РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа № 902/81/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Василишин А.Р. ,

судді Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги позивача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області та відповідача дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" на рішення господарського суду Вінницької області від "22" березня 2017 р. у справі №902/81/17 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (м. Вінниця)

до дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" (м. Іллінці, Вінницька область)

про стягнення збитків в розмірі 43884, 37 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" 43884, 37 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 22.03.2017р. позов задоволено частково; стягнуто з дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області 35882, 56 коп. збитків, 1126, 72 коп. судового збору; в задоволені позову в частині стягнення 8001, 80 грн. збитків відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, дочірнє підприємство "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відповідач є постійним лісокористувачем лісових насаджень (дерев) на території Коліївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області; обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень на території Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області покладені на відповідача - ДП "Іллінецький райагроліс" ВОКСЛП "Віноблагроліс", а не на юридичну особу - Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Віноблагроліс; наявності причинно-наслідкового звязку між завданою навколишньому природному середовищу шкодою (внаслідок рубання дерев) та діями посадових осіб відповідача, які на думку позивача, не забезпечили належної охорони лісових насаджень, що є обов'язковою умовою для стягнення шкоди, відповідно до ст. 1166 ЦК України, ст. 105 ЛК України; правовою підставою відповідальності відповідача за виявлену незаконну порубку є норми ст. 105 ЛК України та ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", однак вказані норми не передбачають відповідальності за незабезпечення збереження лісів і лісових насаджень.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.04.2017р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача 8001, 80 грн. збитків; прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі 43884,37 грн.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що при розрахунку розміру збитків державним інспектором правомірно застосовано індекс інфляції за 2008 рік (122,3), оскільки п. 3 Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, затвердженого постановою КМ України №665 від 23.07.2008р. "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" передбачено, що під час проведення індексації базовим вважається значення такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, що утворилося станом на 31.12.2008p., а для нововведених такс - на 31 грудня року їх введення. Зважаючи на те, що постанова КМУ № 665 від 23.07.2008р. набрала чинності 08.08.2008р., відтак такси, які застосовані держінспектором бралися до уваги при розрахунку розміру збитків станом, що утворилися (та існували з 08.08.2008р.) станом на 31.12.2008р. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції самостійно, без залучення спеціаліста у природоохоронній сфері проведено розрахунок суми збитків, що суперечить нормам закону. Окрім того, під час розгляду справи судом не зясовувалось питання правильності проведення розрахунку розміру збитків, зокрема індексації.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.05.2017р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, справу призначено до розгляду; об'єднано для спільного розгляду апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" та Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача (вх. №12362/17 від 03.05.2017р.) в якому позивач доводи апеляційної скарги відповідача заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.05.2017р. відкладено розгляд апеляційних скарг на 01.06.2017р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.06.2017р., у зв'язку із перебуванням у відрядженні судді - члена колегії Мельника О.В. та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи № №902/81/17 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.06.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Василишин А.Р.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області та дочірнє підприємство "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 01.06.2017р., про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, на підставі розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 15.01.2004р. Вінницькому обласному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблагроліс" надано у постійне користування 303,1 га землі в межах Копіївської сільської ради для ведення лісового господарства, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею №000337 від 20.01.2004р.

Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, відповідно до наказу інспекції від 24.03.2014р. №47-П та направлення на перевірку №198, в період з 25.03.2014р. по 07.04.2014р. здійснено позапланову перевірку дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс".

В ході перевірки в кварталі 25 виділ 12 площа 1,5 га за межею лісосіки виявлено незаконну рубку 6 сироростущих дерева порід клен та граб різних діаметрів пня на території Копіївської сільської ради, що підтверджується складеним за результатами перевірки актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів. Перевірка проводилась за участю директора, лісничого та майстра лісу дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс", які відмовились від підпису акту перевірки.

На основі даних результатів перевірки відносно лісника обходу №6 ДП "Іллінецький райагроліс" ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №004218 від 28.03.2014р.

Відповідно до розрахунку збитків, заподіяних лісу незаконним вирубуванням 6 сироростущих дерев клена та граба в кварталі 25 виділ 12 ДП "Іллінецький райагроліс" на території Копіївської сільської ради, виконаного 31.03.2014р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області ОСОБА_2 та перевіреного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області ОСОБА_3 згідно Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, затвердженого постановою КМ України №665 від 23.07.2008р. "Про затвердження такс дл обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", загальна сума заподіяної збитків складає 43884, 36 грн.

Постановою про накладення адміністративного стягнення №5/84 від 31.03.2014р. визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Штраф ОСОБА_1 добровільно сплачений, що підтверджується квитанцією від 01.04.2014р. №139Х42161. Вказана постанова лісником ОСОБА_1 в установленому законом прядку не оскаржувалась.

05.05.2014р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію №1714/05 про сплату збитків за порушення норм лісового господарства в розмірі 43884, 36 грн., яка залишена останнім без виконання.

Позивач направляв на адресу відповідача нагадування №3848/08 від 27.10.2016р., згідно якого відповідачу надано час до 10.11.2016р. визначитись щодо сплати збитків добровільно. Дане нагадування залишене відповідачем без відповіді та виконання.

У зв`язку із несплатою відповідачем коштів, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 43884, 37 грн. збитків.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Частиною 3 та 4 ст. 17 Лісового кодексу України ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

За приписами ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель.

Відповідно до ст. 63 Лісового кодексу України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Стаття 64 Лісового кодексу України встановлює, що підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.

Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Згідно п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи: винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Частиною 2 ст. 40 Закону України "Про рослинний світ" унормовано, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу.

Згідно ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах встановлених законодавством.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, за якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної чи фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для визначення підстав застосування такої міри відповідальності як відшкодування заподіяної шкоди суду необхідно зясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача і збитками, вину відповідача. При цьому, на позивача покладено обовязок доведення факту протиправності поведінки відповідача, розміру завданих збитків та прямого причинного звязку між порушенням зобовязання та шкодою.

Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства слід виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які повинні нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання згаданих обовязків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкодження дерев.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.01.2009 року "Про результати вивчення та узагальнення судової практики вирішення господарськими судами спорів, пов'язаних з охороною навколишнього природного середовища" належними доказами фактів порушення лісового законодавства та заподіяння шкоди лісу мають визнаватися протокол про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства, постанова у справі про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства і до цього розрахунок розміру шкоди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постійним лісокористувачем (ч.4 ст.17 Лісового кодексу України) на територїї Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області є Вінницьке обласне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Віноблагроліс", що підтверджується державним актом на право постійного користування землею №000337 від 20.01.2004р.

Матеріалами справи підтверджено, що перевіркою, проведеною Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області встановлено, що в кварталі 25 виділ 12 площа 1,5 га за межею лісосіки виявлено незаконну рубку 6 сироростущих дерева порід клен та граб різних діаметрів пня на території Копіївської сільської ради.

На основі даних результатів перевірки відносно лісника ДП "Іллінецький райагроліс" ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №004218 від 28.03.2014р. та відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №5/84 від 31.03.2014р. останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який ним добровільно сплачений.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно посадової інструкції лісника ОСОБА_1, затвердженої наказом директора ДП "Іллінецький райагроліс" (а.с.89), лісник організовує виконання всіх робіт на закріпленому за ним обході, до його службових обовязків входить, зокрема, охорона лісів в закріпленому обході з вживанням заходів щодо запобігання і припинення незаконних порубок.

Таким чином, лісник ОСОБА_1 на час проведення позивачем перевірки був працівником ДП "Іллінецький райагроліс" та перебував з відповідачем в трудових (службових) відносинах.

Як встановлено апеляційним судом та не спростовано відповідачем, спеціальний дозвіл (лісорубний квиток або лісовий квиток) на вирубку дерев в кварталі 25 виділ 12 за межами зазначеної лісосіки уповноваженою особою не видавався.

Отже, враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обовязків, а протиправна бездіяльності таких осіб полягає у незабезпеченні працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що допущення відповідачем порушень лісового законодавства є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності.

Апеляційним судом приймається до уваги те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства, а також про відсутність його вини у протиправній бездіяльності.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати на те, що згідно п. 1.1. статуту дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс", затвердженого наказом ВОКСП "Віноблагроліс" від 29.01.2013р. №10, зареєстрованого 08.01.2014р., підприємство є дочірнім підприємством Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс".

Відповідно до п.п. 1.3, 1.6, 1.9 статуту підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, поточні та валютні рахунки у банківських установах, круглу печатку, штампи та бланки зі своїм повним найменуванням; може від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті не майнові права і нести обовязки, бути позивачем та відповідачем в суді; не відповідає за зобовязаннями засновника підприємства, а засновник підприємства не відповідає за зобовязаннями підприємства.

