КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Справа№ 910/2751/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.;

за участю представників сторін:

від позивача: Стражник Т.В. - представник за довіреністю № б/н від 09.02.2017;

від відповідача: Власов Є.А. - представник за довіреністю № б/н від 10.02.2017;

розглянувши апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017

у справі № 910/2751/17 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Альянс Груп"

про визнання самочинним будівництвом,

ВСТАНОВИВ:

Гаражно-будівельний кооператив "Либідь-2" (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Альянс Груп" (надалі - відповідач) про визнання самочинним будівництвом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 (дата підписання рішення - 12.04.2017) в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Гаражно-будівельний кооператив "Либідь-2" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при розгляді справи в суді першої інстанції судом не було враховано, зокрема, ті обставини, що рішенням Київради №12/733 від 03.02.2000 кооперативу надана земельна ділянка по вул. Академіка Писаржевського, буд. 8, кадастровий номер земельної ділянки: 8 000 000 000:82:415:0154, (державний акт 1-КВ №007366 від 09.02.2000 на право постійного користування цією ділянкою). Поруч із земельною ділянкою, на якій знаходиться ГБК «Либідь-2», межує земельна ділянка із кадастровим номером: 8 000 000 000:82:415:0093, на якій із 2015 року по сьогоднішній день проводяться роботи із будівництва житлових будинків. За наявною у позивача інформацією дані житлові будинки будуються компанією ТОВ «Строй Альянс Груп». Так, за твердженнями позивача, своїми діями забудовник порушує права членів кооперативу, будує свої будівлі майже впритул до паркану ГБК «Либідь-2», порушуючи цим санітарні та пожежні норми будування (які становлять 50 метрів), також забудовник заблокував своїм парканом пожежний виїзд ГБК «Либідь-2». А тому позивач просить апеляційну скаргу у даній справі задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про задоволення позову повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 12.05.2017 апеляційну скаргу у даній справі було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г., вказана колегія розглянула апеляційну скаргу по суті та ухвалила постанову у даній справі.

В судовому засіданні 29.05.2017 представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених в відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні 29.05.2017 представник позивача апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про задоволення позову. Окрім цього подав клопотання про зупинення провадження у даній справі, у зв'язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 910/24461/16.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подане апелянтом клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до п. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної із нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Так, звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про зупинення провадження у даній справі, заявник посилався на те, що Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/24461/16 за позовом Заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Альянс Груп" про скасування рішення № 715/715 від 14.07.2016, визнання недійсним договору від 12.10.2016 та визнання відсутності прав на користування земельною ділянкою. При цьому заявник не надав жодних доказів розгляду вказаної справи в Господарському суді міста Києва.

Так, зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у Законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Вказана стаття ГПК встановлює вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі, при цьому інші підстави є неправомірними.

Зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом є способом добування доказів у справі, що розглядається.

При цьому пов'язаною з даною справою в розумінні ч. 1 ст. 79 ГПК України, є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК) та без вирішення якої неможливо ухвалити рішення у даній справі.

Так, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти відсутність можливості для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у даній справі заявлено позов про визнання самочинним будівництвом. В той же час предметом позову у справі № 910/24461/16 є позов про скасування рішення № 715/715 від 14.07.2016, визнання недійсним договору від 12.10.2016 та визнання відсутності прав на користування земельною ділянкою.

При цьому з урахуванням предмету та підстав позову у даній справі вбачається, що обставини, на які посилається заявник, як на такі, що унеможливлюють розгляд даної справи, такими по своїй суті не є, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 910/24461/16 суд апеляційної інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті спору у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Київради №12/733 від 03.02.2000 гаражно-будівельному кооперативу «Либідь-2» надана в постійне користування земельна ділянка площею 1,2 га по вул. Академіка Писаржевського, буд. 8, (кадастровий номер земельної ділянки: 8 000 000 000:82:415:0154) для експлуатації та обслуговування гаражів. Право користування за державним актом 1-КВ №007366 від 09.02.2000 (відповідно до листа №073-491 від 19.01.2017 Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного-контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - посвідчено Державним актом від 09.11.2000 №82-4-00027).

