ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Справа № 909/1066/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- О.І. Матущак

Розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в особі ліквідатора Ловаса В.О.

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2017р.

у справі № 909/1066/13

за заявою: Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет»

про: банкрутство

За участю представників :

від апелянта - ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - представник (довіреність №б/н від 14.03.2017р.)

від кредитора - ТзОВ "Ромтіс Буд" - Палій О.С. - представник (довіреність №б/н від 12.05.2017р.)

від кредитора - ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - Ковтун Н.О. - представник (довіреність №10531/10/10-039/649 від 12.09.2016р.)

від кредитора - ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - представник (довіреність №б/н від 28.03.2015р.)

від боржника - Ловас В.О. - ліквідатор.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2017р., суддя Скапровська І.М., заяви кредитора ОСОБА_7 було задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладений між ПП "Вітнір-Захід" та ОСОБА_2 №2787 від 18.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. Визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 №2835 від 26.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. Визнано недійсними договори купівлі-продажу автомобілів, укладених на підставі аукціону з продажу майна банкрута від 15.09.2014, результати якого визнані недійсними, а саме: договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Hyundai Trajet 2006 р.в., укладений шляхом підписання договору комісії від 17.10.2014 №705, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21074, укладений шляхом підписання договору комісії від 18.10.2014 р. №707, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 1995 р.в., укладений шляхом підписання договору комісії від 21.10.2014 р. №711, договору купівлі-продажу автомобіля Газ 31105 2006 р. в., д.н.з. НОМЕР_1. Застосовано двосторонню реституцію у визнаних недійсними правочинах. В решті вимог відмовлено. Заяву про застосування заходів забезпечення позову - залишено без розгляду. Заяву про залучення співвідповідача - Чернівецької міської ради - залишено без розгляду. Відкладено розгляд заяви кредитора ОСОБА_7 про стягнення з Івано-Франківської аграрної товарної біржі 72 293,77 грн., з яких 42507,49 грн. як безпідставно одержану грошову винагороду за проведення аукціонів, результати яких визнані недійсними, 27 162,49 грн. інфляційних збитків, 2 623,79 грн. за користування грошовими коштами на 06.04.17 о 10:30. Зобов'язано ОСОБА_7 - надати суду докази визнання правочину, укладеного з Івано-Франківською аграрною товарною біржею недійсним, відповідно наявність підстав зобов'язати кожну сторону правочину повернути другій в натурі все, що отримано в від виконання цього правочину.

З даною ухвалою не погодився ОСОБА_2 і оскаржила її в апеляційному порядку в частині визнання недійсними: договору купівлі-продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладений між ПП "Вітнір-Захід" та ОСОБА_2; договору купівлі-продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12, оскільки вважає, що судом в цій частині порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт просив прийняти в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7

З даною ухвалою також не погодився Приватний вищий навчальний заклад «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в особі ліквідатора Ловаса В.О. і оскаржив її в апеляційному порядку в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля ГАЗ 31105, 2006р.в., д.н.з. НОМЕР_2, а також застосування до спірних відносин двосторонньої реституції, оскільки вважає, що судом в цій частині порушено норми матеріального та процесуального права. В задоволенні заяви ОСОБА_7 просив відмовити.

Справа була призначена до розгляду апеляційним судом на 15.05.2017р. До початку судового розгляду 10.05.2017р. на адресу апеляційного суду надійшла скарга від кредитора - ОСОБА_13, скерована до Вищої ради правосуддя з проханням притягнути головуючого по справі суддю ОСОБА_21 до дисциплінарної відповідальності. Оскільки розгляд справи по суті ще не розпочався, то колегія суддів вважає дану скаргу грубим втручанням учасника процесу у здійснення правосуддя, спробою залякати суд та намаганням схилити суд до винесення вигідного стороні судового рішення.

Розгляд справи відкладався.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2017р.

29.05.2017р. представник ОСОБА_7 - ОСОБА_14 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи ряду доказів: копій інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 27.07.2016р. №64428885 та фотографій. Представники інших сторін заперечували проти долучення даних доказів. Апеляційний суд долучив дані документи в якості інформаційних матеріалів, оскільки вони надійшли через канцелярію суду та вже знаходяться в матеріалах справи. Такі матеріали не подавались до суду першої інстанції, а тому відповідно до вимог ст..101 ГПК України не можуть досліджуватись в апеляційному суді.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити повністю, а ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2017р. у справі №909/1066/13 - скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_7, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор ОСОБА_7 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявами про визнання недійсним договору купівлі - продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладених на підставі аукціону від 28.08.2014р., результати якого визнані судом недійсними; визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладеного між ПП "Вітнір-Захід" та ОСОБА_2 №2787 від 18.09.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким Олегом Олександровичем, визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 №2835 від 26.09.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким Олегом Олександровичем та зобов'язання відповідачів (Івано-Франківську аграрну товарну біржу, арбітражного керуючого Ловаса В.О., ПП "Вітнір-Захід", ОСОБА_12, ОСОБА_2) привести майно - об'єкт незавершеного будівництва літ. А та Б на АДРЕСА_1 в м. Чернівці у попередній стан; про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобілів, укладених на підставі аукціону з продажу майна ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" від 15.09.2014 р., результати якого визнані недійсними, а саме договору купівлі - продажу транспортного засобу марки Hyundai Trajet 2006 р.в., укладеного шляхом підписання договору комісії від 17.10.2014 №705; договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21074, укладеного шляхом підписання договору комісії від 18.10.2014 р. №707, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 1995 р.в., укладеного шляхом підписання договору комісії від 21.10.2014 р. №711, договору купівлі-продажу автомобіля Газ 31105 2006 р. в., д.н.з. НОМЕР_1, витребування від ОСОБА_15 автомобіль Hyundai Trajet 2006 р.в. д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, витребування від ОСОБА_16 автомобіль ВАЗ 21074 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_9 кузов НОМЕР_10, витребування від ОСОБА_17 автомобіль Toyota Land Cruiser 1995 р.в. д.н.з. НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8, кузов НОМЕР_11 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний капітал" код ЄРДП0У 37952747 оплату, одержану за договорами комісії, від 17.10.2014 №705, від 18.10.2014 р. №707, від 21.10.2014 р. №711, укладеними між TOB "Західний капітал" та ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет"; про стягнення з Івано-Франківської аграрної товарної біржі 72 293,77 грн., з яких 42507,49 грн. як безпідставно одержану грошову винагороду за проведення аукціонів, результати яких визнані недійсними, 27 162,49 грн. інфляційних збитків, 2 623,79 грн. за користування грошовими коштами.

В обґрунтування вищевказаних заяв кредитор ОСОБА_7 послався на те, що в силу вимог ЦК України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", договори купівлі - продажу, укладені за результатами аукціонів від 28.08.2014р. та 15.09.2014р. повинні бути визнані недійсними, оскільки результати аукціонів від 28.08.2014 оформлені протоколом №1 про хід торгів на цільовому аукціоні Івано-Франківської аграрної товарної біржі від 28.08.2014р. та від 15.09.2014 року оформлені протоколами №2,№3,№4 про хід торгів на цільовому аукціоні Івано-Франківської аграрної товарної біржі, на підставі яких були укладені спірні договори, визнанні апеляційною інстанцією недійсними і сторони повинні повернути одна одній все, що було передано їм на виконання цих договорів. Постанови апеляційного суду про визнання недійсними аукціонів залишені касаційною інстанцією без змін.

Ліквідатор - арбітражний керуючий Ловас В.О. повідомив суд про те, що за результатами аукціону від 28.08.2014р. договір купівлі - продажу нерухомого майна банкрута нотаріально не посвідчувався. Покупцю, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., було видано, на підставі передавального акту Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що складається з об'єкту незавершеного будівництва літ. А,Б( приміщення охорони), відсоток готовності якого складає 24%, що знаходиться за адресою проспект Незалежності, 104 А в м. Чернівці, від 18.09.2014р., копію якого ним долучено до матеріалів справи. Вказав на те, що договори укладені на аукціоні не слід нотаріально посвідчувати, а в силу ст.75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" може бути видано свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні. Крім того, ліквідатор боржника повідомив суд про те, що комітетом кредиторів, 13.04.2016р. прийнято рішення про погодження продажу права вимоги на аукціоні по договорах купівлі - продажу майна банкрута, укладених за результатами проведення аукціонів з продажу майна банкрута від 28.08.14р. та 15.09.14р., результати яких були визнані недійсними.

