ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 р. Справа № 917/481/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,02125

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану, 82, офіс.204, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область,37300

про стягнення 439704,50 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ордер КВ №162816 від 17.05.2017 року, договір про надання правової допомоги №09/1юр-17 від 06.03.2017р.

від відповідача: Гамза Т.В. дов. б/н від 29.03.2017 року

Обставини справи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про стягнення 439704,50 грн.. заборгованості за договором підряду № 3-02/14-ОВ від 01.02.2014 року, яка складається з основного боргу в сумі 413 370,46 грн., пені в сумі 12739,71 грн., 3% річних в сумі 2723,00 грн., інфляційних в сумі 10871,33 грн. (в редакції заяви від 18.04.2017 року).

Суд ухвалою від 30.03.2017 року порушив провадження у справі на призначив її до розгляду в судовому засіданні на 18.04.2017 року.

14.04.2017 року від відповідача до суду надійшло клопотання про витребування доказів. Згідно поданого клопотання відповідач просив суд зобов'язати позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінали та копії наступних документів:

- акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в);

- довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3);

- локальні кошториси на окремі види робіт;

- акти прийому-передачі виконаних робіт;

- дефектні акти;

- відомості об'ємів виконаних робіт.

Оскільки дане клопотання було не підписане уповноваженою особою ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" (взагалі не містить підпису представника) суд не прийняв його до розгляду.

Позивач та відповідач в судове засідання 18.04.2017 року не з'явились, про місце, дату та час його проведення були повідомлені належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), вимоги п. 4 ухвали суду від 29.03.2017 року про порушення провадження у справі не виконали.

18.04.2017 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (арк. с. 39-41). В поданій заяві зазначено, що позивач, визначаючи заборгованість за договором підрядом станом на день подання позовної заяви, не врахував суму у розмірі 50644,09 грн., оскільки, строк її сплати відповідачем ще не настав. Однак, як вказує позивач, відповідач до 31.03.2017 року включно не сплатив 50644,09 грн. Тому позивач збільшує позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 413 370,46 грн. - заборгованість за договором підряду від 01.02.2014 року № 3-02/14-ОВ, 12739,71 грн. - пені, 2723,00 грн. - 3% річних, 10871,33 грн. - інфляційних. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, понесені на оплату послуг адвоката у розмірі 19000,00 грн. До заяви позивач додав квитанцію, докази направлення даної заяви відповідачу, копію договору про надання правової допомоги, копію квитанції до прибуткового касового ордера, копію свідоцтва (арк. с. 42-49).

Суд ухвалою від 18.04.2017 року прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання та невиконання ними вимог ухвали суду розгляд справи було відкладено на 18.05.2017 року.

18.05.2017 року від позивача до суду надійшов лист (арк. с. 62). В поданому листі позивач повідомляє суд про те, що у провадженні господарських судів або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

18.05.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 63-66). У своєму відзиві відповідач посилається на те, що в обґрунтування наявності та розміру заборгованості позивач надає до суду лише копії договору підряду та банківських виписок, інших належних доказів, що підтверджує суму боргу, позивач до суду не надав. Також відповідач стверджує, що єдиною підставою для здійснення розрахунків за виконані роботи є надання Актів форми КБ-2в та Довідки КБ-3, складених та оформлених належним чином відповідно до вимог чинного законодавства України, а також локальних кошторисів на окремі види робіт, актів прийому-передачі виконавчої документації, дефектних актів та відомостей об'ємів виконаних робіт. У своєму відзиві відповідач зауважує, що позивачем не були надані ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» всіх документів передбачених договором, строк для виконання зобов'язання ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» з оплати наданих послуг не настав. Також, згідно відзиву, відповідач заперечує проти стягнення 19 000.00 грн. витрат понесених ним на оплату послуг адвоката. Відповідач посилається на те, що позивачем подано до суду копію договору про надання правової допомоги укладеного між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2, а також копію квитанції до прибуткового ордера про сплату правові допомоги, згідно якої оплату здійснила фізична особа ОСОБА_1 Разом з тим, позивач не надає до суду доказів відповідності розміру витрат на оплату послуг адвоката обсягу необхідних та фактичних зусиль адвоката для вирішення спору у даній справі, доказів розумності та справедливості сплачених ним витрат на оплату послуг представника, доказів співрозмірності понесених витрат та об'єму наданих юридичних послуг, врахувавши приписи ст. 33 Правил адвокатської етики. Тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

30.05.2017 року від позивача до суду надійшов розрахунок пені, 3% річних, інфляційних, завірена копія акту звірки взаєморозрахунків, завірені копії рахунків на оплату, завірені копії кошторисів на виконання робіт згідно договору підряду від 01.02.2014 року, завірені копії актів приймання-передачі виконаних робіт до договору підряду від 01.02.2014 року, банківські виписки (арк. с. 72-184).

Представник позивача в судовому засіданні 30.05.2017 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Також представник позивача надав суду для огляду оригінали актів приймання-передачі виконаних робіт до договору підряду від 01.02.2014 року, оригінали кошторисів на виконання робіт згідно договору підряду від 01.02.2014 року та оригінали рахунків на оплату. Судом та представником відповідача було оглянуто зазначені документів.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.05.2017 року проти задоволення позову заперечував з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Крім того, представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу відповідачу надати суду контррозрахунок.

Суд відмовляє в задоволенні даного клопотання керуючись наступним.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач мав достатньо часу з дати порушення провадження у справі для надання суду свого контррозрахунку, однак таким правом відповідач не скористався.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, спір розглядається за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 30.05.2017 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату складення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01 лютого 2014 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» (замовник, відповідач) був укладений договір підряду №3-02/14-ОВ (арк. с. 9-11).

Умовами договору підряду сторони погодили наступне:

- замовник доручив, а підрядник прийняв на себе виконання будівельних робіт по реконструкції приміщення кристалізації головного виробничого корпусу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» по вул. Б. Хмельницького, 92 в м. Овруч, Житомирської області (п.1.1. договору);

- замовник зобов'язався прийняти і оплатити виконані роботи згідно з актом приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3). Обов'язки по складанню акту приймання виконаних робіт (надалі акт КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (надалі акт КБ-3) покладаються на підрядника (п.1.2. договору);

- фактична ціна формується по закінченні будівельно-монтажних робіт на основі локальних кошторисів на окремі види робіт, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.3. договору);

- якість виконаних робіт повинна відповідати будівельним нормам та стандартам. Замовник зобов'язаний прийняти роботи, виконані підрядником, протягом 3-х діб з дня подання їх до приймання. Термін подання до приймання виконаних робіт починає свій перебіг з дня передачі замовнику актів форми КБ-2в та КБ-3, на що складається акт прийому-передачі виконавчої документації (п. 2.2. договору);

- замовник у зазначений термін зобов'язаний підписати акти приймання або, при виявленні недоліків у виконаній роботі, скласти з участю представника підрядника акт про їх наявність (дефектний акт). При цьому виконані підрядником роботи не оплачуються замовником, до вирішення остаточно питання щодо якості виконаних підрядником робіт. Усі виявлені та погоджені сторонами недоліки усуваються силами та за рахунок підрядника. Якщо по суті дефектного акта (порушення умов якості чи обсягів) виникає суперечка, для участі у прийманні залучається незалежна експертна організація. Оплата експертизи проводиться стороною -ініціатором. У випадку підтвердження експертизою неякісного виконання робіт підрядником, останній відшкодовує замовнику (за їх наявності) усі пов'язані з проведенням експертизи витрати у повному обсязі. За відсутності суперечки за дефектним актом підрядник зобов'язаний протягом 10 діб з моменту складання дефектного акту власними силами та за власний рахунок усунути недоліки (п. 2.3. договору);

- вартість робіт замовник сплачує протягом 15 банківських днів від дня підписання сторонами актів КБ-2в та КБ-3. Підставою для платежу є акти КБ-2в та КБ-3, належним чином оформлені та підписані замовником та підрядником, дані акти складаються на основі підписаної відповідальними особами сторін відомості об'ємів виконаних робіт. За окремою додатковою угодою Сторін може бути встановлено інший порядок розрахунків (п. 3.1. договору);

- у разі прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочення (п. 5.3. договору);

- договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2014р., а в частині розрахунків до повного виконання грошових зобов'язань (п. 6.1. договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що на виконання умов договору підряду позивачем в період з 01.02.2014 року по 31.12.2015 року були виконані відповідачу підрядні роботи, що підтверджується підписаними сторонами кошторисами на виконання робіт та актами приймання - передачі виконаних робіт. Крім того, позивачем на виконання умов договору підряду виставлялися відповідачу рахунки на оплату виконаних робіт (арк. с. 80-179).

Відповідач, порушуючи умови договору підряду, здійснив часткову оплату виконаних робіт: за період з 01.02.2014 року по 31.12.2015 року, сплативши лише 3 252 058, 11 грн., що підтверджується банківськими виписками (арк. с. 13-22). Як вказує позивач, станом на 01 червня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті робіт згідно договору підряду становила 465 124, 09 грн.

