донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

07.06.2017 справа №905/2723/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі за участю представників сторінОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргуНе зявився ОСОБА_5 (довіреність від 03.01.17 №009/юр-15) Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від29.11.2016 року
у справі№ 905/2723/16 (суддя Шилова О.М.)
за позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, м.Київ Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 22 591, 69 грн. страхового відшкодування в порядку регресу
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», м. Краматорськ, Донецька область про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 22 591,69 грн.

Позов обґрунтовувався приписами ст.ст. 993, 1172, 1187, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, п.п 33,1,4 п. 33.1 ст. 33, п.п. «г» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.11.2016 року у справі № 905/2723/16 позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», м. Київ до ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», м. Краматорськ, Донецької області про стягнення 22 591,69грн. страхового відшкодування в порядку регресу залишені без задоволення.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», м. Київ подана апеляційна скарга на судове рішення, у якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати через порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким стягнути з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» суму відшкодування у розмірі 22591,69 грн.

В обґрунтування скарги заявник вказує на те, що відповідно п.п 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Тобто ця стаття передбачає наявність у страховика права на предявлення регресного позову, а не відсутність цього права.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону встановлено, що учасники ДТП зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, про настання ДТП. Якщо ці особи з поважних причин не могли виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Оскільки закон прямо передбачає можливість звернення страховика з регресним позовом до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу в разі відсутності повідомлення учасника ДТП (яким також є відповідач) про настання страхового випадку в передбачений законом строк, то висновок суду у справі, про відсутність у відповідача обовязку повідомити страхову компанію про настання страхового випадку є помилковим. Не ґрунтується на вимогах закону і висновок суду про те, що факт виплати страхового відшкодування підтверджує своєчасність повідомлення страховика про настання страхового випадку.

У відзиві на скаргу вказано на її безпідставність.

У звязку з находженням у відпустці судді Мартюхіної Н.О. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.06.2017 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Малашкевич С.А., Москальова І.В.

Відповідно до положень ст.101 ГПК України законність та обґрунтованість рішення господарського суду Запорізької області перевіряється у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

28.05.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (Страховик) та Публічним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод» (Страхувальник) укладено ОСОБА_6 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5117311/0509/14 (далі ОСОБА_6), згідно з п.7 якого позивачем забезпечений транспортний засіб марки ЗИЛ 431410, номерний знак НОМЕР_1. Строк дії ОСОБА_6 з 00-00 год. 29.05.2014р. до 28.05.2015р. включно (п.3).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2014р. у справі №199/9272/14-п (провадження №3/199/3843/14) встановлено: 08.10.2014р. близько 14-30 год. в м. Дніпропетровську водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на перехресті вулиць Камчатської та Щепкіна під час руху по другорядній дорозі не надав переваги транспортному засобу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_7 та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Довідкою Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.11.2014р. про ДТП підтверджено, що автомобіль НОМЕР_3, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Круг А», був учасником ДТП 08.10.2014р. в м. Дніпропетровську на перехресті вулиць Щепкіна та Камчатської, в результаті якої отримав пошкодження.

Під час ДТП ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод», що підтверджується копією трудової книжки серії АТ-VІІІ №4190736.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Круг А» (власник автомобіля НОМЕР_3) 09.10.2014р. повідомило Страховика про настання страхового випадку, надавши позивачу ОСОБА_8 про виплату страхового відшкодування. Відповідні відомості містяться у Страховому акті № від 26.03.2015р.

Склавши Страховий акт № на суму 22591,69грн., позивач платіжним дорученням №0013228 від 27.03.2015р. виплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Круг А» страхове відшкодування в сумі 22591,69грн.

Позивач вважає, що на підставі приписів підп. «ґ» п.1.1. ч.1 ст.38 Закону України №1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після виплати страхового відшкодування він отримав право зворотної вимоги до Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» як до особи, відповідальної за завдану Товариству з обмеженою відповідальністю «Круг А» шкоду, оскільки про страховий випадок від 08.10.2014р. Страховика було повідомлено лише потерпілою особою.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до підп. «ґ» п.1.1. ч.1 ст.38 Закону в редакції, що діяла станом на дату ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 цього Закону.

