Господарський суд Чернігівської області
====================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"30" травня 2017 року Справа № 927/386/17

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1

адреса для листування: АДРЕСА_2

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олишівка",

, вул. Чернігівська, 3, смт. Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575

про стягнення 251372,17 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олишівка" про стягнення 251372,17 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору про перевезення вантажу №13/12-2016 від 13.12.2016, своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги не здійснив, в зв'язку з чим у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість в сумі 251372,17 грн.

Розгляд справи відкладався.

Позивач та відповідач витребуваних ухвалами суду від 18.04.2017 та 11.05.2017 документів не надали, повноважних представників в призначені судові засідання не направили. Причини неявки суду не відомі.

Про дату, час і місце судового розгляду сторін було повідомлено належним чином. Ухвала про порушення провадження у справі від 18.04.2017, направлена на адресу позивача, повернута відділенням зв'язку з відміткою "за не запитом". Ухвала про відкладення розгляду справи від 11.05.2017, направлена на юридичну адресу позивача, отримана ним особисто, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ухвали про порушення провадження у справі від 18.04.2017 та про відкладення розгляду справи від 11.05.2017, направлені на адресу відповідача, отримані уповноваженою відповідачем особою 21.04.2017 та 13.05.2017, про що свідчать відмітки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Заяв та клопотань від позивача та відповідача до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає, що нез'явлення сторін в судове засідання та не подання ними витребуваних судом документів не перешкоджає розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 13.12.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олишівка» (Замовник) укладено договір перевезення вантажу № 13/12-2016 (далі - Договір) (а.с.7).

Відповідно до п.п.1.1 Договору, Перевізник виділив технічно-справні автомобілі-самоскиди для перевезення вантажів Замовника в кількості 10000,00 тонн, а Замовник зобов'язався прийняти та оплатити послуги по перевезенню вантажу у відповідності до умов даного Договору.

Згідно з п.1.3 Договору Перевізник зобов'язався доставити довірений йому Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Одержувачу), а Замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу плату, вказану в рахунку на оплату та акті прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.1.4 Договору, договірна орієнтовна вартість вантажних автомобільних перевезень за цим Договором обумовлюється Протоколом погодження договірної ціни, що є невід'ємною частиною даного договору.

Вартість послуг була визначена Протоколом погодження ціни від 13.12.16 року (а.с.9).

За умовами п.3.8. Договору, Замовник зобов'язався оплату за надані послуги по перевезенню вантажу проводити протягом двох банківських днів з дати отримання Замовником рахунку та проведення вивантаження автотранспорту.

Відповідно до п.6.1 Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором.

Договір не розривався, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором, а саме протягом 2016-2017 років надав послуги по перевезенню вантажу на загальну суму 475097,00 грн, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (послуг), підписаними сторонами та скріпленим печатками сторін, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.10-18).

Однак, відповідач, в порушення умов Договору, своєчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснив, сплативши лише 223724,83 грн (виписки з особового рахунку позивача станом на 04.01.2017, 06.01.2017, 31.01.2017, 02.02.2017, 16.02.2017, 20.02.2017 01.03.2017, (а.с.22-28)).

З метою досудового врегулювання спору, позивачем направлено відповідачу претензію від 05.04.2017 з вимогою сплати заборгованості в сумі 251372,17 грн та акт звірки розрахунків за період 01.01.2017 по 05.04.2017. Дана претензія була залишена відповідачем без відповіді, акт звірки розрахунків підписаний не був.

Станом на 13.04.2017 заборгованість становила 251372,17 грн.

На день прийняття рішення заборгованість відповідачем повністю не сплачена та становить 251372,17 грн.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч.3 ст.908 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч.1 ст.916 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 925 ЦК України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає із договору перевезення вантажу, пошти можливим є пред'явлення йому претензії у порядку, встановленому законом, транспортними кодексами (статутами). Позов до перевізника може бути пред'явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідач доказів оплати наданих позивачем послуг, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олишівка» (вул. Чернігівська, 3, смт.Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575, р/р 3 в Філії АТ «ОСОБА_2 Аваль», МФО 380805, код 38656637) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 адреса для листування: АДРЕСА_2; р/р НОМЕР_2 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код НОМЕР_1) 251372,17 грн заборгованості та 3770,60 грн на відшкодування витрат по сплаті позивачем судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Бобров