01 червня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору підряду № 3-02/14-ОВ від 05.02.2014 року (арк. с. 12) якою договір підряду було доповнено п. 3.4. в наступній редакції: платежі, здійснені замовником на поточний рахунок підрядника до 01.06.2016р., зараховуються як платежі, здійснені за раніше виконані роботи згідно умов даного договору. Оплата вартості робіт, виконаних і не оплачених станом на 01.06.2016р., на суму 465 124, 09 грн. здійснюється згідно з графіком:

20 000, 00 грн. до 30.06.2016р. включно;

20 000, 00 грн. до 29.07.2016р. включно;

20 000, 00 грн. до 31.08.2016р. включно;

50 640, 00 грн. до 30.09.2016р. включно;

50 640, 00 грн. до 30.09.2016р. включно;

50 640, 00 грн. до 31.10.2016р. включно;

50 640, 00 грн. до 30.11.2016р. включно;

50 640, 00 грн. до 30.12.2016р. включно;

50 640, 00 грн. до 31.01.2017р. включно;

50 640, 00 грн. до 28.02.2017р. включно;

50 644, 09 грн. до 31.03.2017р. включно.

Всі інші умови договору не змінені додатковою угодою від 01 червня 2016 року, залишаються чинними у попередній редакції, і вони підтверджують їх обов'язковість щодо себе (п. 3 додаткової угоди від 01.06.2016р.).

Як зазначає позивач відповідач в порушення пункту 3.4. додаткової угоди до договору підряду починаючи з 01 червня 2016 року сплатив лише 51 753, 63 грн. боргу, що підтверджується банківською випискою (арк. с. 23).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по договору підряду становить 413 370,46 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 439 704,50 грн., яка складається з основного боргу в сумі 413 370,46 грн., пені в сумі 12739,71 грн., 3% річних в сумі 2723,00 грн., інфляційних в сумі 10871,33 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами договору підряду (розрахунок арк. с. 72-76).

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей627,628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

З аналізу ст. ст. 837 та 875 Цивільного кодексу України вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Частиною 1ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вказує позивач, на момент пред'явлення позову та розгляду справи, відповідач свої зобов'язання за договором підряду та додатковою угодою до нього виконав лише частково. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором підряду по даним позивача становить 413 370,46 грн.

Судом встановлено, що підписаними між сторонами кошторисами на виконання робіт та актами приймання - передачі виконаних робіт підтверджується факт виконання позивачем відповідачу робіт за договором підряду у період з 01.02.2014 року по 31.12.2015 року (арк. с. 80-179).

Як свідчать матеріали справи, між сторонами було укладено додаткову угоду до договору підряду, якою сторони доповнили договір підряду новим пунктом (3.4.), щодо оплати вартості робіт, виконаних і не оплачених станом на 01.06.2016р., на суму 465 124, 09 грн. та погодили графік оплати зазначеної суми боргу.

Отже, відповідач підписавши договір підряду № 3-02/14-ОВ від 01.02.2014 року, додаткову угоду до договору підряду № 3-02/14-ОВ, кошториси на виконання робіт та актами приймання - передачі виконаних робіт взяв на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст.2 цього закону, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В пункті 5.3. договору підряду сторони погодили, що у разі прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочення.

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача 12739,71 грн. пені , 2723,00 грн. 3% річних, 10871,33 грн. інфляційних (розрахунок арк. с. 72-76).

Заявлені позивачем вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних , суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених сум, оскільки при перевірці їх розміру судом не було виявлено їх завищення з боку позивача.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем надано суду належні докази у підтвердження факту виконання ним відповідачу підрядних робіт за договором підряду № 3-02/14-ОВ від 01.02.2014 року.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 413 370,46 грн. основного боргу, 12739,71 грн. пені, 2723,00 грн. 3% річних та 10871,33 грн. інфляційних обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами ( в мат. справи) і підлягають задоволенню.

Позивач також наполягає на відшкодуванні за рахунок відповідача понесених ним судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 19000,00 грн. та оплати судового збору в сумі 6595,57 грн.

Згідно зі ст. 44 ГПК України судові витрати складаються, зокрема, з сум, що підлягають сплаті за оплату послуг адвоката.

Положеннями ч. 3 ст. 48 та ч. 5 ст. 49 ГПК України встановлено, що витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката визначаються у порядку, встановленому Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судом встановлено, що 06.03.2017 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) з однієї сторони, та адвокатом Пилипсуком Геннадієм Володимировичем (адвокат) з другої сторони, було укладено договір про надання правової допомоги №09/1юр-17 (арк. с. 45-46).

Крім того, в підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 19000,00 грн. до матеріалів справи позивачем долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2376 від 02.12.2005 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 06.03.2017 року на суму 19 000,00 грн. (арк. с. 47-48).

Отже, витрати на оплату послуг адвоката є підтвердженими та співрозмірними із сумою позову.

Судовий збір відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33,43,49,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс.204, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область,37300, ідентифікаційний код 36899405) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,02125, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 413 370,46 грн. основного боргу, 12739,71 грн. пені, 2723,00 грн.3% річних, 10871,33 грн. інфляційних, 19 000 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 6595,57 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.06.2017 року

Суддя Тимощенко О.М.