ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 922/2315/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя

Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І. В.

за участю секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участю представників:

прокуратури Харківської області - Ткаченко К.О. (посвідчення №03649 від 12.11.2015),

Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Свиридової Н.О. (довіреність №103 від 29.12.2016),

ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" - Тамазликаря Л.Й. (довіреність №12 від 20.03.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (вх. №1311 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.03.2017 у справі №922/2315/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія", м.Київ,

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", с.Бірки, Харківська область,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2017 (суддя Усатий В.О.) задоволено заяву Інституту овочівництва і баштанництва НААН України (вх. № 10016 від 24.03.2017). Скасовано заходи забезпечення, які вжиті ухвалою суду від 28.12.2016.

ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Скарга обґрунтована тим, що боржник є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур. Для здійснення своєї господарської діяльності боржник має у постійному користуванні земельні ділянки і саме вони є основним активом боржника, за рахунок якого, виростивши врожай сільськогосподарської продукції, боржник може погасити кредиторську заборгованість і відповідно, зможе відновити свою платоспроможність.

10.05.2017 до суду від прокуратури Харківської області надійшла заява в порядку ст.29 ГПК України (вх.№4759), в якій прокуратура повідомила, що з метою захисту інтересів органу державної влади в особі Національної академії аграрних наук України, відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", ст.29 ГПК України, прокуратурою області здійснюється вступ у справу №922/2315/16.

10.05.2017 до суду від Інституту овочівництва і баштанництва НААН України надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №4768), в якому кредитор проти апеляційної скарги заперечував, посилаючись, зокрема, на те, що ДП ДГ "Борки" ІОБ НААН не є власником земельної ділянки загальною площею 1204,6 га, що розташована на території Бірковської сільської ради Зміївського району Харківської області, та відповідно встановлення будь-яких обмежень щодо неї є безпідставним. Просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

24.05.2017 до суду від ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" надійшли пояснення щодо вступу у справу прокурора (вх.№5404), в яких апелянт проти вступ у справу прокуратури заперечує, посилаючись на відсутність підстав для задоволення заяви прокуратури.

25.05.2017 до суду від Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5455), в якому територіальне управління проти апеляційної скарги заперечувало. Вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Щодо вступу у справу прокуратури вважає за можливе допустити прокуратуру Харківської області у дану справу.

Колегія суддів, розглянувши заяву прокуратури Харківської області в порядку ст.29 ГПК України (вх.№4759) щодо вступ у справу №922/2315/16 вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до абз.1, 2 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз.1, 2 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до п.90 Статуту Національної академії аграрних наук України, який є загальнодоступним, НААН, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу, забезпечує реалізацію прав держави як власника таких об'єктів, ефективно їх використовує та розпоряджається у межах, визначених законодавством. Власником створених об'єктів права інтелектуальної власності є НААН та підпорядковані їй наукові установи.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» майновий комплекс Національної академії наук України та майновий комплекс національних галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансах Національної академії наук України та на балансах відповідних національних галузевих академій наук і організацій, віднесених до відання Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, і які закріплені державою за Національною академією наук України та за національними галузевими академіями наук в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» Національні галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об'єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.

Враховуючи те, що Національна академія аграрних наук України є органом управління боржника- Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", що підтверджується матеріалами справи, яка не належним чином здійснює представництво інтересів держави в цьому судовому провадженні, колегія суддів вважає за можливе допустити прокуратуру Харківської області для представництва НААН як установи уповноваженою державою здійснювати владні функції, а саме управляти об'єктами державної власності, як суб'єкта владних повноважень.

На виконання положень ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратурою до матеріалів справи надано докази направлення НААН України повідомлення про представництво її інтересів.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Прокурор у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та учасників провадження у справі, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Ухвалою суду від 03.08.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" в розмірі 6 086 635,33 грн основного боргу, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

28.12.2016 до суду від арбітражного керуючого Татищева О.Є. надійшло клопотання (вх.№44604), в якому розпорядник майна просив заборонити: Національній академії аграрних наук України, Інституту овочівництва і баштанництва НААН, Державному підприємству "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", Головному Управлінню Держгеокадастру у Харківській області, Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі у Харківській області, Державним реєстраторам, що мають право на перереєстрацію права користування земельними ділянками: вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно стосовно оформлення, технічної інвентаризації, передачі, реєстрації та перереєстрації права землекористування земельних ділянок загальною площею 1204,6 га ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", направлені на виконання Постанови Національної академії аграрних наук України (протокол № 8 від 25.05.2016) щодо передачі із землекористування ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" земельних ділянок загальною площею 1204,6 га Інституту овочівництва і баштанництва НААН, які розташовані на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, та є у користуванні відповідно до акту на право постійного користування на землю серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 у ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", а також приймати будь-які рішення (розпорядчі акти) щодо земельних ділянок наданих у постійне користування Державному підприємству "Дослідне господарство "Борки" ІОБ НААН".

Ухвалою суду від 28.12.2016 клопотання розпорядника майна (вх. № 44604 від 28.12.2016) задоволено.

24.03.2017 до суду від Інституту овочівництва і баштанництва НААН України надійшла заява (вх. № 10016), в якій заявник просив скасувати заходи, вжиті ухвалою суду від 28.12.2016.

24.03.2017 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1, 3 ст.18 Закону про банкрутство господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст.68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

В обґрунтування своєї заяви, Інститут овочівництва і баштанництва НААН України посилався на те, що Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" є постійним землекористувачем земельної ділянки на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 року. Враховуючи наведене судом можуть бути застосовані обмеження щодо розпорядження лише тим майном, яке перебуває у власності ДП ДГ «Борки» ЮБ НААН. В даному випадку боржник не є власником земельної ділянки загальною площею 1204,6 га, що розташована на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. Приймаючи Постанову (протокол №6 від 25.06.2016), Президія академії аграрних наук України здійснила передбачені законодавством заходи саме з метою недопущення неправомірного та неефективного використання земель ДП ДГ «Борки» ЮБ НААН, а також недопущення їх відчуження з державної власності у зв'язку із можливістю банкрутства підприємства.

Крім цього, як зазначає заявник, Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" не має матеріальної бази для здійснення обробки земель, не має обігових коштів для придбання посівного матеріалу та здійснення посівів, оскільки знаходиться у процедурі банкрутства. Наявність означених вище обставин вже призвело до матеріальних збитків держави Україна, у зв'язку із нездійсненням Державним підприємством "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" комплексу осінньо-польових робіт, та у разі продовження існування такої ситуації неодмінно призведе до збільшення таких матеріальних збитків. Інститут овочівництва і баштанництва НААН має усі необхідні потужності для здійснення усього комплексу робіт з обробки земель, має багаторічний досвід вирощування різноманітних культур та має висококваліфікований персонал. У зв'язку із наведеним затримка реалізації Постанови Президії академії аграрних наук України щодо передачі частини земель Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН призводить до зниження родючості грунтів, втраті врожаю, і як наслідок цього, недоотримання прибутку та невиконання фінансового плану. Більш того, нездійснення у даний час необхідного комплекс робіт з обробки земель, у майбутньому неодмінно призведе до значних матеріальних витрат направлених на відновлення належною стану земель, такі витрати не є продуктивними та вони не передбачені фінансовим планом Інституту овочівництва і баштанництва НААН.

Як було наведено раніше, ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2016 було задоволено клопотання ліквідатора (вх.№44604 від 28.12.2016) та вжиті відповідні заходи шляхом заборони відповідним особам, що мають право на перереєстрацію права користування земельними ділянками, вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно стосовно оформлення, технічної інвентаризації, передачі, реєстрації та перереєстрації права землекористування земельних ділянок загальною площею 1204,6 га ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", направлені на виконання Постанови Національної академії аграрних наук України (протокол № 8 від 25.05.2016 року) щодо передачі із землекористування ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" земельних ділянок загальною площею 1204,6 га Інституту овочівництва і баштанництва НААН, з посиланням на положення ст.ст.16, 18 Закону про банкрутство та ст.65, 66, 67 ГПК України.

При прийнятті ухвали від 28.12.2016 місцевий господарський суд зазначив про недотримання порядку, визначеного ст.144 Земельного кодексу України, припинення права користування земельними ділянками при прийнятті Президією НААН України даної постанови, право НААН України виключно надавати згоду на вилучення земельних ділянок та не наділення її повноваженнями щодо прийняття рішень про надання в користування земельних ділянок, їх вилучення або припинення права користування ними.

Також, послався на те, що враховуючи скрутний фінансовий стан державного підприємства та значну кредиторську заборгованість, встановлено, що ведення господарської діяльності ДП "Дослідне господарство "Борки" ІОБ НААН" на зазначених земельних ділянках сільськогосподарського призначення є основним джерелом отримання прибутку, а отже єдиною можливістю відновлення його платоспроможності та погашення кредиторської заборгованості. Тому, реалізація вищезазначеної постанови Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016, значно погіршить скрутний стан підприємства, що призведе до неможливості погашення кредиторської заборгованості.

З урахуванням наведеного, суд прийнявши до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам кредиторів, задовольнив клопотання розпорядника майна (вх. № 44604 від 28.12.2016).

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 24.03.2017, якою було задоволено заяву Інституту овочівництва і баштанництва НААН України (вх. № 10016 від 24.03.2017) та скасовано заходи забезпечення, вжиті ухвалою суду від 28.12.2016, суд послався на наявність Постанови Президії Національної академії аграрних наук України (протокол №8 від 25.05.2016 року) про передачу землі із землекористування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва НААН" в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН, не врахувавши, що саме ці обставини і були підставою для вжиття відповідних заходів ухвалою суду від 28.12.2016 та не навів жодних доказів на їх спростування.

Посилання місцевого господарського суду при прийнятті оскаржуваної ухвали на те, що затримка реалізації Постанови Президії академії аграрних наук України щодо передачі частини земель ДП ДГ "Борки" ІОБ НААН в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН призводить до зниження родючості грунтів, втраті врожаю і як наслідок цього недоотримання прибутку та невиконання фінансового плану, не приймається до уваги колегією суддів з огляду на те, що в матеріалах справи наявна копія договору №37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, укладеного між боржником та ТОВ «Агротрадиція», згідно з яким предметом договору є взаємні зобов'язання сторін щодо організації та виконання робіт із посіву, вирощуванню та збирання сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості (а.с. 169-171 т.1). В той час, як Інститутом овочівництва і баштанництва НААН не доведено оставин наявності відповідних потужностей для здійснення усього комплексу робіт з обробки земель.

Відповідно до ч.1 п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі від 24.03.2017, не навів та не обґрунтував належним чином зміни обставин або певних причин, які відпали та були підставою для вжиття відповідних заходів до забезпечення позову та забезпечення вимог кредиторів, в зв'язку з чим ухвала Господарського суду від 24.03.2017 підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви Інституту овочівництва і баштанництва НААН України (вх. № 10016 від 24.03.2017) слід відмовити.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є такою, що підлягає задоволенню, тому ухвала Господарського суду Харківської області від 24.03.2017 у справі №922/2315/16 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п.4 ч.1 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.03.2017 у справі №922/2315/16 скасувати.

У задоволенні заяви Інституту овочівництва і баштанництва НААН України (вх. № 10016 від 24.03.2017) відмовити.

Повний текст постанови складено 30.05.2017

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.