ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 914/307/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Данко Л.С.,

суддів: Галушко Н.А.,

Орищин Г.В.,

при секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс", б/н від 14.04.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/1882/17 від 20.04.2017 р.),

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10 квітня 2017 року

у справі № 914/307/17 (суддя Синчук М.М.),

порушеній за позовом

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс", м. Пустомити,

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (Приватного підприємця) ОСОБА_2, м. Львів,

про стягнення заборгованості в розмірі 174175,23 грн.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: адвокат Дашинич О.Б. (п/к за договором про надання послуг адвоката від 04.05.2017 р.);

від відповідача: адвокат Білик П.Б. (п/к за договором доручення на представництво інтересів від 27.02.2017 р.).

Права та обов'язки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України представникам роз'яснені та зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів - не надходило.

За клопотаннями представників обох сторін по справі технічна фіксація судового процесу - не проводилася.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 року, справу № 914/307/17 Господарського суду Львівської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Орищин Г.В. та Галушко Н.А. (том ІІ, а. с. 2).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс" до провадження та розгляд скарги призначено на 10.05.2017 року (том ІІ, а. с. 4), про що сторони були належним чином повідомлені, рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (докази - оригінали повідомлень про вручення - знаходяться в матеріалах справи)(том ІІ, а. с. 5, 38).

В судове засідання, яке відбулося 10.05.2017 р., представник апелянта/позивача прибув, через канцелярію суду за вх. № ЛАГС 01-04/3063/17 від 05.05.2017 р. подав додаткові Пояснення (том ІІ, а. с. 13-16) та судову практику, представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях, апеляційну скаргу підтримав повністю, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області в справі № 914/307/17 від 10.04.2017 р. та передати справу для розгляду до господарського суду Львівської області.

Представник відповідача в дане удове засідання прибув, вимог ухвали суду від 24.04.2017 р. не виконав, надав усні пояснення по суті апеляційної скарги та пояснив, що додаткових пояснень до апеляційної скарги ще не отримував, просить надати йому можливість в порядку статті 22 ГПК України ознайомитися з матеріалами даної справи, надати заперечення на апеляційну скаргу, у зв'язку з чим просить розгляд справи відкласти.

Представники сторін подали суду спільне клопотання про продовження строків розгляду даного спору відповідно до ст. 69 ГПК України (том ІІ, а. с. 33).

З підстав зазначених в ухвалі суду від 10.05.2017 р. у справі № 914/307/17 продовжено строк розгляду спору на 15 днів та розгляд справи відкладено на 25.05.2015 р. в межах статті 69 ГПК України.

Представник відповідача 12.05.2017 р. ознайомився з матеріалами даної справи згідно поданого ним клопотання від 12.05.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-04/3195/17 від 12.05.2017 р.).

В судове засідання, яке відбулося 25.05.2017 р., представник апелянта/позивача прибув, за вх. № ЛАГС 01-04/3505/17 від 24.05.2017 р. подав клопотання про долучення до матеріалів справи листа-відповіді Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.05.2017 р. № 07/01-13/7479-17, апеляційну скаргу підтримав, надав усні пояснення, навів свої доводи і міркування з усіх питань, які виникали в ході розгляду скарги, аналогічні викладеному в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області в справі № 914/307/17 від 10.04.2017 р., якою зупинено провадження у даній справі на час проведення судової експертизи, як таку, що не відповідає нормам процесуального та матеріального права та передати справу для розгляду до Господарського суду Львівської області.

Представник відповідача прибув, через канцелярію суду подав Відзив на апеляційну скаргу від 23.05.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-04/3467/11 від 23.05.2017 р.) з додатками: копіями постанов ВГСУ, не заперечує проти долучення до матеріалів справи листа-відповіді Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.05.2017 р. № 07/01-13/7479-17, проти апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення, навів свої доводи і міркування з усіх питань, що виникали в ході розгляду апеляційної скарги, аналогічні викладеному у Відзиві на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10 квітня 2017 року у справі № 914/307/17 за позовом ТзОВ "Нова Сервіс" до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 10 квітня 2017 року у справі № 914/307/17 - без змін.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, забезпечили участь уповноважених представників у судовому засіданні, які надали усні та письмові пояснення та заперечення по сіті скарги, навели свої доводи і міркування з усіх питань, що виникали в ході судового засідання, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а подані сторонами документи долучити до матеріалів даної справи.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною другою статті 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду заслухала пояснення представників сторін по справі, розглянула матеріали апеляційної скарги, вивчила матеріали справи, наявні в ній докази, перевірила юридичну оцінку обставин справи, дослідила правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, прийшла до висновку, апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що апелянт/позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс" є юридичною особою, код ЄДРПОУ № 20785428, місцезнаходження юридичної особи: 81100, Львівська обл., Пустомитівський р-н, м. Пустомити, вул. Грушевського, 90, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 370517, Статутом Товариства із змінами та доповненнями внесеними до нього у встановленому законом порядку (том І, а.с. 15, 134-141).

Відповідач: ОСОБА_2 є Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою (Приватним підприємцем), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, індивідуальний номер ЄДРПОУ та податковий № НОМЕР_1, діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 427704.

До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин (ст. 51 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2017 р. позивач (ТзОВ "Нова Сервіс") звернувся (надіслав по-пошті)(том І, а. с. 49) до Господарського суду Львівської області з позовною заявою, яка поступила на адресу суду 16.02.2017 р. за вх. № 325, про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (Приватного підприємця) ОСОБА_2 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_2 та/або Фізична особа-підприємець ОСОБА_2) заборгованості у розмірі 174 175,23 грн, в т.ч. 169 007,79 грн - основного боргу, 4 667,37 грн пені та 500,07 грн - 3% річних, підстава: неналежне виконання умов договору купівлі-продажу № 11/01 від 11.01.2011 р. (том І, а. с. 6-10).

Позовні вимоги позивач вмотивовані тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 11/01 від 11.01.2011 р. позивачем поставив відповідачу товар на загальну суму 269 103,94 грн., відповідач за отриманий товар розрахувався частково в сумі 100 096,15 грн, залишилася неоплаченою сума 169 007,79 грн - основного боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також розраховану від суми боргу пеню і 3% річних за весь період прострочення.

Колегією суддів встановлено, що в процесі розгляду даної справи місцевим господарським судом, відповідачем подано ряд клопотань, зокрема, клопотання (вх. № 1007/17 від 06.03.17 р.) про призначення у справі судово-технічної експертизи документів (том І, а. с. 86-90) з питань зазначених у цьому клопотанні, проведення якої просив доручити Львівському НДЕКЦ МВС України (м. Львів, вул. Конюшинна (Збиральна), 24), а 06.04.2017 р. відповідачем за вх. № 1609/17 місцевому суду подано повторне клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи документів (том І, а. с. 224-233), проведення якої просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Місцевий господарський суд 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 у повному обсязі задовольнив клопотання відповідача від 06.04.2017 р. та 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 призначив судово-технічну експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (том І, а. с. 242-250) та поставив перед експертом наступні запитання: 1) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал Договору № 11/01 укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ "Нова Сервіс" датованого від 11 січня 2011 року? 2) Чи виконано підписи у графі "ПОКУПЕЦЬ" та "ПРОДАВЕЦЬ" в оригіналі Договору № 11/01 укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ "Нова Сервіс" датованого від 11 січня 2011 року в той час, яким датований даний документ? Якщо ні, яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "ПОКУПЕЦЬ" та "ПРОДАВЕЦЬ" в оригіналі Договору № 11/01 укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ "Нова Сервіс" датованого від 11 січня 2011 року? 3) Чи нанесені відтиски печаток на графі "ПОКУПЕЦЬ" та "ПРОДАВЕЦЬ" в оригіналі Договору № 11/01 укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ "Нова Сервіс" датованого від 11 січня 2011 року в той час, яким датований даний документ? Якщо ні, яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "ПОКУПЕЦЬ" та "ПРОДАВЕЦЬ" в оригіналі Договору № 11/01 укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ "Нова Сервіс" датованого від 11 січня 2011 року? 4) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 186 датованої від 18 січня 2011 року? 5) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 186 датованої від 18 січня 2011 року? 6) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 186 датованої від 18 січня 2011 року? 7) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 249 датованої від 21 січня 2011 року? 8) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 249 датованої від 21 січня 2011 року? 9) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 249 датованої від 21 січня 2011 року? 10) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 307 датованої від 24 січня 2011 року? 11) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 307 датованої від 24 січня 2011 року? 12) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 307 датованої від 24 січня 2011 року? 13) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 311 датованої від 25 січня 2011 року? 14) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 311 датованої від 25 січня 2011 року? 15) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 311 датованої від 25 січня 2011 року? 16) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 519 датованої від 29 березня 2011 року? 17) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 519 датованої від 29 березня 2011 року?

18) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 519 датованої від 29 березня 2011 року? 19) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 548 датованої від 01 квітня 2011 року? 20) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 548 датованої від 01 квітня 2011 року? 21) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 548 датованої від 01 квітня 2011 року? 22) Яка фактична дата (період часу) нанесення друкованого тексту на оригінал видаткової накладної № 684 датованої від 14 квітня 2011 року? 23) Яка фактична дата (період часу) виконання підписів у графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 684 датованої від 14 квітня 2011 року? 24) Яка фактична дата (період часу) нанесення відтисків печаток на графі "Відвантажив(ла)" та "Отримав(ла)" на оригіналі видаткової накладної № 684 датованої від 14 квітня 2011 року? (п.п. 1, 2 резолютивної частини ухвали). Витрати на проведення експертизи до вирішення спору по суті поклав на відповідача: Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (п.п. 3, 4, 5 резолютивної частини ухвали).

Крім того, місцевий господарський суд ухвалив, надіслати експерту оригінали наступних документів: - Договір № 11/01 укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ "Нова Сервіс" датований від 11 січня 2011 року; - Видаткову накладну № 186 датованої від 18 січня 2011 року; - Видаткову накладна № 249 датованої від 21 січня 2011 року; - Видаткову накладну № 307 датованої від 24 січня 2011 року; - Видаткову накладну № 311 датованої від 25 січня 2011 року; - Видаткову накладну № 519 датованої від 29 березня 2011 року; - Видаткова накладна № 548 датованої від 01 квітня 2011 року; - Видаткову накладну № 684 датованої від 14 квітня 2011 року» (п. 6 резолютивної частини ухвали); Зобов'язав сторони створити експерту необхідні умови для проведення експертизи, а також на вимогу експерта надавати усі необхідні документи, з метою забезпечення проведення експертом всіх необхідних дій (п. 7 резолютивної частини ухвали).

Місцевий суд, попередив експерта про кримінальну відповідальність (п. 8 резолютивної частини ухвали), зобов'язав судового експерта надіслати копію експертного висновку сторонам відповідно до вимог ч.1 ст.42 ГПК України, експертизу, провести у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, копії висновку направити сторонам у справі, відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України та після проведення судової експертизи матеріали справи повернути місцевому суду ( п.п. 9, 11, 12, 13 резолютивної частини ухвали).

Як вбачається з п. 13 резолютивної частини ухвали, місцевий господарський суд ухвалив «На час проведення судової експертизи провадження у справі №914/307/17 зупинити».

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 14,04.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/1882/17 від 20.04.2017 р.) (том ІІ, а.с. 6-9), просить її скасувати та передати справу до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду справи по суті.

