КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" червня 2017 р. Справа №910/3176/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2017

у справі № 910/3176/17 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке

підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання недійсною додаткової угоди від 08.12.2010 № 68 до

кредитного договору від 13.03.2006 № 04/08/06-КЛТ

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 справу № 910/3176/17 направлено за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 та прийняти нове рішення, яким передати дану справу до Господарського суду міста Києва для її розгляду по суті.

Розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Конституцією України встановлено основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржувати рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Статтею 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи із змісту вказаної статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була прийнята (оголошена) 21.03.2017 у судовому засіданні за участю представників позивача (апелянта) та відповідача. Відповідно до вимог ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. З апеляційною скаргою позивач звернувся лише 05.05.2017 (згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Останнім днем строку подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу відповідно до вимог ст. 93 ГПК України є 27.03.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Обґрунтовуючи причини пропуску встановленого законом процесуального строку для звернення з апеляційною скаргою, заявник посилається на неможливість вчасного оскарження даної ухвали у зв'язку з тим, що апелянт зміг визначити підстави такого оскарження тільки після особистого ознайомленням з повним текстом ухвали суду лише 28.04.2017. Відтак, на думку апелянта, без ознайомлення з повним текстом оскаржуваної ухвали, в якій наведені доводи суду, позивач не мав можливості її оскаржити. А тому, строк на подання даної апеляційної скарги на його думку, пропущено з поважних причин.

Натомість, вказані заявником обставини не можна визнати поважними. Сторона звернулася з апеляційною скаргою фактично зі значним пропуском встановленого строку. Належних доказів ознайомлення з повним текстом оскаржуваної ухвали лише 28.04.2017 апелянт не надав, тоді як матеріалами справи підтверджується, що у судовому засіданні 21.03.2017, на якому був присутній повноважний представник апелянта, судом було оголошено оскаржувану ухвалу щодо направлення даної справи за встановленою підсудністю до Господарського суду Запорізької області відповідно до ст.ст 15, 17 ГПК України.

Відповідно до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Відповідно до п. 3.18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом статті 87 ГПК надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено.

Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень.

Судова колегія, дослідивши матеріали апеляційної скарги, встановила, що до неї не додано доказів неможливості подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.03.2017 справу № 910/3176/17 у законодавчо встановлений термін, в період до 27.03.2017. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" до суду першої інстанції після винесення оскаржуваної ухвали про надання копії оскаржуваної ухвали або ж щодо ознайомлення з її змістом, та докази подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Вищезазначене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, не містить належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, відсутні докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у строк, визначений нормами ГПК України у заявника не було можливості. Вказане залежало виключно від волевиявлення апелянта, при цьому апелянтом не зазначено і судом апеляційної інстанції не встанволено обставин, які б можна було б визнати об'єктивно непереборними і пов'язаними з дійсними істотними труднощами для апелянта щодо вчинення відповідних процесуальних дій у передбачений чинним законодавством строк.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" у поновленні пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.03.2017 у даній справі, клопотання про поновлення цього строку слід відхилити.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 21.03.2017 у справі № 910/3176/17.

2. Апеляційну скаргу Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.03.2017 у справі № 910/3176/17 (з доданими до неї матеріалами на 9-ти арк.) повернути заявнику без розгляду.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко