ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Справа № 910/17814/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Могила С.К. Нєсвєтової Н.М.,
за участі представників: позивача: відповідача: не з'явився Маркєлов В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг"
на рішення та постановуГосподарського суду міста Києва від 03 листопада 2016 року Київського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2017 року
у справі№ 910/17814/16
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Макселон"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг"
про стягнення 571 117,10 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 571 117,10 грн за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу № КРБК-001184 від 16.06.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 (суддя - Головатюк Л.Д.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 (головуючий - Гончаров С.А., судді - Іоннікова І.А., Яковлєв М.Л.), позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Макселон" 547 853, 87 грн основного боргу, 2 065, 67 грн 3% річних та судовий збір.

В іншій частині позову відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неповноту встановлення обставин справи при вирішенні спору, порушення норм матеріального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення в частині стягнення з відповідача 547 853, 87 грн основного боргу, 2 065, 67 грн 3% річних та судового збору та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, 16.06.2016 між ТОВ "Альянс Холдинг" (продавець) та ТОВ "Макселон" (нова назва ТОВ "КМ РОЯЛ КОМПАНІ") (покупець) було укладено договір купівлі-продажу пального на автозаправних станціях з використанням смарт-карт № КРБК-001184, за умовами якого відповідач зобов'язувався передати у власність позивача товар на АЗС з використанням смар-карт, а також надати послугу обслуговування, а покупець прийняти і оплатити їх.

Пунктом 5.1. договору визначено, що оплата за товар здійснюється покупцем шляхом 100% попередньої оплати його вартості шляхом внесення коштів на розрахунковий розрахунок продавця, або шляхом внесення готівкових коштів через касу АЗС Shell.

Покупець попередньо сплачує продавцю за товар шляхом попередньої оплати, у розмірі обумовленому в замовленні, але не менше 200 (двісті) гривень у разі здійснення оплати за товар шляхом внесення готівкових коштів через касу АЗС Shell покупцем, або його представником, яким вважається будь-який пред'явник карти. Датою здійснення покупцем повного платежу вважається дата зарахування 100% належних до сплати коштів на банківський рахунок продавця. У разі здійснення оплати за товар шляхом внесення готівкових коштів через касу АЗС Shell, датою здійснення покупцем повного платежу вважається дата внесення готівкових коштів до каси АЗС Shell. Попередня оплата стягується з метою забезпечення платежів покупця (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 5.7. договору, у разі надання покупцем листа-звернення про повернення на рахунок покупця суми залишку раніше сплаченої попередньої оплати та підписання акту звірки взаєморозрахунків між продавцем та покупцем, продавець зобов'язаний повернути суму залишку сплаченої попередньої оплати протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання письмового листа-звернення, при умові повернення старт-карток, які були видані клієнту у тимчасове користування згідно з додатку № 1 до договору. Якщо покупець не може повернути смарт-картки, які були видані у тимчасове користування, то продавець має право вирахувати суму за ці картки з суми переплати, яка підлягає поверненню покупцеві.

Відповідно до п. п. 10.3., 10.4. договору, кожна із сторін має право на дострокове розірвання цього договору з обов'язковим письмовим попередженням іншої сторони за 30 календарних днів до моменту такого дострокового розірвання. У випадку дострокового розірвання цього договору (закінчення строку його дії), сторони проводять усі необхідні взаєморозрахунки в десятиденний строк з моменту письмового попередження про дострокове розірвання (закінчення строку дії цього договору).

На виконання умов договору, позивач перерахував відповідачу 1 470 000,00 грн попередньої оплати, що підтверджується платіжними дорученнями № 10 від 17.06.2016, № 13 від 21.06.2016, № 17 від 23.06.2016, № 18 від 24.06.2016, № 21 від 01.07.2016.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2016 ТОВ "Макселон" (ТОВ "КМ РОЯЛ КОМПАНІ") отримало від ТОВ "Альянс Холдинг" товар на загальну суму 922 146,13 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами, в яких просив останнього повернути залишок коштів, які були перераховані згідно з договором № КРБК-001184 від 16.06.2016 та підписати акт звірки взаєморозрахунків за цим договором.

Однак, відповідач відповіді на листи не надав, залишок попередньої оплати не повернув.

01.08.2016 ТОВ "Макселон" (ТОВ "КМ РОЯЛ КОМПАНІ") надіслав на адресу ТОВ "Альянс Холдинг" лист, відповідно до якого повідомляв останнього про дострокове розірвання договору купівлі-продажу пального на автозаправних станціях з використанням смарт-карт № КРБК-001184 від 16.06.2016 в односторонньому порядку, внаслідок чого його дія закінчиться через 30 календарних днів з моменту отримання ТОВ "Альянс Холдинг" цього письмового попередження.

Також, відповідно до вимог п. 10.4. договору, позивач в листі просив у десятиденний термін з моменту отримання попередження про розірвання договору, провести усі необхідні розрахунки з ТОВ "Макселон" (ТОВ "КМ РОЯЛ КОМПАНІ"), в тому числі, шляхом складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків між продавцем та покупцем та повернення суми залишку раніше сплаченої попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн, оскільки вказані кошти є власністю покупця та були внесені ним на рахунок продавця відповідно до вимог п. 5.1 та п. 5.3. договору для забезпечення можливості придбання товару за договором, однак не використані через фактичне припинення діяльності між сторонами договору, та щодо яких у покупця згідно з п. 5.7. договору передбачене право на їх повернення продавцем.

Як встановлено судами, вказаний лист ТОВ "Альянс Холдинг" отримало 01.08.2016.

05.08.2016 ТОВ "Макселон" (ТОВ "КМ РОЯЛ КОМПАНІ") направило головному бухгалтеру ТОВ "Альянс Холдинг" лист № 05-08-16 з проханням повернути грошові кошти в сумі 547 853,87 грн на підставі п. 10.3. договору № КРБК- 001184 від 16.06.2016. До даного листа були додані акт звірки взаєморозрахунків; акт повернення отриманих покупцем смарт-карт; заява про дострокове розірвання договору.

Проте, відповідач акт звірки взаєморозрахунків не підписав, залишок попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн позивачу не повернув.

31.08.2016 позивач направив на адресу ТОВ "Альянс Холдинг" претензію про повернення 547 853,87 грн попередньої оплати, однак, відповідач акти звірки взаєморозрахунків та акт прийому-передачі карток не підписав, залишок попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн позивачу не повернув.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ця норма кореспондується зі ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 665 ЦК України встановлено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Оскільки, відповідач поставки товару на суму передоплати у розмірі 547 853,87 грн не здійснив, попередню оплату відповідно до умов договору позивачу не повернув, чим порушив свої зобов'язання, то місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 547 853,87 грн.

Щодо доводів відповідача в касаційній скарзі проте, що строк здійснення розрахунків не настав, адже позивачем не були передані відповідачу смарт-карти, то вони були предметом розгляду апеляційного господарського суду, який прийшов до правильного висновку, що неповернення смарт-карт є підставою для стягнення з покупця штрафу (чим відповідач не скористався, як і не скористався правом на вирахування суми за смарт-карти з суми передоплати), а не підставою для невиконання своїх зобов'язань - повернення позивачу попередньої оплати, що передбачено п. 5.7 договору.

Доводи відповідача про те, що заборгованість у відповідача не підтверджується жодними доказами є безпідставними, адже в матеріалах справи наявні копії профайлу компанії, якими підтверджується наявність у відповідача 547 853,87 грн, що були перераховані йому позивачем (а.с. 119 - 120, т. 1).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Оскільки сторонами в договорі не було передбачено такої відповідальності, як стягнення пені, за неповернення відповідачем суми передоплати і не закріплена така відповідальність в законі, то суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову в цій частині.

Проте, не можна погодитись з рішеннями господарських судів в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Отже, вказаною статтею передбачена можливість стягнення трьох процентів річних за прострочення саме грошового зобов'язання.

Проаналізувавши норми ст. ст. 524, 533 - 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Натомість, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України.

Оскільки позивач просить стягнути з відповідача передоплату, а на суму передоплати 3 % не нараховуються, то суди безпідставно стягнули з ТОВ "Альянс Холдинг" на користь ТОВ "Макселон" 2 065, 67 грн 3% річних.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 в частині стягнення з ТОВ "Альянс Холдинг" на користь ТОВ "Макселон" 2 065, 67 грн 3% річних підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з сум судового збору, сплаченого ним за подачу апеляційної і касаційної скарг у розмірі 78,81 грн (37,69 грн - за апеляційну скаргу і 41,12 грн - за касаційну скаргу), а також підлягає зміні рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача судового збору на користь позивача за подачу позовної заяви, шляхом зменшення його з 8 248, 79 грн до 8 187,25 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03 листопада 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2017 року у справі за № 910/17814/16 в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" 2 065, 67 грн 3 % річних скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити.

Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 03 листопада 2016 року в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Макселон" судового збору за подання позовної заяви, зменшивши суму судового збору, що підлягає стягненню з відповідач з 8 248, 79 грн до 8 187,25 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Макселон" (08151, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка, вул. Молодіжна, буд. 26, офіс 110/1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" (03680, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4, ) 78,81 грн відшкодування судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 03 листопада 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2017 року у справі за № 910/17814/16 залишити без змін.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

Поновити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03 листопада 2016 року.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя С.Могил
Суддя Н. Нєсвєтова