Позивач (апелянт) апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що місцевий суд, погодившись в повному обсязі з підставами та обгрунтуваннями викладеними відповідачем у клопотанні про призначення судово-технічної експертизи, призначаючи таку експертизу, не дослідив фактичних обставин справи, що входять до предмета доказування, а також інших обставин, зокрема, банківських виписок, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, на підставі яких суд може встановити фактичні обставини та вирішити спір; не перевірив наявність боргу та правильність розрахунку за отриманий товар, оскільки відповідачем проведено часткову оплату за договором купівлі-продажу № 11/01 від 11.01.2011 р., яка проводилася відповідачем, частинами, протягом тривалого часу, які знаходяться в матеріалах справи, при цьому, як зазначає скаржник, відповідач не сумнівався в чинності зазначеного договору та у повноваженнях особи, яка цей договір підписала.

Апелянт стверджує, що визнання недійсним зазначеного договору не є предметом спору у даній справі, не звертався відповідач з такою вимогою у справі № 914/307/17 шляхом подання зустрічного позову, у березні 2017 р. відповідач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним договору № 11/01 від 11.01.2017 р. у іншій справі № 914/461/17 (копія ухвали долучена до матеріалів справи), відтак вважає, що дослідження підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору № 11/01 у даній справі є безпідставним та спробою затягування розгляду справи.

Скаржник зазначає, що місцевий суд, призначивши судову-технічну експертизу, призначив почеркознавчу експертизу підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору (п.п. 2 п. 2 резолютивної частини ухвали), однак не встановив з урахуванням законодавства та обставин справи потреби у проведенні почеркознавчої експертизи, при цьому місцевий суд не відібрав взірців підпису останнього та оригіналів документів за спірний період з особистим підписом ФОП ОСОБА_2, що суперечить пункту 2.3.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом МЮУ від 08.10.1998 р. № 53/5 (у редакції наказу М,У від 30.12.2004 р. № 144/5), так як експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення в нашому випадку почеркознавчої експертизи підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору.

Апелянт покликається на те, що місцевий суд, призначивши у даній справі судово-технічну експертизу (п. 1 резолютивної частини ухвали), не дослідив, не надав правової оцінки тим обставинам, що фактично має місце три різні експертизи: перша: почеркознавча експертиза (підпункт 2 п. 2 резолютивної частини ухвали) підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору та встановлення давності нанесення підпису; друга: технічна експертиза відтиску печаток на оригіналі договору та встановлення давності печатки на документах, при цьому суд не відібрав взірців відтиску печаток ТзОВ «Нова Сервіс» та оригіналів документів для порівняльного дослідження відтиску печатки за спірний період, і, не врахував, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, третя: встановлення давності друкованого тексту документів, при цьому місцевий суд, не надав дозволу на вирізання штрихів записів та підписів, знаків друкованого тексту у досліджуваних документах, а так як згідно з п. 2.3.2. Інструкції, експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, останнє призведе до подання експертом клопотань про надання додаткових матеріалів у справі (положення частини 4 статті 31 ГПК України), що розглядається, витребування матеріалів справи з експертної установи, поновлення провадження, розгляду клопотань експерта за участю сторін, тощо, тим самим прийняття рішення у справі відкладатиметься на невизначений строк.

Разом з тим, скаржник стверджує, що п. 7 резолютивної частини ухвали суперечить приписам постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2012 р. № 4, оскільки законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Скаржник вважає, що зупинивши провадженні у справі, за наведених у апеляційній скарзі та додаткових поясненнях до неї обставин, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи, просить ухвалу місцевого суду від 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 скасувати в частині зупинення провадження в справі як таку, що не відповідає нормам процесуального та матеріального права, недоведеності потреби у спеціальних знаннях з питань, з яких призначається судова експертиза, наявності інших доказів у справі на підставі яких суд може встановити фактичні обставини та вирішити спір та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду заслухала пояснення представників сторін, оглянула та дослідила докази, встановила фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору у даній справі в їх сукупності, приходить до висновку, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс" задовольнити, виходячи з наступного.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (абзац 2, п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.02.2012 року №4).

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно з ч.5 ст.42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Тобто, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості.

Наявні у справі письмові докази, а саме оригінал договору, видаткові накладні на отримання товару, документи про оплату (банківські виписки) товару за даним договором на суму 100096,15 грн, свідчать про визнання відповідачем факту цивільних правовідносин між ним та позивачем, що виникли на підставі договору № 11/01 від 11 січня 2011 року.

Виконання сторонами договірних зобов'язань зумовлює можливість застосування до спірних правовідносин ст. 241 ЦК України, згідно з якою правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідач, провівши часткову оплату за отриманий товар (докази знаходяться в матеріалах даної справи), тим самим, підтвердив факт визнання ним умов спірного договору, його чинність.

Отже, призначення експертизи на предмет дійсності договору (підпункти 1 - 3 пункту 2 ухвали) суперечить предмету спору, з огляду на положення ст.204 ЦК України, згідно якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем зустрічний позов про визнання недійсним договору №11/01 від 11 січня 2011 року, в даній справі не подавався, а підстави призначення судової експертизи за цим договором в ухвалі суду, яка є предметом оскарження, жодним чином не обгрунтовані.

Порушення місцевим господарським судом 10.03.2017 року іншої справи № 914/461/17 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ТзОВ "Нова Сервіс" про визнання недійсним договору № 11/01 від 11.01.2011 р. не може слугувати підставою для проведення експертизи цього договору у даній справі (п.п. 1 - 3 пункту 2 ухвали, яка оскаржується).

Ухвалою місцевого суду від 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 розгляд даної справи до розгляду іншої справи № 914/461/17 про визнання договору недійсним - не зупинявся (том І, а. с. 242-250), такі докази у даній справі відсутні.

Тому, наявні в матеріалах справи докази, які доводять факт існування та виконання господарських договірних правовідносин між позивачем і відповідачем можуть замінити висновок експерта.

При винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не вмотивував належним чином необхідності проведення у справі судової експертизи за наявності інших наданих сторонами письмових доказів, які мають значення для розгляду даної справи та прийняття обгрунтованого рішення у справі.

Колегією суддів встановлено, що місцевий суд, призначивши судову-технічну експертизу (п. 1 резолютивної частини ухвали), в т.ч. призначив почеркознавчу експертизу підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору (п.п. 2 п. 2 резолютивної частини ухвали), однак не встановив з урахуванням законодавства та обставин справи потреби у проведенні цієї почеркознавчої експертизи, при цьому місцевий суд не відібрав взірців підпису останнього та оригіналів документів за спірний період з особистим підписом ФОП ОСОБА_2, що суперечить пункту 2.3.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом МЮУ від 08.10.1998 р. № 53/5 (у редакції наказу М,У від 30.12.2004 р. № 144/5), так як експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення в нашому випадку почеркознавчої експертизи підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору.

Колегією суддів також встановлено та випливає з матеріалів справи, що призначивши у даній справі судово-технічну експертизу (п. 1 резолютивної частини ухвали) місцевий суд не надав правової оцінки обставинам, що фактично мають місце три, фактично, різні експертизи: 1-а: почеркознавча експертиза (підпункт 2 п. 2 резолютивної частини ухвали) підпису ФОП ОСОБА_2 на оригіналі договору та встановлення давності нанесення підпису; 2-а: технічна експертиза відтиску печаток на оригіналі договору та встановлення давності печатки на документах, при цьому суд не відібрав взірців відтиску печаток ТзОВ «Нова Сервіс» та достатньої кількості оригіналів документів для порівняльного дослідження відтиску печатки на документах, які є об'єктом дослідження, за спірні періоди, та, не врахував, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості; 3-я: встановлення давності друкованого тексту документів, при цьому місцевий суд, не надав дозволу, в матеріалах справи відсутній дозвіл суду на вирізання штрихів записів та підписів, знаків друкованого тексту у досліджуваних оригіналах документів.

