73/2 і повідомлення про нікчемність правочинів від 20.04.2015 р. № 1026-6-21 та № 1027-6-21.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2015 р. позовні вимоги було задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано накази уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку від 18.04.2015 р. № 73/1 та №73/2, а також повідомлення про нікчемність правочину від 20.04.2015 р. № 1026/6-21 і № 1027/6-21, зважаючи на відсутність в оскаржуваних документах посилання на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, що свідчить про необґрунтованість рішень суб'єкта владних повноважень та, відповідно, їх протиправність.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2015 р. залишено без змін, у зв'язку з чим, розглядаючи заявлений спір, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що наказ та повідомлення про нікчемність правочину від 14.05.2014 р. є скасованими, а договір про розірвання договору іпотеки - є чинним, що унеможливлює задоволення позовних вимог про звернення стягнення на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9, тобто, предмет іпотеки за договором іпотеки від 14.02.2014 № 1260-140214/І в рахунок погашення боргу ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» за кредитним договором № 811-140214.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами наявність шахрайських дій та зловмисних намірів у сторін договору про розірвання договору іпотеки від 14.05.2014 р.

Станом на 14.05.2014 р. майно, що становило предмет іпотеки належало відповідачу на праві власності, а тому не може вважатись активом банку, що унеможливлює застосування до договору про розірвання договору іпотеки п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Ухвалюючи наказ від 18.04.2015 р. та складаючи повідомлення від 20.04.2015 р., уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не дотримано 30-и денного строку, встановленого ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для перевірки правочинів банку, які спричинили або могли спричинити погіршення фінансового стану банку, адже тимчасова адміністрація була запроваджена ще 16.07.2014.

З матеріалів справи вбачається, що вид забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 14.02.2014 р. № 811-140214 щодо застави рухомого (транспортних засобів) та нерухомого майна (нежитлові будівлі) майнового поручителя позичальника було змінено на заставу грошових коштів іншого майнового поручителя - ОСОБА_4, що виключає підстави стверджувати про погіршення фінансового стану банку внаслідок розірвання договору іпотеки. При цьому, слід зазначити про наявність ще одного правочину щодо забезпечення виконання ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором - договору поруки від 14.02.2014 р., укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» з ОСОБА_8 (копія прийнятої до розгляду Печерським районним судом міста Києва позовної заяви банку про солідарне стягнення боргу з позичальника та ОСОБА_8 в матеріалах справи).

Посилання позивача на порушення ст. 203 ЦК України при укладенні договору від 14.05.2014 р. без одночасного припинення основного зобов'язання, забезпеченого заставою нерухомого майна (іпотекою), є необгрунтованими, оскільки законодавство, зокрема, Цивільний кодекс України, Закони України «Про заставу» та «Про іпотеку» не містять заборони на припинення правочинів про забезпечення виконання зобов'язань за взаємною згодою сторін або ж заборони застосування до таких правочинів загальних положень Цивільного кодексу України про зобов'язання, зокрема, про свободу договору, презумпцію правомірності правочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Зважаючи на розірвання договору іпотеки за взаємною згодою сторін, дія іпотечного договору припинилась.

Укладаючи договір від 14.05.2014 р., позивач не може вважатись таким, що відмовився від власних майнових вимог, оскільки станом на 14.05.2014 р. у ПАТ «Європейський газовий банк» існувало лише право на задоволення забезпечених іпотекою вимог на рахунок нерухомого майна іпотекодавця, а не майнові вимоги до нього. Так, згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

З розрахунку суми боргу позичальника за кредитним договором від 14.02.2014 р. № 811-140214, доданого до позовної заяви, вбачається, що станом на 14.05.2014 р. ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» не мало прострочених платежів перед позикодавцем за кредитом (строк повернення кредиту в сумі 2500000,00 грн. станом на 14.05.2014 р. не настав, адже датою настання такого строку є 20.11.2014 р.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом та комісії станом на 14.05.5014 р. була відсутня і виникла по процентам з червня 2014 року, по комісії - з липня 2014 року), у зв'язку з чим твердження позивача про відмову банку від власних майнових вимог не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів нікчемності правочину про розірвання договору іпотеки від 14.05.2014 р., у зв'язку з чим підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за рахунок нерухомого майна відповідача, та відповідно, для задоволення позовних вимог - відсутні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 11.04.2016 р. у справі №910/12304/15 залишити без змін.

Справу №910/12304/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець