ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 922/1104/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І. В., суддя Фоміна В. О.

за участю секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №443 від09.02.2017),

першого відповідача - ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 18.04.2017),

другого відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу першого відповідача (вх. №1365 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.04.2017 у справі № 922/1104/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Ізюм, Харківська область,

до 1) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Буча, Київська область,

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Ізюм, Харківська область,

про стягнення 415462,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.04.2017 (суддя Хотенець П.В.) заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено повністю.

Ухвалено з метою забезпечення позову:

- накласти арешт в межах суми позову на належне першому відповідачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: квартиру № 41 загальною площею 43,4 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); квартиру № 42 загальною площею 40,7 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

- заборонити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна, а саме: квартири № 41 загальною площею 43,4 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); квартири № 42 загальною площею 40,7 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Ухвалено, що стягувачем за даною ухвалою є Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, боржником - Фізична особа - підприємець ОСОБА_4.

Перший відповідач з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю.

Скарга обґрунтована тим, що вартість арештованого нерухомого майна, яке належить першому відповідачу, майже у шість разів більша за розмір пред'явлених позивачем вимог. Крім того, з податкових декларацій першого відповідача вбачається, що сукупний дохід отриманий першим відповідачем тільки в статусі підприємця за 2016 та 1 квартал 2017 становить 973189,30 грн.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№5478 від 25.05.2017) проти апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник другого відповідача у судове засідання не з'явився, про причини не з'явлення суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи ухвалою суду від 11.05.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта та позивача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

03.04.2017 до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_3 до 1) ФОП ОСОБА_4, 2) ФОП ОСОБА_5 про розірвання укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 договору підряду, за яким ФОП ОСОБА_4 зобов'язався розробити та забезпечити впровадження у діяльність ФОП ОСОБА_3 комплексного програмного продукту - системи обліку господарської (торгової) діяльності позивача на базі платформи "1С:Підприємство"; стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_3 415 462 грн на повернення авансу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2017 порушено провадження у даній справі.

04.07.2017 до суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№11254), в якій позивач просив: накласти арешт в межах суми позову на належне першому відповідачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: квартиру № 41 загальною площею 43,4 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); квартиру № 42 загальною площею 40,7 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); заборонити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна, а саме: квартири № 41 загальною площею 43,4 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); квартири № 42 загальною площею 40,7 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

05.04.2017 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст.67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.2 постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про забезпечення позову (вх.№11264 від 04.04.2017), за результатами розгляду якої була прийнята оскаржувана ухвала, була прийнята на наступний день після порушення провадження у справі -05.04.2017. Тобто, на момент прийняття ухвали про забезпечення позову, матеріали справи містили лише саму заяву з відповідними додатками, позовну заяву з додатками та документи, які є необхідними для прийняття позовної заяви до розгляду в порядку ст.57 ГПК України.

Позивач, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, посилався на те, що на момент подання цієї заяви першим відповідачем вчиняються дії спрямовані на ухилення від виконання зобов'язань за договором підряду, адже жодна робота за договором з жовтня 2016 року не виконується й жодні кошти, сплачені за виконання такої роботи, позивачу першим відповідачем не повертаються.

Як вбачається з наданих документів в обґрунтування наведеної заяви, позивачем не надано жодного документа на підтвердження існування ризику невиконання рішення або підтвердження того, що перший відповідач намагається реалізувати майно, зазначене в заяві.

Колегія суддів зазначає, що повинна бути врахована адекватність заходу до забезпечення позову, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить позивач, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовом, зокрема, просив стягнути з першого відповідача 415462,00 грн на повернення авансу, тоді як арешт накладено не на грошові кошти, а на нерухоме майно, а саме дві квартири: квартиру № 41 загальною площею 43,4 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1 та квартиру № 42 загальною площею 40,7 кв.м, у житловому будинку АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів зазначає, що подана позивачем заява, за своїм змістом, зводиться лише до припущень щодо неможливості чи утруднення в майбутньому виконання судового рішення та не містить будь-якого обґрунтування та надання належних та допустимих доказів саме імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, як свідчать матеріали справи, вищенаведені квартири віднесені до житлового фонду та належать ОСОБА_4 саме як фізичній особі, а не як фізичній особі-підприємцю, що підтверджується звітами про оцінку майна, технічними паспортами та інформаційними довідками з ЄДР.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання позивача на обставини визначені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що перший відповідач не має на меті здійснювати виконання укладеного з позивачем договору та те, що у даній справі вже наявне рішення, яким позов задоволено частково, з огляду на те, що предметом оскарження є саме ухвала господарського суду про забезпечення позову, і апеляційний суд приймає до уваги лише ті документи, які були наявні в матеріалах справи станом на час прийняття оскаржуваної ухвали та були враховані судом при вжитті заходів до забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, заходи забезпечення позову, вжиті місцевим господарським судом, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника.

Колегія суддів вважає, що заявником - ФОП ОСОБА_3 в наданій заяві (вх.№11254 від 04.07.2017) не обгрунтовано належним чином та не доведено належними та допустимими доказами необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зазначених в клопотанні, в зв'язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в заяві ФОП ОСОБА_3 (вх.№11254 від 04.07.2017) про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв'язку з чим ухвала Господарського суду Харківської області від 05.04.2017 у справі № 922/1104/17 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п.4 ч.1 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.04.2017 у справі № 922/1104/17 скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№11254 від 04.07.2017) відмовити.

Повний текст постанови складено 30.05.2017

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Фоміна В. О.