В частині посилання на п.п. 33.1.2. п.33.1. ст.33 Закон містить неузгодженість норм статей 33 і 38, але п.п. 33.1.4. п.33.1. ст.33 Закону дійсно передбачали, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Суд першої інстанції зазначив, що «причетна до ДТП особа» є не лише особою, що таке ДТП спричинила.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 23.03.2016р. у справі №6-2598цс15, на яку посилався позивач під час розгляду даної справи, обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Рішення суду про наявність або відсутність підстав для задоволення регресної вимоги мусить ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, тому такі спори мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Крім того, постанова Верховного суду України від 23.03.2016р. у справі №6-2598цс15 містить посилання на правову позицію цього суду, викладену у постанові від 16.09.2015р. у справі №6-284цс15.

У постанові від 16.09.2015р. у справі №6-284цс15, прийнятій Верховним судом України з приводу застосування підп. «ґ» п.1.1. ч.1 ст. 38, п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону у подібних з даною справою правовідносинах, зазначено, що «...наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.»

Скасувавши рішення попередніх інстанцій у справі №6-284цс15, Верховний суд ухвалив нове рішення, яким у позові страхової компанії відмовив.

Матеріалами даної справи підтверджено, що про настання страхового випадку (ДТП від 08.10.2014р.) Страховик був повідомлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Круг А» (потерпілою особою) наступного дня 09.10.2014р., про що позивач зазначив у Страховому акті № від 26.03.2015р.

На замовлення позивача експерт, повноваження якого перевірені господарським судом, провів оцінку вартості завданої власнику автомобіля ІЖ д.р.н. АЕ 6126 ВМ шкоди, в ході якої 17.10.2014р. вказаний транспортний засіб, пошкоджений в результаті ДТП від 08.10.2014р., був оглянутий експертом в присутності представника Страховика (фахівця ЦКС Дніпропетровської дирекції «СК «Провідна» ОСОБА_9О.), що підтверджується Протоколом огляду транспортного засобу (додаток до Звіту №17/10/14-1 від 17.10.2014р. про проведення оцінки вартості шкоди, завданої власнику автомобіля ІЖ, д.р.н. АЕ 6126 ВМ, 2011 року випуску) (а.с. 34).

Господарським процесуальним кодексом України на позивача покладені наступні обов'язки: обов'язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.2 ст.4-3, ч.1 ст.33), обов'язок добросовісно користуватися процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи (ч.3 ст.22), а також обов'язок виконувати ухвали господарських судів (ч.1 ст.4-5).

Статтею 54 ГПК України передбачено, зокрема, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та зазначення доказів, що підтверджують позов.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

За загальним правилом можливість використовувати відшкодування збитків як засіб захисту порушених прав виникає у юридичних осіб із самого факту порушення цивільних прав.

Водночас для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками, вина боржника. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від цивільно-правової відповідальності.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції з урахуванням висновків Верховного суду України, викладених у постановах від 23.03.2016р. у справі №6-2598цс15 та від 16.09.2015р. у справі №6-284цс15, позивач у даній справі має довести одночасне існування чотирьох підстав настання цивільно-правової відповідальності, серед яких причинний зв'язок між протиправною поведінкою Страхувальника і збитками.

У даній справі господарський суд неодноразово зобовязував позивача надати докази, того, що своєчасне повідомлення позивача про страховий випадок саме застрахованою особою могло вплинути на факт виплати страхового відшкодування та/або на розмір такого відшкодування. Витребуваних доказів суду першої інстанції надано не було.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов до висновку, що причинний зв'язок між протиправною поведінкою ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» та понесенням ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» витрат у вигляді виплати страхового відшкодування позивачем не доведений, з огляду на що господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції також правомірно зазначив, що посилання позивача на приписи ст.ст.993, 1191 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування» є безпідставними, оскільки зазначені норми регулюють відносини зі страхування майна, а не цивільно-правової відповідальності; приписи ст.ст.1172, 1187 Цивільного кодексу України також не регулюють спірні правовідносини, оскільки відповідачем (Страхувальником) не було завдано шкоди позивачу (Страховику) в розумінні приписів цих норм витрати з виплати страхового відшкодування були здійснені позивачем на виконання договору.

Враховуючи вищевказане, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 99, 101-103, 105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 29.11.2016 року у справ № 905/2723/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1-позивачу,

1-відповідачу,

1-у справу,

1-ДАГС,

1-ГСДО