КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Справа№ 927/591/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гончарова С.А.

Коротун О.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 29.05.2017

розглядаючи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Комфортавтотранс" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 (повне рішення складено 12.01.2017)

у справі №927/591/14 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Приватного підприємства "Комфортавтотранс"

про стягнення 34 000 грн. штрафу та 34 000 грн. пені, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 позов задоволено повністю та стягнуто з ПП "Комфортавтотранс" в доход Державного бюджету України 34 000 грн. штрафу, 34 000 грн. пені та 1 600 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПП "Комфортавтотранс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повністю.

В своїх доводах апелянт посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Справа розглядалась різними складами суду.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.04.2017, у зв'язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, для розгляду справи №927/591/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Коротун О.М., Гончаров С.А., вказана судова колегія розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку і прийняла постанову у даній справі.

Представником позивача на підставі ст. 96 ГПК України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому Чернігівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі № 927/591/14 - без змін.

Представники позивача приймали участь у судових засіданнях, в яких надавали свої пояснення, заперечували проти доводів, що викладені в апеляційній скарзі та просили апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі № 927/591/14 - без змін.

Представники відповідача участь в судових засіданнях не приймали, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 22 ГПК України не скористались. Про день та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Однак, вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки учасники судового процесу, які не з'явились в судове засідання, були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розгляд справи № 02-05/30-2013 проти Приватного підприємства "Комфортавтотранс" було розпочато за результатами розгляду заяви Дочірнього підприємства «Пассервіс» ПАТ «Чернігівавтосервіс»(надалі - ДП «Пассервіс», Заявник).

При розгляді справи № 02-05/30-2013 адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було встановлено, що ДП «Пассервіс» здійснює перевезення пасажирів на маршруті Чернігів-Ріпки, Чернігів-Любеч (через Ріпки) на підставі договорів № 294-09-11/205 від 21.11.2011 (рейси 1301 к/1302к), № 293-0-2011 від 21.11.2011 (рейси 1297/1298), укладених з Чернігівською обласною державною адміністрацією за результатами проведених конкурсів. Термін дії договорів - 3 роки. В свою чергу Приватне підприємство "Комфортавтотранс" надає послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на цьому ж маршруті, не маючи для цього законних підстав, а саме: не сплачував передбачені чинним законодавством кошти за участь у конкурсі по перевезенню пасажирів автомобільним транспортом загального користування на маршруті Чернігів-Ріпки; не є переможцем конкурсу на вказаному маршруті; не укладав договорів із замовником, що дозволяло ПП «Комфортавтотранс» уникнути додаткового контролю за дотриманням умов договору; не укладав договору з ПАТ «Чернігівське обласне підприємство автобусних станцій 17499» щодо обслуговування маршруту та відповідно не сплачував автостанційний збір.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачений перелік документів, на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника та печаткою.

Так, вказане порушення законодавства України про автомобільний транспорт з боку відповідача було зафіксовано територіальним управлінням головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Чернігівській області (надалі - Інспекція), на яку покладено функції здійснення державного контролю, що підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.10.2012 № 028877 та актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.11.2012 № 071770.

10.10.2013 за результатами розгляду справи №02-05/30-2013, адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, винесено рішення №30-рш.

Так, рішенням №30-рш від 10.10.2013 визнано дії Приватного підприємства "Комфортавтотранс" щодо здійснення перевезень пасажирів 04.10.2012 та 09.11.2012 на маршруті Чернігів-Ріпки, Ріпки-Чернігів без дотримання вимог статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", що підтверджено постановами про застосування фінансових санкцій територіальним управлінням головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Чернігівській області №158599 від 24.10.2012 та №157269 від 28.11.2012 та порушенням, передбаченим статтею 15 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції". Зокрема, досягнення неправомірних переваг у конкуренції відносно Дочірнього підприємства "Пассервіс" Публічного акціонерного товариства "Чернігівавтосервіс", яке діє на ринку автомобільних пасажирських перевезень, шляхом порушення чинного законодавства, яке підтверджено рішенням органу державної влади, наділеного відповідною компетенцією. Відповідно до статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" накладено на Приватне підприємство "Комфортавтотранс" штраф у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

У квітні 2014 року Чернігівське обласне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства "Комфортавтотранс" про стягнення з відповідача 34000 грн. штрафу за порушення, передбачені статтею 15 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді досягнення неправомірних переваг у конкуренції шляхом порушення законодавства про автомобільний транспорт, накладеного рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 30-рш від 10.10.13 у справі № 02-05/30-2013, а також пені у розмірі 34000,00 грн. за прострочення сплати штрафу.

При прийняті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПП "Комфортавтотранс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПП "Комфортавтотранс" зверталося до господарського суду Чернігівської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.10.2013 №30-рш по справі №02-05/30-2013 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу".