Поруч із земельною ділянкою, на якій знаходиться ГБК «Либідь-2», межує земельна ділянка із кадастровим номером: 8 000 000 000:82:415:0093, на якій із 2015 року по сьогоднішній день проводяться роботи із будівництва житлових будинків. За наявною інформацією дані житлові будинки будуються компанією ТОВ «Строй Альянс Груп».

На думку позивача, своїми діями забудовник порушує права членів кооперативу, будує свої будівлі майже впритул до паркану ГБК «Либідь-2» (11.3м.), цим порушуючи санітарні та пожежні норми будування, які становлять 50 метрів. Також забудовник заблокував своїм парканом пожежний виїзд ГБК «Либідь-2».

Так, судом першої інстанції правомірно зазначено, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України покладено обов'язок по видачі та реєстрації документів дозвільного характеру, які надають особі право на виконання будівельних робіт. При цьому на офіційному сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України (http://www.dabi.gov.ua/) розміщується інформація про всі видані дозволи на виконання будівельних робіт, зареєстровані декларації про початок виконання будівельних робіт та повідомлення замовників про початок виконання будівельних робіт.

Разом з цим, позивач стверджує, що на зазначеному вище сайті відсутня будь-яка інформація про надання Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозволу ТОВ «Строй Альянс Груп» на виконання будівельних робіт із спорудження житлового будинку по вул. Академіка Писаржевського в м. Києві. Відсутня на даному сайті і інформація про реєстрацію ТОВ «Строй Альянс Груп» декларації про початок виконання будівельних робіт та повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Крім того на офіційному сайті Київської міської державної адміністрації (kievcity.gov.ua) відсутня будь-яка інформація або рішення Київської міської державної адміністрації та/або Київської міської ради щодо передачі у власність/користування ТОВ «Строй Альянс Груп» земельної ділянки по вулиці Архітектора Писаржевського. А на сайті Містобудівного кадастру міста Києва (monitor.mkk.gov.ua) відсутня будь-яка інформація щодо проведення будівництва по вулиці Архітектора Писаржевського.

У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив визнати дві окремі будівлі, які будуються ТОВ "Строй Альянс Груп" на земельній ділянці із кадастровим номером 8 000 000 000:82:415:0093 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Писаржевського, 8, самочинним будівництвом.

Розглядаючи спір по суті у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, в матеріалах справи відсутні докази порушення права позивача, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

Так, за змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. (Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного суду України від 24 червня 2015 у справі № 6-381цс15 та від 19.11.2014 у справі № 6-180 цс14).

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК України).

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що можна виділити наступні ознаки самочинного будівництва:

- об'єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва;

- створення об'єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об'єкт нерухомого майно самочинним будівництвом.

Таким чином, право на звернення до суду щодо самочинного будівництва має власник або користувач цієї земельної ділянки.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Так, відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (дата запиту 14.03.2017) власником земельної ділянки площею 1,2642 га за адресою м. Київ, вулиця Академіка Писаржевського, 8, кадастровий номер 8 000 000 000:82:415:0093 (цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) є Київська міська рада. Дана земельна ділянка передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Строй Альянс Груп».

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що статтею 376 ЦК України визначено можливість визнання будівництва самочинним лише власником або користувачем земельної ділянки. Таким чином, позивач у даній справі не є належним суб'єктом звернення з позовом до суду, виходячи з положень ст. 376 ЦК України.

При цьому суд апеляційної інстанції також зазначає, що фактично обраний позивачем спосіб захисту (зокрема, про визнання самочинним будівництвом) не сприяє захисту порушених (у разі наявності) прав позивача. А тому позовні вимоги з урахуванням суб'єкту звернення, підстав та предмету позову є необґрунтованими та такими, в задоволенні яких правомірно було відмовлено судом першої інстанції.

Однак, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що особа (позивач) не позбавлена права звернутись з іншим предметом позову про усунення перешкод користування своїм майном або земельною ділянкою, або про знесення самочинного будівництва, тощо) у разі якщо відповідач порушує права позивача, у загальному порядку (тобто з окремим позовом).

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/2751/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/2751/17 - залишити без змін

3. Матеріали справи № 910/2751/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім