ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Справа № 911/1202/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо-Транс, м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю Амі Логістік, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки

про стягнення 6768,48 грн.

за участю представників

від позивача: не зявився;

від відповідача : не зявився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Кредо-Транс (далі позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом товариства з обмеженою відповідальністю Амі Логістік (далі - відповідач) про стягнення 6768,48 грн., з яких 6500,00 грн. заборгованості, 196,95 грн. інфляційних втрат та 71,53 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору-заявки на перевезення вантажу № А-000000385 від 10.10.2016 р. в частині зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 6500,00 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 196,95 грн. інфляційних втрат та 71,53 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.05.2017 р. було зобовязано позивача надати суду докази виконання заявки на перевезення грузу № А-000000385 від 10.10.2016 р., а саме: акт виконаних робіт, супровідні документи до грузу з відміткою грузоотримувача, чи інші докази, у разі їх наявності.

29.05.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява, до якої позивачем додано товарно-транспортну накладну № 11/10-16 від 11.10.2016 р. та податкову накладну № 7 від 12.10.2016 р. Також, позивач у заяві зазначає, що оскільки ТОВ Амі Логістік є посередником, то він не відображається в товарно-транспортних накладних, проте, як стверджує позивач, ці накладні слугують підтвердженням здійснення перевезення вантажу, оскільки інформація, яка зазначена в товарно-транспортній накладній № 11/10-16 від 11.10.2016 р. відповідає інформації у договорі-заявці № А-000000385 від 10.10.2016 р.

Представник позивача у судові засідання 16.05.2017 р. та 01.06.2017 р. не зявився, хоча про час та місце судових засідань позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується заявою позивача від 03.05.2017 р., в якій в якій позивач просив розгляд справи провести без його участі, та наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 300 та № 215.

Представник відповідача у судові засідання 16.05.2017 р. та 01.06.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 483 та № 100.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

10.10.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Амі Логістік (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Кредо-Транс (виконавець) було підписано заявку на перевезення вантажу № А-000000385.

В заявці зазначені наступні відомості: операція завантаження, дата і час - 11.10.2016 р., 16:00, адреса - ТОВ «Рояль Канін Україна», Київська обл., смт. Ворзель, вул.. Ковельська, д 10; операція вивантаження, дата і час - 12.10.2016 р., 09:00, адреса - «РЛС Одеса», Одеська обл., с. Дачне, 452 км. Київської траси.

Відповідно до умов заявки вартість перевезення становить 6500,00 грн., порядок розрахунків між сторонами протягом 14 банківських днів після отримання оригіналів документів: рахунку, акта виконаних робіт та податкової накладної, виписаних 12.10.2016 р., а також оригінали супровідних документів по кожному вантажоотримувачу в кількості, вказаній в графі заявки «надіслати документи», з відміткою вантажоотримувача про отримання.

Згідно з умовами заявки власник автомобіля - ТОВ «Кредо-Транс» (перевізник), марка автомобіля - ДАФ, номер - ВН 1240 ЕС (номер причіпа - ВН 3183 ХО), водій ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем було укладено договір перевезення у спрощений спосіб.

Позивач зазначає, що ним на виконання умов заявки-договору було здійснено перевезення, проте відповідач за надані послуги не розрахувався.

12.01.2017 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 10/1 від 10.01.2017 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 482, фіскальним чеком від 12.01.2017 р. та описом вкладення у цінний лист, в якій позивач зазначив, що станом на 10.01.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 27200,00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, та просив сплатити вказану заборгованість. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача 6500,00 грн. заборгованості за договором-заявкою № А-000000385 від 10.10.2016 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з п. 11.1. вказаних правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

На підтвердження здійснення перевезення за заявкою № А-000000385 від 10.10.2016 р. позивачем надано товарно-транспортну накладну № 11/10-16 від 11.10.2016 р.

В товарно-транспортній накладній № 11/10-16 від 11.10.2016 р. зазначені наступні відомості: автомомобіль - ДАФ ВН 1240 ЕС, причіп - ВН 3183 ХО, водій ОСОБА_1, автомобільний перевізник - ТОВ Кредо-Транс, замовник - ТОВ «Рояль Канін Україна», вантажовідправник - ТОВ «Рояль Канін Україна», вантажоодержувач ТОВ «РЛЦ».

З товарно-транспортної накладної № 11/10-16 від 11.10.2016 р. також вбачається, що в графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» стоїть печатка ТОВ «Рояль Канін Україна».

Проте, як вже зазначалось, у товарно-транспортній накладній № 11/10-16 від 11.10.2016 р. зазначено вантажоодержувача ТОВ «РЛЦ», а у заявці вантажоодержувач - «РЛС Одеса».

Таким чином, відомості щодо вантажоодержувача, зазначені у товарно-транспортній накладній № 11/10-16 від 11.10.2016 р. не відповідають відомостям щодо особи, яка повинна прийняти товар, які зазначені у цій же товарно-транспортній накладній, та відомостям щодо вантажоодержувача, зазначеним у заявці.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з абз. 2 п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції належністю доказів є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до ст. 33 ГК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, оскільки відповідно до товарно-транспортної накладної вантаж прийняло ТОВ «Рояль Канін Україна», а не «РЛС Одеса», як це передбачено у заявці, то вказана товарно-транспортна накладна не є належним доказом, яким підтверджується здійснення позивачем перевезення за заявкою № А-000000385 від 10.10.2016 р.

Крім того, умовами заявки передбачено, що замовник оплачує послуги протягом 14 банківських днів після отримання ним оригіналів документів: рахунку, акта виконаних робіт та податкової накладної, виписаних 12.10.2016 р., а також оригінали товаросупровідних документів по кожному вантажоодержувачу в кількості, вказаній в заявці, з відміткою вантажоодержувача про отримання.

Позивач зазначає, що заявка-договір на перевезення вантажу та необхідні документи були відправлені відповідачу, що підтверджується експрес-накладною № 3704 від 01.11.2016 р.

Проте, з вказаної експрес-накладної взагалі не вбачається, які саме документи були надіслані відповідачу.

Таким чином, оскільки товарно-транспортна накладна № 11/10-16 від 11.10.2016 р. не є належним доказом здійснення позивачем перевезення за заявкою № А-000000385 від 10.10.2016 р., то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 6500,00 грн. заборгованості не підлягає задоволенню.

Також, позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 196,95 грн. інфляційних втрат та 71,53 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 23.11.2016 р. по 05.04.2017 р. на заборгованість відповідача у сумі 6500,00 грн.

Оскільки позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 6500,00 грн. заборгованості не задоволена судом, то похідні позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 196,95 грн. інфляційних втрат та 71,53 грн. 3 % річних також не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення підписано 12.06.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева