ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.05.2017 Справа №905/708/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Державного підприємства «Артемвугілля», м.Святогірськ м.Слов'янськ Донецької області, ,

про стягнення 118864,09 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №51юр-157/17 від 23.03.2017р. до Державного підприємства «Артемвугілля», м.Святогірськ м.Слов'янськ Донецької області, про стягнення 118864,09 грн., у тому числі: боргу за активну електроенергію у розмірі 52187,19грн., спожиту за серпень 2014р. - лютий 2015р., боргу за реактивну електроенергію у розмірі 1001,47грн., спожиту за жовтень 2014р. - грудень 2014р., боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 33265,12грн., спожиту за період вересень 2014р. - грудень 2014р., суми 3% річних у розмірі 2814,87грн., нарахованих у період з 10.09.2014р. - 31.08.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої з серпня 2014р. - по лютий 2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої з жовтня 2014р. - грудень 2014р., суми інфляційних у розмірі 29595,44грн., нарахованих за період з 01.09.2014р. - 31.08.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої з серпня 2014р. по лютий 2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої з жовтня 2014р. - грудень 2014р.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/708/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 29.03.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/708/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору постачання електричної енергії №110/1327 від 01.06.2003р. із відповідачем, несвоєчасне виконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості поставленої активної електроенергії за серпень 2014р. - лютий 2015р., отриманої реактивної електроенергії за жовтень 2014р.-грудень 2014р., внаслідок чого виникла заборгованість та підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат, а також, у зв'язку з перевищенням відповідачем договірних величин електроспоживання у вересні 2014р.-грудні 2014р. та їх неоплатою, виникли підстави для нарахування суми боргу в розмірі 33265,12 грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок ціни позову, у копіях: договір про постачання електричної енергії №110/1327 від 01.06.2003р. з додатками №5 Порядок розрахунків, №10 «Порядок розрахунків за перетоки реактивної електроенергії», №13 Договірні величини споживання електричної енергії на 2014р., додатковими угодами №б/н від 19.05.2006р., №3 від 03.04.2008р., №б/н від 30.11.2008р., №б/н від 29.03.2010р., №б/н від 25.07.2011р., №б/н від 25.06.2012р., №б/н від 04.04.2016р., протоколом розбіжностей до нього; акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за серпень 2014р. лютий 2015р., рахунки за електроенергію №30/1327 за серпень 2014р.-лютий 2015р., рахунок за реактивну енергію №30/1327 за жовтень-грудень 2014р., рахунки №30/1327.103001 від 01.10.2014р., №30/1327.082311 від 29.10.2014р., №30/1327.111514 від 25.11.2014р., №30/1327.083038 від 25.12.2014р., повідомлення №3632 від 01.10.2014р., №4036 від 29.10.2014р., №4580 від 25.11.2014р., №5195 від 25.12.2014р., реєстри відправленої кореспонденції, датовані 29.10.2014р., 27.11.2014р., фіскальні чеки від 29.10.2014р., №8049 від 27.11.2014р., лист Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» №4627 від 26.11.2014р., банківська виписка за 29.04.2014р., акт звірки заборгованості станом на 01.12.2015р., довіреність на представника відповідача, довіреність на представника позивача, правоустановчі документи позивача, документи, що підтверджують правовий статус підприємства відповідача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.26, 27 Закону України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією.

18.05.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області надано пояснення б/н від 17.05.2017р. щодо встановлення для відповідача тарифу вартості спірної електроенергії в розмірі визначеному у відповідних рахунках та актах прийому-передачі; повідомлено про відсутність на розгляді у іншого суду даних позовних вимог, а також відсутність відносно відповідача провадження по справі про банкрутство.

До пояснень додано документи, наведені у переліку.

Представник позивача у судовому засіданні 29.05.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 29.05.2017р. не зявився, причин неявки не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

01.06.2003р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (нині-Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» та далі-Постачальник електричної енергії) та Державним підприємством «Артемвугілля» (далі-Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №110/1327, згідно з яким Постачальник елетричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2003р. Договір може бути продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода (п.9.4 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

За умовами вказаного договору Постачальник електричної енергії, зокрема, зобов'язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в межах 200 кВт приєднаної потужності і в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №13 Договірні величини споживання електричної енергії; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком №2 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (п.2.1.2. договору), а Споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №5 Порядок розрахунків за електроенергію та №6 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії (п.2.2.3 договору) та здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з додатком №10 та (або) №10а Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п.2.2.4 договору).

Пунктом 1 додатку №5 Порядок розрахунків до означеного правочину (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) розрахунковий період встановлено з 25 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до п.7 додатку №5 Порядок розрахунків остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від споживача.

За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється «Акт прийняття-передавання товарної продукції».

Для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

За визначенням п.8 означеного додатку до договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Матеріали справи містять акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за серпень 2014р. лютий 2015р., що підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Згідно даних актів обсяги спожитої відповідачем електроенергії наступні:

- у серпні 2014 року: активна електроенергія - 6136 кВт/год на суму 8733,49 грн.;

- у вересні 2014 року: активна електроенергія - 8766 кВт/год на суму 12975,43 грн.;

- у жовтні 2014 року: активна електроенергія - 10980 кВт/год на суму 16252,60 грн., реактивна електроенергія - 8784 кВАр/год на суму 543,67 грн.;

- у листопаді 2014 року: активна електроенергія - 3828 кВт/год на суму 5666,21 грн., реактивна електроенергія 3062 кВАр/год на суму 188,23 грн.;

- у грудні 2014 року: активна електроенергія - 5298 кВт/год на суму 7999,13 грн., реактивна електроенергія - 4238 кВАр/год на суму 269,57 грн.;

- у січні 2015 року: активна електроенергія - 2886 кВт/год на суму 4575,23 грн.;

- у лютому 2015 року: активна електроенергія - 1122 кВт/год на суму 1778,72 грн.

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлені рахунки за ці послуги у зазначеному обсязі відповідно до договору про постачання електричної енергії №110/1327 від 01.06.2003р., у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за період серпень 2014р. лютий 2015р. активної електричної енергії у обсязі 39016 кВт/год на загальну суму 57980,81 грн. та реактивної електричної енергії за період жовтень 2014р. грудень 2014р. в обсязі 16084 кВАр/год на загальну суму 1001,47 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийняття-передавання електроенергії.

Рахунки на оплату:

- спожитої у серпні 2014р. активної електроенергії на суму 2939,87 грн. (з урахування проведеної оплати за серпень 2014р., що відображено у рахунку №30/1327 за 08.2014. у сумі 5793,62 грн.) отримано відповідачем 26.08.2014р.;

- спожитої у вересні 2014р. активної електроенергії на суму 12975,43 грн. отримано відповідачем 29.09.2014р.;

- спожитої у жовтні 2014р. активної електроенергії на суму 16252,60 грн. та реактивної електроенергії на суму 543,67 грн. отримано відповідачем 28.10.2014р.;

- спожитої у листопаді 2014р. активної електроенергії на суму 5666,21 грн. та реактивної електроенергії на суму 188,23 грн. отримано відповідачем 25.11.2014р.;

- спожитої у грудні 2014р. активної електроенергії на суму 7999,13 грн. та реактивної електроенергії на суму 269,57 грн. отримано відповідачем 25.12.2014р.;

- спожитої у січні 2015р. активної електроенергії на суму 4575,23 грн. отримано відповідачем 27.01.2015р.;

- спожитої у лютому 2015р. активної електроенергії на суму 1778,72 грн. отримано відповідачем 27.02.2015р., про що свідчать відповідні відмітки на цих документах.

Доказів протилежного суду не надано.

Повноваження особи, що здійснила приймання перелічених документів від імені Державного підприємства «Артемвугілля» підтверджено довіреностями останнього №б/н від 01.06.2014р., №б/н від 01.01.2015р.

За змістом п.7 додатку №5 Порядок розрахунків для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру.

Одночасно п.6.11 ПКЕЕ встановлено, що тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків зазначається у договорі та/або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Відтак, означене положення додатку №5 до договору не суперечить приписам чинного законодавства у сфері спірних правовідносин.

Приймаючи до уваги викладені обставини та означені вище умови оплати, розрахунок відповідачем за спожиту активну електричну енергію та реактивну електричну енергію, повинно бути вчинено у термін протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Тобто, сплата за зобов'язанням серпня 2014р. повинна бути здійснена: не пізніше 02.09.2014р.;

вересня 2014р. не пізніше 06.10.2014р.;

жовтня 2014р. не пізніше 04.11.2014р.;

листопада 2014р. не пізніше 02.12.2014р.;

грудня 2014р. не пізніше 06.01.2015р.;

січня 2015р. не пізніше 03.02.2015р.;

лютого 2015р. не пізніше 06.03.2015р.

Разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію та послуги з перетікання реактивної електроенергії у визначений спірний період у повному обсязі та належним чином не здійснив, у зв'язку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі.

Приймаючи до уваги відомості представлені позивачем, що не спростовані у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, відповідач частково розрахувався за спожиту у серпні 2014р. активну електроенергію у розмірі 5793,62 грн., у звязку з чим у нього утворилась заборгованість за спожиту активну електроенергію у серпні 2014р. у сумі 2939,87 грн.

Так, приймаючи до уваги викладені обставини справи, вбачається, що позивачем належним чином доведено факт виконання обов'язку щодо поставки активної електроенергії протягом серпня 2014р. лютого 2015р. та реактивної електроенергії протягом жовтня 2014р. грудня 2014р. за спірним правочином, вартістю у вищенаведених розмірах та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошового зобов'язання з оплати отриманої активної електроенергії у визначений період в загальній сумі 52187,19 грн. та реактивної електроенергії в розмірі 1001,47 грн. у встановлені договором строки.

Доказів, що спростовують дане суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача загальна сума інфляційних витрат за прострочення основного зобов'язання становить 29595,44 грн. (нарахування здійснено загалом у період з 01.09.2014р. по 31.08.2016р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії за серпень 2014р.-січень 2015р. та у період з 01.11.2014р. по 31.08.2016р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії за жовтень 2014р.-грудень 2014р., виходячи з суми боргу (за кожним зобовязанням місяця), що існувала на перший день місяця, в якому платіж мав бути здійснений і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція/дефляція, з урахуванням проведених оплат; та у період з 01.04.2015р. по 31.08.2016р. за невиконання грошового зобов'язання по оплаті активної електроенергії за лютий 2015р., виходячи з суми боргу, що існувала на перший день місяця наступного за місяцем, в якому платіж мав бути здійснений і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція/дефляція);

3% річних 2814,87 грн. (фактично нараховані загалом за період з 10.09.2014р. по 31.08.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у серпні 2014р.-лютому 2015р., та за період з 12.11.2014р. по 31.08.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії, наданої у жовтні 2014р.-грудні 2014р., щодо кожної із сум та у проміжку часу відносно них згідно наданого розрахунку з урахуванням проведених оплат).

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог встановлено невідповідність визначеного позивачем періоду прострочення дійсному, з огляду на що здійснив перерахунок інфляційних витрат та 3% річних, з дотриманням приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р., суд дійшов висновку про розмір інфляційних витрат у сумі 27175,05 грн. та 3% у розмірі 2816,06 грн.

Відтак, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго до Державного підприємства «Артемвугілля» підлягають задоволенню частково щодо стягнення інфляційних витрат у сумі встановленій судом та 3% річних - у межах позовних вимог, тобто у сумі визначеній позивачем, адже за розрахунком суду загальний розмір 3% річних становить суму більшу, ніж заявлено до стягнення, а саме 3% річних у розмірі 2814,87 грн., інфляційні витрати - 27175,05 грн.

Разом з цим, посилаючись на перевищення споживачем у вересні 2014р. грудні 2014р. обсягу договірних величин споживання електричної енергії, позивач просить стягнути 33265,12 грн.

За умовами вказаного договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та договірних (граничних) величин потужності на наступний рік Споживач не пізніше 30 листопада поточного року надає Постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додатком №13 Договірні величини споживання електричної енергії. У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється Постачальником електричної енергії на рівні відповідних періодів поточного року (п.5.1 договору у редакції додаткової угоди №б/н від 19.05.2006р. до нього).

Відповідно до додатку №13 Договірні величини споживання електричної енергії на 2014 рік до договору про постачання електричної енергії №110/1327 від 01.06.2003р., узгодженими величинами споживання електричної енергії у вересні 2014р. є 0,5 кВт/год., у жовні 2014 0,5 кВт/год., у листопаді 2014р. - 0,5 кВт/год., у грудні 2014р. - 0,5 кВт/год.

Пунктом 4.4. ПКЕЕ передбачено, що Споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що відповідач не звертався до позивача із заявою про коригування (збільшення) договірних величин споживання електричної енергії на спірний період.