Відповідно до п. 2.3.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 р. № 144/5), експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, останнє призведе до подання експертом клопотань про надання додаткових матеріалів у справі (положення частини 4 статті 31 ГПК України), що розглядається, витребування матеріалів справи з експертної установи, поновлення провадження, розгляду клопотань експерта за участю сторін, тощо, тим самим прийняття рішення у справі відкладатиметься на невизначений строк.

Разом з тим, п. 7 резолютивної частини ухвали, якою місцевий суд зобов'язав сторін ... на вимогу експерта надавати усі необхідні документи, з метою забезпечення проведення експертом всіх необхідних дій є таким, що не відповідає приписам постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», оскільки законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання. Після розгляду клопотання провадження у справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребувалися судом, надсилаються до експертної установи. У разі повернення експертною установою (експертом) матеріалів справи господарського суду з передбачених чинним законодавством підстав суд поновлює провадження у справі для вирішення питань, пов'язаних з усуненням причин, які потягли за собою таке повернення.

Згідно зі статтями 33, 36, 37 та 38 ГПК господарський суд, призначаючи судову експертизу, вправі витребувати від учасників судового процесу, а в разі необхідності - інших підприємств, установ, організацій, державних та інших органів чи їх посадових осіб (пункт 4 статті 65 ГПК) зразки почерків, підписів, відбитків печаток, друкованих документів тощо і надати їх експерту для дослідження. Відповідне витребування і дослідження судом зазначених зразків, документів тощо повинно, як правило, передувати винесенню ухвали про призначення судової експертизи та про зупинення у зв'язку з цим провадження у справі.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. за № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім загальних відомостей, передбачених частиною 2 статті 86 ГПК для всіх ухвал, зазначаються, зокрема:

- обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи;

- підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи;

- організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи;

- перелік питань, що потребують роз'яснення;

- мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи;

- об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження;

- обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною 1 статті 42 ГПК;

- сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи;

- попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 КК України.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики. Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Визначення обсягу необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів і перевірка (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, здійснюється судом, за необхідності - за участю представників сторін у справі. Якщо вирішення цих питань викликає утруднення, суд може залучити відповідного спеціаліста.

Згідно з пунктом 2.3.2 Інструкції експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно. У господарському судочинстві до таких матеріалів відносяться речові та письмові докази. Отже, судового експерта не наділено повноваженнями для пошуку та витребування речових або письмових доказів. Винятком є випадки, коли у процесі дослідження наданого у встановленому порядку для проведення експертизи об'єкта експерт виявляє інші об'єкти, стосовно яких йому не були поставлені питання або дослідження яких відноситься до компетенції експертів іншої спеціальності (спеціальностей): у такому випадку експерт вправі зафіксувати ці об'єкти, відокремити їх від основного об'єкта (якщо це не пов'язано з пошкодженням або знищенням об'єкта), описати їх у висновку та приєднати їх до матеріалів експертизи.

У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини 4 статті 31 ГПК вправі просити суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини 2 статті 79 ГПК, господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною 5 цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Тобто, якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга не може бути розглянута апеляційним чи касаційним господарським судом.

Натомість, якщо апеляційна чи касаційна скарга стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення. Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута лише в частині зупинення провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

При цьому, на думку колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду, зупинення провадження у даній справі за відсутності достатніх підстав, передбачених ст. 79 ГПК України, порушує розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу є порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права сторони на ефективний засіб юридичного захисту своїх прав в національному органі.

Із сукупності наведених вище норм вбачається, що зупинення провадження у даній справі у зв'язку з призначенням господарським судом судово-технічної експертизи є правом суду, а не його обов'язком. При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування або наявні у справі докази є суперечливими. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після грунтовного вивчення судом обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Ухвала місцевого суду від 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 вищенаведеним вимогам - не відповідає.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 12 постанови від 23.03.2012 № 4 зауважив про необхідність врахування того, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Водночас при оцінці правомірності зупинення провадженні у справі дослідженню підлягає і факт обгрунтованості підстав такого зупинення.

