УХВАЛА

09 червня 2017 року Справа № 913/342/14

Провадження №3/913/342/14

Суддя господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву

ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України за вих.№ 31/13-2334 від 06.06.2017 про видачу дублікату наказу господарського суду Луганської області від 11.04.2014 у справі №913/342/14

за позовом ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства Спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство Ровенькитеплокомуненерго, м. Ровеньки Луганської області,

про стягнення 107 950 грн 18 коп.,

орган виконання рішення Ровеньківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

без виклику представників сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулася 09.06.2017 року до господарського суду Луганської області із заявою про видачу дублікату наказу господарського суду Луганської області від 11.04.2014 у справі №913/342/14 на підставі ст.120 ГПК України.

09.06.2017 був проведений розподіл вказаної заяви та визначено для її розгляду суддю Секірського А.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

09.06.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду №348-р у звязку з тим, що суддя Секірський А.В. з 22.01.2017 року не здійснює правосуддя у звязку з закінченням пятирічного терміну призначення на посаду судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл заяви, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 09.06.2017, заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Заявник посилається на те, що рішенням господарського суду Луганської області від 25.03.2014 у справі №913/342/14 позовні вимоги ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України задоволені частково та присуджено до стягнення з Комунального підприємства Спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство Ровенькитеплокомуненерго на користь ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України пеню в розмірі 46 792 грн 63 коп (сорок шість тисяч сімсот девяносто дві гривні 63 копійки), інфляційні витрати в розмірі 18 978 грн 58 коп (вісімнадцять тисяч девятсот сімдесят вісім гривень 58 копійок), 3% річних в розмірі 30 480 грн 81 коп (тридцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 81 копійка) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 159 грн. 00 коп. (дві тисячі сто пятдесят девять гривень 00 копійок).

На виконання вказаного рішення позивачу був направлений супровідним листом від 17.04.2014 наказ №913/342/14 від 11.04.2014.

Зазначений наказ позивачем було предявлено для виконання до Ровеньківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, та 30.05.2014 було відкрито виконавче провадження №43521938.

На теперішній час, вказане виконавче провадження знаходиться на тимчасово окупованій території і є втраченим разом з оригіналом наказу №913/342/14 від 11.04.2014 року, у звязку з чим відсутня можливість виконання рішення суду, а тому заявник просить видати дублікат наказу.

З огляду на те, що розгляд спору у даній справі відбувався в 2014 році матеріали справи вважається втраченими внаслідок настання обставин непереборної сили проведенням антитерористичної операції, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою виданою провідним спеціалістом відділу організаційно документального забезпечення роботи господарського суду Луганської області № 92 від 09.06.2017.

У відповідності до положень ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (з змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 2) розяснено, що втрачена (у тому числі частково, - наприклад, окремі томи) справа може бути відновлена за заявою особи (осіб), що була учасником відповідного судового процесу і звернулася до того місцевого господарського суду, який розглянув справу по суті або припинив провадження в ній чи залишив позов без розгляду, а також зазначеним господарським судом з своєї ініціативи.

Відновлення втраченої справи здійснюється місцевим господарським судом, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій) вона перебувала (абзац 2 пункту 7.2 вказаної постанови ВГСУ).

У разі якщо за змістом поданої до суду заяви або скарги для її розгляду достатньо лише деяких матеріалів справи, то втрачена справа може відновлюватися тільки в частині, необхідній для такого розгляду, а не повністю (абзац 3 пункт 7.7 вказаної постанови ВГСУ).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що для розгляду заяви ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

необхідним і достатнім є відновлення матеріалів справи №913/342/14 в наступній частині:

- ухвала господарського суду Луганської області від 04.02.2014 про порушення провадження у справі;

- ухвала господарського суду Луганської області від 18.02.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області від 03.03.2014;

- рішення господарського суду Луганської області від 25.03.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області від 31.03.2014;

- супровідний лист про направлення наказу №913/432/14 від 17.04.2014;

- наказ господарського суду Луганської області №913/342/14 від 11.04.2014.

