РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017Справа №910/4402/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС БІЗНЕС ГРУП"

до Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

про визнання частково недійсним договору

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивач - не з'явився;

від відповідача - Шемідько Г.В., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС БІЗНЕС ГРУП" про визнання частково недійсним договору, а саме: п. 5.4 розділу «Відповідальність сторін» Договору №ПГ-С/16-005/41 від 20.05.2016 купівлі-продажу природного газу укладений між Приватним акціонерним товариством «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Бізнес Груп» в частині стягнення додатково - штрафу у розмірі 1% від суми простроченого платежу, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 5% від суми простроченого платежу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що умови п.5.4 Договору №ПГ-С/16-005/41 від 20.05.2016, яким встановлена відповідальність позивача за неналежне проведення розрахунків одночасно у вигляді і пені, і штрафу, суперечать ст. 61 Конституції України та ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості, зокрема зазначив, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань, передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що узгоджується із свободою договору, встановленою ч.3 ст. 6, ст. 627 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Бізнес Груп» (надалі - Покупець) було укладено договір №ПГ-С/16- 005/41 купівлі-продажу природного газу (надалі - Договір).

За умовами п.1.1 вказаного Договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти і сплатити на умовах цього договору природний газ, надалі - Газ. Продавець являється видобувним підприємством, код ЕІС: 56X40Р. Покупець не є кінцевим споживачем Газу, код ЕІС: 56X106.

У п. 2.2. Договору сторони визначили, що вартість газу, що передається згідно з п. 1.3. Договору складає 4 312 530,00 грн. з ПДВ. Оплата загальної вартості Газу проводиться на поточний рахунок продавця в такому порядку - 100% від загальної вартості Газу до 30 числа місяця, що слідує за звітним (п. 2.4. Договору).

Передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами актом прийому-передачі Газу (п. 3.3. Договору).

Відповідно до 8.1. даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін. І діяв до 31.05.2016 в частині постачання газу, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до п. 5.4 Договору за порушення Покупцем грошових зобов'язань (умов та строків розрахунків) згідно з п.2.4. та п.2.5. Договору. Покупець сплачує на користь Продавця, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, та додатково - штраф у розмірі 1% (один відсоток) від суми простроченого платежу, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 5% (п'ять відсотків) від суми простроченого платежу.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Пунктом 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 231 ГК України, законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Вказана позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 року у справі № 06/5026/1052/2011.

Таким чином, у даній справі договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору (порушення строків розрахунків) згідно п.п. 2.4. та 2.5. договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Враховуючи вищевикладене, визначені договором штрафи передбачені за різні порушення, а саме: штраф у розмірі 1% передбачений сторонами договору за прострочення здійснення платежу та штраф у розмірі 5% за порушення грошових зобов'язань на строк понад 10 календарних днів є цілком правомірними.

Позивачем не доведено тих обставин на які він посилається на обґрунтування позовної вимоги.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про визнання пункту 5.4 Договору №ПГ-С/16-005/41 від 20.05.2016 недійсним не може вважатися за законну та обґрунтовану, а тому задоволенню не підлягає.

Крім того, розглядаючи спір по суті судом встановлено що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 №910/23400/16 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Бізнес Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" заборгованість за договором від 20.05.2016 № ПГ-С/16-005/41, а саме: основного боргу - 4 312 530 (чотири мільйони триста дванадцять тисяч п'ятсот тридцять) грн. 00 коп.; пені - 528 697(п'ятсот двадцять вісім тисяч шістсот дев'яносто сім) грн. 33 коп.; інфляційні втрати - 198 376 (сто дев'яносто вісім тисяч триста сімдесят шість) грн. 38 коп.; 3% річних - 51 962 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; штраф 1% за порушення грошових зобов'язань - 43 125 (сорок три тисячі сто двадцять п'ять) грн. 30 коп.; штраф 5% за порушення грошових зобов'язань на строк понад 10 календарних днів - 215 626 (двісті п'ятнадцять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 80 254 (вісімдесят тисяч двісті п'ятдесят чотири) грн. 77 коп.

Рішення суду від 01.02.2017 №910/23400/16 залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017, у зв'язку з чим рішення суду від 01.02.2017 №910/23400/16 набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, матеріалами преюдиційної справи №910/23400/16 підтверджено факт наявності прострочення ТОВ «Офіс Бізнес Груп» виконання грошового зобов'язання, та правомірності нарахування пені та штрафних санкцій на користь Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" за договором від 20.05.2016 №ПГ-С/16-005/41.

Отже, за встановлених обставин справи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.06.2017

Суддя І.І. Борисенко