13.03.2017р. приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О.О. направив суду належним чином завірені копії договорів купівлі - продажу від 18.09.2014р. та від 26.09.2014р.

Судом першої інстанції вимоги заяви ОСОБА_7 було частково задоволено, проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Заявник обґрунтовував свої вимоги тим, що результати аукціону від 28.08.2014р. з продажу майна банкрута були визнані в судовому порядку недійсними (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. по справі №909/1066/13), тому договір купівлі-продажу від 28.08.2014р., укладений з переможцем аукціону - ПП «Вітнір-Захід» є недійсним, а тому сторони усіх наступних правочинів: ПП «Вітнір-Захід», ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не мали право укладати договори щодо відчуження спірного майна, а саме: договір купівлі-продажу №2787 від 18.09.2014р., укладений між ПП «Вітнір-захід» та ОСОБА_18 і договір купівлі-продажу №2835 від 26.09.2014р., укладений між ОСОБА_18 та ОСОБА_12

Згідно ст.. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

- боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Таким чином, вказана стаття спеціального Закону передбачає вичерпний перелік підстав з яких кредитор може звернутись до суду з заявою про визнання правочинів недійсними.

Заявник-кредитор - ОСОБА_7 не вказав жодних підстав передбачених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", необхідних для визнання правочинів недійсними. З інших правових підстав до суду в подібних випадках може звертатись лише ліквідатор, відповідно до норми ст..41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Судом першої інстанції було залишено без уваги дані норми спеціального Закону. Задовольняючи вимоги кредитора - ОСОБА_7 місцевий господарський суд зіслався на норму ст.55 Закону про банкрутство, яка стосується виключно визнання недійсним укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу. В даному випадку заявник оскаржив не договори, безпосередньо укладені на аукціоні, а договори, по яким майно набували другий та третій покупець. Тому дана норма Закону застосована судом першої інстанції невірно. Як встановлено апеляційним судом, договір купівлі-продажу незавершеного будівництва за результатами аукціону від 28.08.2014р. взагалі не укладався, його не існує в природі, а тому вимога заявника визнати цей неіснуючий договір недійсним є абсурдною та задоволенню не підлягає. За результатами аукціону від 28.08.2014р. приватним нотаріусом Балацьким О.О. було оформлено свідоцтво на право власності на нерухоме майно переможцю аукціону - ПП «Вітнір-Захід» -т.16, а.с. 80.

Крім того, в межах справи про банкрутство спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, можуть розглядатись господарським судом з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (ст..20 Закону), або загальним нормам, встановленим цивільним законодавством. Як зазначено вище апеляційним судом, заявник не вказав жодних підстав передбачених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Не вказав заявник також інших правових підстав визнання правочинів недійсними, відповідно до вимог ЦК України та не вказав які конкретно його майнові права або інтереси порушені. Суд першої інстанції не надав будь-якої правової оцінки даній обставині та задовольнив заявлені вимоги при відсутності доведеного порушеного права заявника.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК.

У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Крім того, Верховним судом України встановлено, що права особи, яка вважає, себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого ст..ст. 215,216 ЦК України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до ст.. 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно (Постанова Верховного суду України від 11.12.2012р., Постанова Верховного суду України від 29.04.2015р. по справі №3-62гс15).

Згідно ст.. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, судом першої інстанції не було враховано висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, не враховано обставини відсутності доведеного порушеного права заявника, відповідно невірно були застосовані норми матеріального права, а тому необгрунтовано визнано недійсними договори купівлі-продажу нерухомого майна №2787 від 18.09.2014р., укладений між ПП «Вітнір-Захід» та ОСОБА_2 та №2835 від 26.09.2014р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12