Відповідно до п.6.14. ПКЕЕ перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Згідно двосторонніх актів прийняття-передавання товарної продукції, які підписано обома сторонами та скріплено печатками сторін, за вересень 2014р. відповідач фактично спожив 8766 кВт/год., за жовтень 2014р. 10980 кВт/год., за листопад 2014р. 3828 кВт/год., за грудень 2014р. 5298 кВт/год.

Згідно з п.4.2.2 договору у редакції додаткової угоди №б/н від 19.05.2006р. до нього за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та договірної (граничної) величини споживання електричної потужності, визначених згідно із вимогами Розділу 5 цього договору, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії та двохкратну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години максимуму навантаження енергосистеми. При цьому плата за перевищення договірної (граничної) величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВа (кВт) і більше та середньомісячним 9за підсумками минулого року) обсягом фактичного споживання електричної енергії 50 тис. кВт/год і більше.

Статтею 26 Закону України Про електроенергетику, споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.6.16. ПКЕЕ обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

За умовами п.9 додатку №5 до договору, нарахування за понаддоговірне споживання електричної енергії та електричної потужності, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сум пені, 3% річних, індексу інфляції відображуються в окремому рахунку, який споживач електроенергії повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ у термін до 3 робочих днів після закінчення розрахункового місяця. Термін сплати такого рахунку визначається вимогами п.7 цього Порядку.

Згідно п.7 додатку №5 до договору рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Отже, за таких обставин, на виконання умов договору постачальник виставив відповідачу рахунки:

- №30/1327.103001 від 01.10.2014р. за вересень 2014р. у кількості 8266 кВт/год на суму 10196,11 грн. (за перевищення договірних величин), про що свідчить його направлення із повідомленням №3632 від 01.10.2014р. останньому 29.10.2014р.;

- №30/1327.082311 від 29.10.2014р. за жовтень 2014р. у кількості 10480 кВт/год на суму 12927,08 грн. (за перевищення договірних величин), про що свідчить його направлення із повідомленням №4036 від 29.10.2014р. останньому 29.10.2014р.;

- №30/1327.111514 від 25.11.2014р. за листопад 2014р. у кількості 3328 кВт/год на суму 4105,09 грн. (за перевищення договірних величин), про що свідчить його направлення із повідомленням №4580 від 25.11.2014р. останньому 27.11.2014р.;

- №30/1327.083038 від 25.12.2014р. за грудень 2014р. у кількості 4798 кВт/год на суму 6036,84 грн. (за перевищення договірних величин), із повідомленням №5195 від 25.12.2014р., про що свідчать відповідні відмітки на цих документах, а саме їх отримано 25.12.2014р.

Доказів протилежного суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Вказані вище рахунки на момент розгляду справи відповідачем не оплачені, у зв'язку з чим за ним перед позивачем є наявним грошове зобов'язання зі сплати за перевищення договірних величин електроспоживання у вересні 2014р.-грудні 2014р. в розмірі 33265,12грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума боргу за перевищення договірних величин електроспоживання у розмірі 33265,12 грн. підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області, до Державного підприємства «Артемвугілля», м.Святогірськ м.Слов'янськ Донецької області, про стягнення 118864,09 грн., у тому числі: боргу за активну електроенергію у розмірі 52187,19грн., спожиту за серпень 2014р. - лютий 2015р., боргу за реактивну електроенергію у розмірі 1001,47грн., спожиту за жовтень 2014р. - грудень 2014р., боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 33265,12грн., спожиту за період вересень 2014р. - грудень 2014р., суми 3% річних у розмірі 2814,87грн., нарахованих у період з 10.09.2014р. - 31.08.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої з серпня 2014р. - по лютий 2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої з жовтня 2014р. - грудень 2014р., суми інфляційних у розмірі 29595,44грн., нарахованих за період з 01.09.2014р. - 31.08.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої з серпня 2014р. по лютий 2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої з жовтня 2014р. - грудень 2014р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Артемвугілля» (84130, Донецька область, м.Слов'янськ, м.Святогірськ, вул.Куйбишева, буд.66, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, б.8, адреса для листування: 87528, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Войніч, б.2, , банківські реквізити не зазначено) 116443,70 грн., у тому числі 52187,19 грн. суми боргу за активну електроенергію, 1001,47 грн. суми боргу за реактивну електроенергію, 33265,12грн. суми боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 2814,87 грн. 3% річних та 27175,05 грн. суми інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1746,66 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 29.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2017р.

Суддя О.В. Кротінова