Згідно п. 2.1 статуту головною метою діяльності підприємства є організація ведення лісового господарства, включаючи питання охорони, захисту, раціонального використання та заготівлі лісових ресурсів і відтворення лісів на території земель лісового фонду Іллінецького району Вінницької області в Україні, що знаходяться в постійному користуванні Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" - засновника.

Відповідно до розділу 3 статуту напрямками діяльності підприємства, крім іншого, є охорона лісів і захисних лісонасаджень від незаконних порубів, пошкоджень, самовільного сінокосіння, випасання худоби в заборонених місцях та інших лісопорушень. Підприємство виконує норми і вимоги щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Враховуючи те, що постійним лісокористувачем на територїї Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області є Вінницьке обласне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Віноблагроліс", яке є засновником дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс "Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" на яке згідно норм лісового, природоохоронного законодавства, а також положень статуту покладено обов`язок охорони, захисту лісових ресурсів на території земель лісового фонду Іллінецького району Вінницької області в Україні та те, що згідно статуту засновник підприємства не відповідає за зобовязаннями підприємства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме відповідач має нести відповідальність за порушення покладених на нього обовязків щодо забезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій йому території.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі іншого відповідача - Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Вінницяоблагроліс".

Судом встановлено, що позивач, згідно розрахунку заподіяних лісу незаконним вирубуванням 6 сироростущих дерев в кварталі 25 виділ 12 нарахував збитки в розмірі 43884, 36 грн.

Судом першої інстанції частково відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки місцевий господарський суду повважав, що позивачем при визначені суми збитків безпідставно проіндексовано їх розмір за 2008 рік, що суперечить Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, яким передбачено проведення індексації починаючи з 01.01.2009р.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету мінстрів України №665 від 23.07.2008р. затверджено Порядок проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Додатком 1 до постанови Кабінету міністрів України від 23.07.2008р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" передбачено розмір шкоди в залежності від діаметру пошкодженого дерева та затверджено Порядок проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Так, відповідно до п.1 Порядку індексація такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, проводиться починаючи з 01 січня 2009р. Разом з тим, у п.3 вказаного Порядку вказано, що під час проведення індексації базовим вважається значення такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, що утворилося станом на 31 грудня 2008р.

При цьому, суд першої інстанції безпідставно не врахував проіндексованого розміру шкоди за 2008 рік, оскільки саме за 2008 рік індекс брався базовим, що передбачено Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами. До аналогічного висновку прийшов Вищий господарський суд України при розгляді справи №910/5926/16.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає невмотивованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову, натомість розрахунок збитків завданих державі незаконною порубкою лісу позивачем обчислений відповідно до вимог чинного законодавства, а тому заявлений позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області 8001, 80 грн. збитків. В цій частині належить прийняти нове рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу приписів статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розподіл судових витрат провести відповідно до розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" на рішення господарського суду Вінницької області від 22.03.2017 р. у справі №902/81/17 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на на рішення господарського суду Вінницької області від 22.03.2017 р. у справі №902/81/17 задоволити.

3. Рішення господарського суду Вінницької області від 02.03.2017р. у справі №902/58/17 в частині відмови у стягненні з дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області 8001, 80 грн. збитків скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Стягнути з дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс" (вул. Б. Хмельницького, 8А, м. Іллінці, Вінницька область, 22700, код ЄДРПОУ - 3857077) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області суму збитків 8001, 80 грн. (перерахувати на рахунок: УК у Іллінецькому районі/с.Копіївка, 24062100, Код , банк ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0175, призначення платежу: за порушення вимог природоохоронного законодавства).

5. В решті рішення господарського суду Вінницької області від 22.03.2017 р. у справі №902/81/17 залишити без змін.

6. Стягнути з дочірнього підприємства "Іллінецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Вінницяоблагроліс" (вул. Б. Хмельницького, 8А, м. Іллінці, Вінницька область, 22700, код ЄДРПОУ - 3857077) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, б. 19, м. Вінниця, 21100, отримувач: Держекоінспекція у Вінницькій області, Код , р/р 1122, ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015) 1760,00 витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити місцевому господарському суду видачу відповідних наказів.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

9. Справу №902/81/17 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Грязнов В.В.