З огляду на те, що справа №913/432/14 підлягає відновленню за ініціативою суду, зміст зазначених втрачених документів встановлюється з їх електронних примірників, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду.

Надаючи оцінку поданій стягувачем заяві, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; суд ухвалює рішення іменем України і є обовязковим до виконання; обов'язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, частина перша статті 1291 пункт 9 частини другої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

За змістом ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.03.2014 позовні вимоги ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України задоволені частково та присуджено до стягнення з Комунального підприємства Спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство Ровенькитеплокомуненерго на користь ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України пеню в розмірі 46 792 грн 63 коп (сорок шість тисяч сімсот девяносто дві гривні 63 копійки), інфляційні витрати в розмірі 18 978 грн 58 коп (вісімнадцять тисяч девятсот сімдесят вісім гривень 58 копійок), 3% річних в розмірі 30 480 грн 81 коп (тридцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 81 копійка) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 159 грн. 00 коп. (дві тисячі сто пятдесят девять гривень 00 копійок).

На виконання вказаного рішення позивачу видано наказ №913/342/14 від 11.04.2014.

Як вбачається з заяви та доданих до неї документів, наказ №913/342/14 від 11.04.2014

стягувачем був предявлений до Ровеньківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, та 30.05.2014 було відкрито виконавче провадження №43521938.

Під час розгляду заяви встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду №913/342/14 від 11.04.2014 є втраченим, що підтверджується наданою Ровеньківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області довідкою від 22.05.2017 року за вих.№389.

Крім того, стягувачем надано докази сплати судового збору за видачу дублікату наказу в належному розмірі та копії наступних документів: копію наказу господарського суду Луганської області №913/342/14 від 11.04.2014, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2014.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про можливість її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

При цьому, згідно ч. 3 вказаної статті до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані:

- довідка установи банку, державного виконавця чи органу звязку про втрату наказу;

- при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не предявлено.

Наразі стягувачем на виконання вказаних вимог надано довідку Ровеньківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за вих.№ 389 від 22.05.2017 року, за даними якої, у зв'язку із знаходженням приміщення відділу на тимчасово не підконтрольній українській владі території, оригінал наказу господарського суду Луганської області №913/342/14 від 11.04.2014 разом із виконавчим провадженням вважаються втраченими.

Зокрема, відповідно до наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 №46-ВПро переміщення органів та установ Луганської області територіальні органи юстиції, органи юстиції, Ровеньківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області переміщено за адресою:пров.Південний, 5, смт.Марківка Луганської області.

На даний час матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та інше майно Ровеньківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходяться за місцем їх попередньої реєстрації в м.Ровеньки Луганської області. Здійснити вивезення майна та виконавчих проваджень неможливо у звязку з небезпекою для життя аправників. На підставі чого зазначений виконавчий документ та виконавче провадження вважаються втраченими.

Враховуючи приписи чинного законодавства, господарський суд приймає довідку, надану Ровеньківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за вих..№ 389 від 22.05.2017 року

як належний і допустимий доказ втрати наказу в розумінні ст.ст. 34, 120 Господарського процесуального кодексу України. За таких обставин заява стягувача про видачу дублікату наказу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відновити матеріали справи №913/342/14 в наступній частині:

- ухвала господарського суду Луганської області від 04.02.2014 про порушення провадження у справі;

- ухвала господарського суду Луганської області від 18.02.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області від 03.03.2014;

- рішення господарського суду Луганської області від 25.03.2014;

- ухвала господарського суду Луганської області від 31.03.2014;

- супровідний лист про направлення наказу №913/432/14 від 17.04.2014;

- наказ господарського суду Луганської області №913/342/14 від 11.04.2014.

2. Заяву ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України за вих. 31/13-2334 від 06.06.2017 про видачу дублікату наказу господарського суду Луганської області №913/342/14 від 11.04.2014 задовольнити.

3. ОСОБА_1 компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України дублікат наказу господарського суду Луганської області від 11.04.2014 у справ №913/342/14.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Драгнєвіч