ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.06.2017 Справа № 904/4671/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", м. Дніпро

до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, м. Дніпро

про стягнення 36 663,91 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1.1-20-104 від 13.12.16р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради (далі відповідача) про стягнення суму 103 553,81 грн. компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Шевченківського району міста Дніпра за 2016 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом січня по грудень 2016 р. позивач здійснював перевезення повітряним транспортом пільгової категорії громадян мешканців Шевченківського району м. Дніпра, за маршрутами: Дніпро-Київ-Дніпро, Дніпро-Київ, Київ-Дніпро, Дніпро-Львів-Дніпро, Дніпро-Львів, Львів-Дніпро, ним були понесені витрати загальною вартістю 103 553,81 грн. та враховуючи, що відповідач згідно норм чинного законодавства є зобовязаним перед позивачем у відносинах відшкодування витрат за перевезення пільгових категорій громадян повітряним транспортом, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 103 553,81 грн. компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Шевченківського району міста Дніпра за 2016 рік.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 р. по справі № 904/4671/17 порушено провадження та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 11.05.2017 р.

В судовому засіданні 11.05.2017 р. оголошено перерву до 01.06.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на повному задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.05.2017 р. заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позов. В судове засідання 01.06.2017 р. представник відповідача не зявився до суду надав лист про відкладення розгляду справи, у звязку з щорічною відпусткою представника відповідача.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідач, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та, відповідно до ст. 28 ГПК України надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб.

Відповідно до абзацу пятого підпункту 3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97р. N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника відповідачем не доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, якщо суд дійде висновку про можливість вирішення спору в даному судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Також, представником відповідача до суду подано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики України та Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Представник позивача у судовому засіданні 01.06.2017 р. заперечував проти задоволення клопотання відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Із поданого клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб вбачається, що відповідач не навів жодної конкретної обставини на підтвердження того, чим рішення з господарського спору може вплинути на права та обов`язки третіх осіб та не надав жодного доказу на підтвердження клопотання.

За наведених обставин, не вбачається наявність підстав для задоволення клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики України та Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 01.06.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

Встановив:

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та про державні соціальні гарантії" передбачено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії в тому числі щодо надання гарантованих обсягів соціально-культурного, житлово-комунального, транспортного, побутового обслуговування та обслуговування у сфері освіти, охорони здоров'я, фізичної культури та спорту, торгівлі та громадського харчування

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та про державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII визначено правовий статус ветеранів війни та належні їм пільги, переваги і соціальні гарантії.

Статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються (в тому числі) такі пільги: безплатний проїзд один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, незалежно від наявності залізничного сполучення, або проїзд один раз на рік (туди і назад) вказаними видами транспорту з 50-процентною знижкою.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам I і II груп надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, а особам, які супроводжують інвалідів I групи (не більше одного супроводжуючого), - 50-процентна знижка вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту. Інвалідам III групи надається право безплатного проїзду один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту з 50-процентною знижкою вартості проїзду.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 р. № 232/94-ВР підприємства транспорту зобов'язані забезпечувати, зокрема, права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Так, на виконання вимог чинного законодавства України, протягом 2016 року ПАТ "АК "Дніпроавіа" здійснило перевезення повітряним транспортом за маршрутом Дніпро Київ Дніпро, Дніпро Київ, Київ Дніпро, Дніпро Львів Дніпро, Дніпро Львів, Львів - Дніпро громадян зазначеної пільгової категорії - мешканців Шевченківського району м. Дніпра, загальною вартістю 103 553,81 грн.

ПАТ "АК "Дніпроавіа" квитки надавались громадянам пільгової категорії в обмін на талони, видані підрозділами Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради за пред'явленням листа талонів і посвідчення про право на пільги.

Пунктом 2 Постанови Кабінету міністрів України від 12.05.1994 р. № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" встановлено, що листи талонів на право одержання ветеранами війни і особами, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості є документом, на підставі якого надається право на пільговий проїзд зазначеним особам згідно з пунктом 17 частини першої статті 12, пунктом 21 частини першої статті 13, пунктом 16 частини першої статті 14, пунктом 18 частини першої статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.01.1995 p. № 1 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302" було затверджено опис і зразки бланків листів талонів на право одержання ветеранами війни і особами, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проїзних квитків безплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

При цьому, вказаною Постановою визначено, що пільгові квитки придбаваються в обмін на талони за пред'явленням листа талонів і посвідчення про право на пільги.

Отже, ПАТ "АК "Дніпроавіа" забезпечило надання пільг відповідним категоріям громадян, здійснивши безкоштовне перевезення повітряним транспортом та понесло при цьому витрати.

За приписами ч. 2 ст. 7 Закону України "Про транспорт" відшкодування збитків від безплатних перевезень пільгових категорій громадян регулюється нормативними актами Кабінету Міністрів України.

Це положення кореспондується зі ст.ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України, якими передбачено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Постановою Кабінету міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Постанова). Зокрема, п 2 Постанови визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, як це передбачено пунктом 3 Постанови, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Постановою визначено процедуру підготовки головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів інформації про фактично нараховані суми та актів звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і їх надсилання до фінансових органів райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), надання уточненої інформації у разі виникнення додаткових зобов'язань, підготовки уточнених реєстрів нарахованих в поточному місяці сум.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад, які, в свою чергу, на підставі зазначених актів звіряння, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

У разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця зазначеним органам уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми, на підставі якої готуються та подаються у встановленому порядку уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів.

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (п. 8).

Норми чинного законодавства України закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обовязку підприємств транспортної галузі надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обовязок держави відшкодовувати такі пільги.

Відтак, ПАТ "АК "Дніпроавіа", як перевізник, який здійснив пільгові авіаперевезення, набув передбачене чинним законодавством України право на отримання компенсаційних виплат за такий пільговий проїзд.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР, у містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради відповідно до цього Закону можуть утворюватися районні у місті ради. Районні у місті ради утворюють свої виконавчі органи та обирають голову ради, який одночасно є і головою її виконавчого комітету.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структур і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Частиною 4 ст. 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Так, Рішенням 10 сесії 7 скликання Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 22.12.2016 р. № 11 було затверджено "Положення про Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради".

Відповідно до Положення про Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради: - метою діяльності Управління є реалізація державної політики і виконання рішень органів державної влади та місцевого самоврядування у сфері соціально трудових відносин, соціального захисту та соціального обслуговування населення району, пенсійного забезпечення у межах своїх повноважень (п. 3.1.); - основними завданнями Управління є, серед іншого, забезпечення реалізації державної політики з питань соціального захисту населення та призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України…(п. 3.2.); - Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює розрахунки з організаціями надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян та призначені житлові субсидії населенню (п.4.1.)

Також, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 р. по справі 904/262/17 встановлено, що Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради наділене повноваженнями щодо відшкодування витрат перевізника за пільговий проїзд окремих категорій громадян повітряним транспортом.

Таким чином, Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради є виконавчим органом Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, до повноважень якого в установленому порядку віднесено здійснення соціальних програм із забезпечення громадян передбаченими законодавством пільгами і проведення компенсаційних виплат особам, які надають такі пільги.

Виходячи з наведеного Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради є зобов'язаним перед ПАТ "АК "Дніпроавіа" у відносинах відшкодування витрат за перевезення пільгових категорій громадян повітряним транспортом.

14.03.2017 р. ПАТ "АК "Дніпроавіа" на адресу Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з метою отримання компенсації був направлений лист від 14.03.2017 р. № 1.1.-21-36 з вимогою про відшкодування витрат ПАТ "АК "Дніпроавіа" на реалізацію безоплатного проїзду громадян пільгової категорії мешканців Шевченківського району м. Дніпра. До листа було долучено розрахунок вартості перевезення, здійсненого у вересні жовтні 2016 року та копії підтверджуючих документів.

11.04.2017 р. ПАТ "АК "Дніпроавіа" на адресу Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з метою отримання компенсації був направлений лист від 04.04.2017 р. № 3.14-430 з вимогою про відшкодування витрат ПАТ "АК "Дніпроавіа" на реалізацію безоплатного проїзду громадян пільгової категорії мешканців Шевченківського району м. Дніпра. До листа було долучено розрахунок вартості перевезення, здійсненого у січні серпні, листопаді грудні 2016 року та копії підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Так, позивач, як підприємство транспорту, зобов'язаний забезпечувати права на пільги громадян щодо користування транспортом, а відповідач, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зобов'язаний здійснювати компенсаційні виплати перевізникам за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

З огляду на вказані норми законодавства, у позивача виникло право на отримання компенсації за пільгове перевезення громадян повітряним транспортом, а у відповідача - обов'язок здійснити з позивачем розрахунок щодо компенсації витрат на надання цих пільг. Проте, відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства України.

На момент розгляду справи компенсація за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Шевченківського району міста Дніпра за 2016 рік складає 103 553,81 грн., докази погашення якої відповідачем в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в сумі: 103 553,81 грн. компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Шевченківського району міста Дніпра за 2016 рік.

Згідно ст. 49 Господарський процесуальний кодекс України судовий збір по справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради (49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 116 А; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (49042, м. Дніпро, Аеропорт цивільної авіації; ) 103 553,81 грн. (сто три тисячі пятсот пятдесят три грн. 81 коп.) компенсації за пільговий проїзд повітряним транспортом громадян мешканців Шевченківського району міста Дніпра за 2016 рік, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України 06 червня 2017 р.

Повне рішення складено 01.06.2017