Так, рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.09.2016 у справі №927/656/16 у задоволенні даного позову було відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 рішення господарського суду Чернігівської області від 06.09.2016 у справі №927/656/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Рішення у справі №927/656/16 набрало законної сили 18.10.2016.

Зокрема, вказаним вище рішенням встановлено, такі обставини: копія вказаного рішення була направлена відповідачем для позивача 01.11.2013, що підтверджується супровідним листом №02-1/3835 від 01.11.2013 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; 08.05.2014 в газеті "Деснянська правда" було опубліковано витяг із рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.10.2013 №30-рш справа №02-05/30-2013 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" щодо Приватного підприємства "Комфортавтотранс"; 04.12.2013 відповідачем на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України було опубліковано інформацію про прийняте рішення Чернігівського обласного територіального відділення АМК України від 10.10.2013 №30-рш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу"; публікація інформації про прийняте рішення від 10.10.2013 №30-рш на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України свідчить про доведення рішення до позивача (ПП "Комфортавтотранс") в інший спосіб 04.12.2013; позивач з позовною заявою про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення АМК України від 10.10.2013 №30-рш по справі №02-05/30-2013 звернувся до Господарського суду Чернігівської області лише 14.07.2016, про що свідчить відбиток штампу на позовній заяві, тобто більш ніж через два роки після закінчення строку оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інший справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що вказані обставини встановлені рішенням господарського суду у справі, в якій брали участь ті самі особи, що і у справі №927/591/14, а тому не доказуються повторно.

Статтею 5 Закону "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок, зокрема, відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до п. 33 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України №5 від 19.04.1994, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за N 90/299 (у редакції яка діяла станом на 04.12.13) рішення у справі (витяг з нього, що не містить інформації з обмеженим доступом, відомостей, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення Комітету інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам держави, осіб, які брали участь у справі, та інших осіб) може бути оприлюднене шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Комітету, опубліковане в друкованих виданнях чи поширене в електронній формі.

Отже, як було встановлено рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.09.2016 у справі №927/656/16, публікація інформації про прийняте рішення від 10.10.2013 №30-рш на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України свідчить про доведення рішення до Приватного підприємства "Комфортавтотранс" в інший спосіб - 04.12.2013.

Як вже зазначалось вище, відповідно до статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" накладено на Приватне підприємство "Комфортавтотранс" штраф у розмірі 34000,00 грн.

Згідно з приписами частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Таким чином, двохмісячний строк для сплати штрафу закінчився 04.02.2014. Відповідач у встановлений законом строк штраф не сплатив.

Так, відповідно до ч. 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома вказаної статті).

Штрафні санкції за порушення конкуренційного законодавства відповідачем не сплачено.

Здійснивши арифметичний перерахунок пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до стягнення з відповідача підлягає стягнення у розмірі 34000 грн.

Так, період нарахування пені станом на дату подання позовної заяви до господарського суду: 22.04.2014 (включно) складає 67 календарних днів (з 15.02.2014 по 22.04.2014). Таким чином, розмір пені складає: 34 170 грн. : 100% х 1,5 х 67 дн. = 34 170 грн. Проте, враховуючи вимоги частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» згідно якої розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, тому сплаті підлягає пеня в розмірі 34 000 грн.

У встановлений статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строк рішення територіального відділення до господарського суду Чернігівської області не оскаржувалось.

Як зазначено у п. 20.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" (2210-14) передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

У рішенні № 30-рш від 10.10.2013 Приватному підприємству "Комфортавтотранс" було роз'яснено про порядок та термін оскарження вказаного рішення до господарського суду Чернігівської області.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» визначено, що правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розглядаються господарськими судами.

З огляду на зміст частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України(пункті).

Строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України, встановлені приписами частини першої статті 60 та частини другої статті 47 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не може бути відновлено.

Зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Пунктом 21 зазначеної вище постанови Пленуму передбачено, що господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

ПП «Комфортавтотранс» не оскаржувало рішення № 30-рш у визначений порядок та строк, а оскаржувало його до адміністративного суду.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 було закрито провадження в порядку адміністративного судочинства у справі №825/1506/14, розпочатій ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.05.2014 за адміністративним позовом ПП «Комфортавтотранс» та роз'яснено йому право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення ПП "Комфортавтотранс" з адміністративним позовом до суду іншої юрисдикції, а не з позовом в порядку господарського судочинства, ніяким чином не зупиняло нарахування пені відповідно до ст. 56 Закону України Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення 34000,00 грн. штрафу та 34000 грн. пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Комфортавтотранс"- без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Комфортавтотранс" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі №927/591/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/591/14 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді С.А. Гончаров

О.М. Коротун