РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 906/268/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Грязнов В.В. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.17р. у справі №906/268/17 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" (м. Київ) в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" (смт. Іршанськ, Хорошівського району, Житомирської області)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" (смт. Іршанськ, Хорошівського району, Житомирської області)

про стягнення 58 483 928,99 грн

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, представник за довіреністю №728/1 від 01.12.2016р.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" 58 483 928, 99 грн.

Також, публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" подало до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Валки - Ільменіт" в межах суми 58 483 928, 99 грн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 25.04.2017р., з метою забезпечення позову публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат", накладено арешт на належні товариству з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" грошові кошти в межах суми 58 483 928,99 грн., які знаходяться на банківському рахунку 04 в АБ "Кліринговий Дім", МФО 300647 та інших рахунках ТОВ "Валки-Ільменіт".

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зупинити виконання оскарженої ухвали, скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявлених вимог відмовити.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою, скаржник посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм ст. ст. 66, 67 ГПК України щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, вважаючи, що позивачем не було доведено належними і допустимими доказами можливості утруднення виконання рішення чи неможливості його виконання в разі невжиття таких заходів. Скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала майже не містить ніяких мотивів її винесення, будь-які докази того, що невжиття заходів унеможливить в майбутньому виконання рішення суду позивачем не надавались та судом не витребувались. Також не здійснювалась оцінка підставності заявлених вимог та співрозмірності забезпечення прав позивача та шкоди, що буде завдана господарсько- фінансовій діяльності відповідача неможливістю вільно розпоряджатись належними йому грошовими коштами, а також шкоди діловій репутації підприємства.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. скаржнику відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання оскарженої ухвали, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" (м. Київ) в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №15021/17 від 26.05.2017р.), в якому позивач заперечує доводи апеляційної скарги, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник скаржника в судовому засіданні 30.05.2017р. підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Повідомив суд про те, що відповідачем впродовж квітня-травня 2017р. вчинялися активні дії щодо погашення наявної заборгованості, та було сплачено позивачу біля 40 млн. грн.

Представник скаржника в судовому засіданні 30.05.2017р. надав докази надсилання копії апеляційної скарги юридичній особі - Публічному акціонерному товариству "Об'єднана гірничо-хімічна компанія".

Позивач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання 30.05.2017р., хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 25.04.17р. у справі №906/268/17, заслухавши представника скаржника, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 58 483 928, 99 грн. заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором про надання послуг від 30.12.2015р. №9632. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором щодо своєчасної оплати наданих послуг.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків та не бажає повертати борг, через це в позивача є підстави вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд першої інстанції, оцінивши доводи позивача, наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, з огляду на наявність зв'язку між заходами до забезпечення позову і предметом спору, прийшов до висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку доводам позивача, наведених в заяві про забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступні мотиви.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду і є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд апеляційної інстанції в ході судового слідства встановив, що сума боргу відповідача є великою, протягом певного часу відповідач не вчиняв дій по погашенню боргу. Крім того, з матеріалів оскарження ухвали вбачається, що відповідачем подано позов до господарського суду м. Києва (ухвала про порушення провадженя у справі №910/5524/17 від 05.04.2017р.) про визнання договору про надання послуг від 30.12.2015 №9632 недійсним, що свідчить про те, що останнім вчинені дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення до відповідача позову про стягнення заборгованості та штрафних санкцій на підставі вказаного договору.

Отже, в даному випадку такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Разом з тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним доводи відповідача про те, що судом першої інстанції порушено процесуальне право, а саме, принципи змагальності та гласності розгляду справ, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011р. питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Таким чином, забезпечення позову, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів сторони, може застосовуватись на будь-якій стадії процесу та без виклику представників сторін.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції винесена з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не надано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 66, 67, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.17р. у справі №906/268/17 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 25.04.17р. у справі №906/268/17 повернути до суду першої інстанції

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.