ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" червня 2017 р. Справа № 918/327/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссоло"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт Маркет"

про стягнення заборгованності в сумі 19 400, 00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1

від відповідача: представник не з'явився

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссоло" (надалі Позивач) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт Маркет" (надалі Відповідач) про стягнення 19 400, 00 грн. транспортно-експедиційних послуг.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що на підставі Договору-заявки № 316-009456 надав Відповідачу послуги з перевезення та експедиційні на суму 29 400, 00 грн., однак останній в повному обсязі вартість послуг не оплатив.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.05.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження справі № 918/327/17, розгляд якої призначено у судовому засідані на 06.06.2017 року.

26.05.2017 року на адресу суду від Позивача надійшло клопотання від 24.05.2017 року про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, в якому позивач просить суд провести судове засідання у справі у режимі відеоконференції та доручити проведення відеоконференції Господарському суду Львівської області, що знаходиться за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128.

Ухвалою суду від 29.05.2017 року клопотання Позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

Відповідач відзив на позов суду не надав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідння був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення Відповідачу ухвал про порушення провадження та про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 22, 29).

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані представником Позивача та наявні у справі, заслухавши пояснення представника Позивача, давши належну правову оцінку доказам, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд керувався наступним.

06 грудня 2016 року, між Позивачем (Експедитор) та Відповідачем (Замовник) укладений Договір-заявка № 316-009456 про надання транспортно-експедиційних послуг (надалі Договір-заявка), предметом якого є взаємовідносини сторін, що виникають при плануванні, організації і здійсненні перевезень вантажу автомобільним транспортом.

Договором-заявкою сторони погодили дати та адреси завантаження, розвантаження товару, умови та форму оплати за надані послуги. Крім того сторонами було погоджено розрахунки по даному договору-заявці, які здійснються протягом 30 (тридцяти) банківських днів по отриманню оригіналів документів. (а.с. 10).

Судом встановлено, що Договір-заявка підписана представниками сторін та засвідчена печатками Замовника та Виконавця.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивачем на виконання умов зазначеного правочину було надано відповідачу послуги з перевезення вантажу по узгодженому маршруту та послуги з транспортного експедитування вантажу Замовника, що підтверджується актом про надання послуг № 316-009456 від 13.12.2016 року підписаного сторонами та скріплено печатками останніх. При цьому, як вбачається із наявної у матеріалах акту про надання послуг будь-які заперечення щодо повного та належного надання послуг по перевезенню з боку відповідача як Замовника відсутні (а.с. 9). Крім того Замовником було частково оплачено надані послуги в розмірі 10 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4079 від 15.03.2017 року із зазначенням в призначенні платежу: "За транспортно-експедиторські послуги згідно рах. № 316-009456 від 13.12.2016 року".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належне виконання позивачем своїх зобов'язань в обсягах, зазначених в Договорі-заявці з належною якістю, а відповідачем, у свою чергу, прийнято виконання цих послуг без будь-яких зауважень. Протилежного відповідачем суду не доведено.

Враховуючи предмет та зміст укладеного Договору, суд зазначає, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором транспортного експедирування вантажу, який підпадає під правове регулювання норм глави 65 ЦК України та статті 316 ГК України.

Згідно із ч. 4 ст. 306 ГК України допоміжним видом діяльності, пов'язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Відповідно до ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням.

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб (ч. 1 ст. 932 ЦК України). При цьому відповідач у спірних правовідносинах діяв як замовник-експедитор за дорученням замовника - позивача.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України вказано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату. В положеннях ч.2 ст.12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що Клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ст. 526 ЦК України зазначається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, отже вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссоло" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт Маркет" 19 400 грн. 00 коп. транспортно-експедиційних послуг грунтуються на договорі та законі, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача так як спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт Маркет" (33016, м. Рівне, вул. Фабрична, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссоло" (79024, м. Львів, Львіська область, Шевченківський район, вул. Промислова, буд. 50/52, офіс 629, ) 19 400 (дев'ятнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. основного боргу та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 08 червня 2017 року.

Суддя Марач В.В.