Що ж стосується вимог заявника - ОСОБА_7 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобілів, укладених на підставі аукціону з продажу майна ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" від 15.09.2014 р., результати якого визнані недійсними, а саме договору купівлі - продажу транспортного засобу марки Hyundai Trajet 2006 р.в., укладеного шляхом підписання договору комісії від 17.10.2014 №705; договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21074, укладеного шляхом підписання договору комісії від 18.10.2014 р. №707, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 1995 р.в., укладеного шляхом підписання договору комісії від 21.10.2014 р. №711, договору купівлі-продажу автомобіля Газ 31105 2006 р. в., д.н.з. НОМЕР_1, витребування від ОСОБА_15 автомобіль Hyundai Trajet 2006 р.в. д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, витребування від ОСОБА_16 автомобіль ВАЗ 21074 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_9 кузов НОМЕР_10, витребування від ОСОБА_17 автомобіль Toyota Land Cruiser 1995 р.в. д.н.з. НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8, кузов НОМЕР_11 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний капітал" код ЄРДП0У 37952747 оплату, одержану за договорами комісії, від 17.10.2014 №705, від 18.10.2014 р. №707, від 21.10.2014 р. №711, укладеними між TOB "Західний капітал" та ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет", то колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що вказані договори відсутні у матеріалах справи, не були долучені до відповідної заяви кредитора та представник заявника ОСОБА_8 не зміг їх надати апеляційному суду.

Зокрема, судом першої інстанції було зазначено безпосередньо в ухвалі, що договори комісії, які додавались арбітражним керуючим до звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, поданого на затвердження суду 14.09.2015 та наданих комісії, яка проводила позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого 11.11.2014. (акт №19), в підтвердження продажу майна банкрута (автомобілів), за своєю правовою природою є договорами доручення, відповідно не можуть підтверджувати продаж майна в порядку встановленому, зокрема, ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, суд першої інстанції всупереч даній нормі процесуального права, визнав недійсними правочини, факт існування яких не доведений суду жодним чином, що є недопустимим.

Що ж стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля ГАЗ 31105, 2006р.в., д.н.з. НОМЕР_4, то колегія суддів відзначає наступне.

02.12.2014р. між Івано-Франківською товарною біржею було проведено аукціон з реалізації майна Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» про що було складено протокол про хід торгів на цільовому аукціоні №5А від 02.12.2014р.

Згідно з вказаним протоколом переможцем став ОСОБА_20, якому ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в особі арбітражного керуючого Ловаса В.О. було передано право власності на рухоме майно, а саме: автомобіль марки ГАЗ 31105, 2006р.в., д.н.з. НОМЕР_2.

Визнаючи даний договір недійсним, суд першої інстанції послався на пункт 2 ч. 3 ст. 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яким передбачено, що визнання результатів аукціону недійсним тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Однак, судом першої інстанції не було враховано, що результати даного аукціону від 02.12.2014р. не оскаржувались і судом недійсними не визнавались. Більше того, сам заявник - Бондарчук - ОСОБА_10не вказав жодної правової підстави для визнання недісним договору купівлі-продажу цього автомобіля. Суд першої інстанції взагалі не навів жодних мотивів, будь-якого обґрунтування підстав визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було визнано недійсними договори купівлі-продажу та застосовано до спірних правовідносин двосторонню реституцію без наявності самих договорів, без встановлення власників транспортних засобів на даний час та без залучення їх до участі в справі, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Викладене одним реченням в шести словах рішення суду першої інстанції про застосування двосторонньої реституції заслуговує на окрему увагу. Апеляційним судом встановлено, що нерухоме майно було продано тричі, а транспортні засоби в кількості трьох одиниць - двічі. За таких обставин справи, визнаючи недійсними усі ! правочини суд зобов'язаний детально та покроково розписати процедуру повернення майна та коштів кожній особі окремо. В іншому випадку виконати таке рішення буде неможливо.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2017р. по справі №909/1066/13 винесена з неповним дослідженням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню в частині задоволення заяви ОСОБА_7

Судові витрати покласти на заявника - ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в особі ліквідатора Ловаса В.О. задовольнити повністю.

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2017р. у справі №909/1066/13 скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_7.

Постановити нове рішення в цій частині. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 повністю.

Судові витрати покласти на заявника - ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_7 - (76018, АДРЕСА_2,) на користь ОСОБА_18 (58029, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) - 3520 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять гривень) суми судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_7 - (76018, АДРЕСА_2,) в дохід державного бюджету України 3520 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять гривень) судового збору за розгляд апеляційної скарги Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в особі ліквідатора Ловаса В.О.

В іншій частині ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2017р. у справі №909/1066/13 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Н.М. Кравчук

О.І. Матущак

«Повний текст постанови виготовлено 31.05.2017р.»