Р І Ш Е Н Н Я

07 червня 2017 року Справа № 913/380/17

Провадження №1/913/380/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Український папір, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 73794 грн. 42 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Медуниця Р.І.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 03.01.2017 № 15;

від відповідача не прибув;

Суть спору: про стягнення боргу в сумі 69632 грн. 04 коп., який утворився при розрахунках за договором поставки від 23.09.2015 № АМК-933-2015-пст, 3401 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 761 грн. 18 коп. 3% річних (з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, 23.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю Український папір, м. Київ (позивачем) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк (відповідачем) було укладено договір поставки № АМК-933-2015-пст, за умовами якого постачальник (позивач) прийняв зобовязання передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець (відповідач) мав прийняти його та оплатити на умовах викладених в договорі. Асортимент, кількість та ціна товару зазначені в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є його невідємною частиною (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 договору ціна товару за одиницю та по позиціях, а також порядок та умови оплати за поставлений товар зазначається в специфікаціях до договору, оформлених у вигляді додатків до нього, які є невідємною частиною.

Так, 26.09.2016 сторонами підписана специфікація № 10 до договору № АМК-933-2015-пст від 23.09.2015 на поставку паперу ксероксного (арк. справи 29) .

За умовами п. 3 вказаної специфікації сторони домовились, що оплата продукції (товару) проводиться відповідачем на підставі рахунку позивача на наступних умовах - 100% оплата по факту поставки продукції з відстрочкою платежу 14 календарних днів.

Як свідчить зміст позову, спір між сторонами виник у звязку з тим, що на порушення вказаних вище умов специфікації до договору відповідачем не було у відповідний строк сплачено борг за товар, одержаний за видатковою накладною № К-08921 від 21.12.2016 на суму 69632 грн. 04 коп.

Крім цього, до стягнення заявлені додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України - 761 грн. 18 коп. 3% річних (за період з 05.01.2017 по 17.05.2017) та 3401 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань (за період з січня.2017 року по травень.2017).

Відповідач у відзиві за листом від 06.0762017 № 026-24/2 підтвердив існування заборгованості, заявленої до стягнення позивачем, втім не погодився з нарахуванням позивачем втрат від інфляції з посиланням на постанову пленуму ВГС України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань.

Також відповідачем на електронну адресу суду подано клопотання за листом від 06.06.2017 № 026-24/3 про відстрочку виконання рішення.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та його не повне задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин поставки здійснюється § 3 глави 54 ЦК України. Зокрема, ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Як було встановлено при розгляді справи, отримання відповідачем товару підтверджено належним чином підписом особи, відповідальної за довіреністю від 13.12.2016 СН № 944, яку видано ПАТ Алчевський металургійний комбінат на імя ОСОБА_3

Втім, оплату товару, поставленого позивачем відповідачу за видатковою накладною № К-08921 від 21.12.2016 на суму 69632 грн. 04 коп., не було проведено у встановлений строк, тому утворилась заборгованість на вказану суму та позивач звернувся до суду.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання по сплаті боргу за отриманий товар за видатковою накладною № К-08921 від 21.12.2016, тому суд встановлює факт прострочення його сплати на суму 69632 грн. 04 коп., що дає підстави для застосування відповідальності за прострочення оплати товару, встановленої законом та договором.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, до стягнення заявлені 761 грн. 18 коп. 3 % річних за період з 05.01.2017 по 17.05.2017 та 3401 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань за період з січня 2017 року по травень 2017 року.

Виходячи з умов договору та ст. 692 ЦК України період в 14 календарних днів для оплати товару закінчується 04.01.2017, втім позивач визначив прострочення з 05.01.2017, що є його правом.

За таких обставин складений позивачем розрахунок цих додаткових вимог відповідає загальним вимогам, які ставляться до порядку проведення розрахунків 3% річних, тому задовольняються судом повністю на суму 761 грн. 18 коп. (69632,04 х 3% х 133 (з 05.01.2017 по 17.05.2017) : 365).

Позивач у розрахунку інфляційних нарахувань зазначає період з 05.01.2017 по 17.05.2017, тоді як відповідно до п. 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць, тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань.

Тому за належним розрахунком, втрати від інфляції за прострочення сплати боргу за видатковою накладною № К-08921 від 21.12.2016 на суму 69632 грн. 04 коп. складають: 69632,04 х 1,010 х 1,018 х 1,009 69632,04 = 2606 грн. 58 коп.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на суми 69632 грн. 04 коп. боргу, 2606 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 761 грн. 18 коп. 3% річних з віднесенням на відповідача судового збору у сумі 1582 грн. 77 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України.

У задоволенні решти додаткових вимог відмовити.

Клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення до 31.07.2017 судом відхиляється, оскільки загальна сума стягнення є невеликою з огляду на звичайні господарські операції товариства та з наведеного відповідачем обґрунтування клопотання незрозуміло, чому саме у серпні 2017 року фінансова ситуація покращиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, б. 20А, ідент. код 05441447 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Український папір, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б, ідент. код 2539411 - 69632 грн. 04 коп. боргу, 2606 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 761 грн. 18 коп. 3% річних та 1582 грн. 77 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти додаткових вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.06.2017.

Суддя Н.М.Зюбанова