Отже, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу господарського суду Львівської області від 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17, суд апеляційної інстанції встановив відсутність належного обгрунтування зупинення провадження у справі з зазначених вище у цій постанові підстав, встановив порушення місцевим судом положень чинного законодавства, зокрема, п. 2.3.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 р. № 144/5, про що теж зазначено вище у цій постанові, і міжнародних договорів, зокрема, щодо розгляду справи упродовж розумного строку.

За наведених вище обставин, твердження представника відповідача про те, що предметом судово-технічної експертизи у даній справі є час яким датовані спірні видаткові накладні, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки такі спростовуються, зокрема, п.п. 1-24 пункту 2 ухвали суду, яка оскаржується.

Покликання відповідача у Відзиві на апеляційну скаргу на обставини, зокрема, аналіз суми поставки за всіма видатковими накладними, в т.ч. з урахуванням видаткових накладних, які оспорюються: № 186 від 18 січня 2011 року, № 249 від 21 січня 2011 року; № 307 від 24 січня 2011 року; № 311 від 25 січня 2011 року; № 519 від 29 березня 2011 року; № 548 від 01 квітня 2011 року; № 684 від 14 квітня 2011 року за спірний період із деклараціями з податку на додану вартість, за спірний період, розшифровку податкових зобов'язань та кредиту в розрізі контрагентів за період діяльності з 2011 р. по липень 2013 р. позивача, та співставляння даних зібраних судом в процесі розгляду справи з даними наведеними відповідачем у таблиці Відзиву, ухвала від 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 - не містить, та, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції у встановленому законом порядку ще не досліджувалися, на думку колегії суддів, така порівняльна оцінка /аналіз/ та дослідження документів, поетапно, за весь спірний період, можлива лише в процесі розгляду справи по-суті судом першої інстанції, за наслідками проведення якого, суд приходить до певних висновків, які підтверджують та/або спростовують ті чи інші твердження/заперечення сторін по справі, тощо, таких висновків суду першої інстанції у даній справі ще не має, що підтверджується мотивувальною частиною ухвали від 10.04.2017 р., про необхідність проведення вищезазначеної експертизи місцевий господарський суд визначився лише за наслідками викладеного у клопотаннях відповідача про призначення судово-технічної експертизи без порівняльного аналізу /оцінки/ в цій частині доказів наданих як відповідачем, так і позивачем за спірний період в їх сукупності, відтак суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного оскарження ухвали про зупинення провадження, не вправі досліджувати та встановлювати факти та обставини, які ще не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що обставини справи на які покликається відповідач у Відзиві на апеляційну скаргу, дослідження та оцінка яких не знайшли свого відображення в ухвалі суду від 10.04.2017 р., додатково, підкреслює передчасність призначення місцевим судом експертизи та зупинення провадження у справі.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на все викладене, приписи ст. 129 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо здійснення правосуддя на засадах законності та верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, дослідивши обставини, що мають значення для вирішення спору по суті в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 10.04.2017 р. у справі № 914/307/17 не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 43, 86 ГПК України, а безпідставне призначення судової експертизи має наслідком зупинення провадження у справі, яке спричиняє затягування розгляду справи та порушує статтю 6 Конвенції щодо права на розгляд впродовж розумного строку, у зв'язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду Львівської області.

Щодо розподілу судових витрат пов'язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 10.04.2017 р. по справі № 914/307/17 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.4.8 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.13 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (зі змінами та доповненнями), якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Таким чином, розподіл сум судового збору, які підлягали сплаті під час подання апеляційної скарги належить розподілити місцевому господарському суду за результатами розгляду спору відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Сервіс" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 10 квітня 2017 року у справі № 914/307/17 скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду Львівської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин

25.05.2017 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 30.05.2017 р.