номер провадження справи 32/58/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 Справа № 908/775/17

За позовом Приватного підприємства Донметпостач (69035, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, 38)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Екто-Плюс (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 27)

про стягнення 64782 грн.,

Суддя Колодій Н.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 18.05.17)

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. № б/н від 01.09.16)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 64782 грн. за порушення строків поставки, визначених договором № 06/09 від 06.09.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.04.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/775/17, судове засідання призначено на 24.05.2017р.

24.05.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору № 06/09 від 06.09.2016р. відповідачем на адресу позивача здійснено поставку вертикально-свердлильного верстату моделі 2А135 на суму 549000 грн. Проте разом з вказаним обладнанням відповідачем не було передано технічні паспорти на верстати, а також сертифікати відповідності верстатів заявленим експлуатаційним вимогам. Зазначені документи відповідач передав лише 28.03.2017р., після звернення до нього з претензією 27.02.2017р. Вважає зазначені обставини порушенням строків поставки. На підставі ст.ст. 11, 16, 530, 599, 610, 629, 662 ЦК України, ст.ст. 193, 218 ГК України, просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 64782 грн. за порушення строків поставки.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на пунктом 4.1 договору № 06/09 від 06.09.2016р., яким встановлено виключний перелік товаросупровідних документів до товару, серед яких технічні паспорти та сертифікати якості відступні. Також відсутні будь-які законодавчі акти, що зобовязують продавця свердлильного обладнання (верстатів) передавати покупцю вказані документи. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначена позиція також викладена відповідачем у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 15.05.2017р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

60.09.2016р. між ПП Донметпостач (покупець, позивач у справі) та ТОВ Екто-Плюс (продавець, відповідач) був укладений договір № 06/09, відповідно до умов якого продавець зобовязався поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар: 1. вертикально-свердлильний верстат моделі 2А150 у тропічному виконанні, ТВ-3 електрообладнання 380v, 50Hz, за ціною 378000 грн., в т.ч. ПДВ 63000 грн.; 2. вертикально-свердлильний верстат моделі 2А135 у тропічному виконанні, ТВ-3 електрообладнання 380v, 50Hz, за ціною 171000 грн., в т.ч. ПДВ 28500 грн. Загальна вартість договору складає 549000 грн., в т.ч. ПДВ 91500 грн. (п. 1.1, п. 2.2).

Продавець гарантує відповідність товару технічній документації та експлуатаційним вимогам, заявленим до обладнання (п. 1.2).

Відповідно до п. 2.3 договору покупець оплачує товар шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в розмірі 100% передоплати.

Згідно з п. п. 4.1 договору продавець надає разом з товаром наступні товаросупровідні документи: - рахунок фактура; - видаткова накладна.

Пунктом 5.1 договору сторони передбачили, що у випадку порушення продавцем строків поставки, зазначених в п. 3.3 даного договору, він сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості непоставленого товару за кожен день прострочки.

Строк його дії до 31.12.2016р. (п. 9.7).

На виконання умов договору, позивач перерахував на рахунок відповідача за платіжним дорученням № 128 від 31.10.2016р. суму 378000 грн., за платіжним дорученням № 129 від 31.10.2016р. суму 171000 грн. Таким чином, здійснивши повну передоплату за товар в розмірі 549000 грн.

Відповідач, в свою чергу, 02.11.2016р. поставив позивачу замовлене обладнання на суму 549000 грн., що підтверджується видатковою накладною № 27 від 02.11.2016р. та не заперечується самими сторонами.

28.02.2017р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 1 від 27.02.0017р., в якій зазначив, що до поставленого товару не було додано технічну документацію та сертифікати відповідності верстатів заявленим експлуатаційним вимогам, що обумовлює певні складнощі в їх подальшій експлуатації та подальшій реалізації тертім особам. Вважає товар таким, що поставлений не в повному обсязі. Просить відповідача в найкоротші строки передати зазначені документи позивачу та сплатити неустойку за порушення строків поставки.

Супровідним листом № 38 від 27.03.2017р. відповідач передав витребувану позивачем технічну документацію на товар, а також визнав зі свого боку порушення умов укладеного договору № 06/09 в частині передачі документів.

Предметом даного позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 64782 грн. за порушення строків поставки, визначених договором № 06/09 від 06.09.2016р., нарахованої за період з 01.12.2016р. по 28.03.2017р.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір.

Правовідносини сторін врегульовано договором № 06/09 від 06.09.2016р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 2 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_4 СРСР від 25.04.1966р № П-7, визначено, в цілях збереження якості продукції, що поставляється, створення умов для своєчасного і правильного приймання її за якістю підприємство об'єднання і його виробнича одиниця, підприємство, організація, виробник (відправник) зобов'язано забезпечити, зокрема, чітке і правильне оформлення документів, які засвідчують якість і комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість і т.п.), що поставляється, відвантажувальних і розрахункових документів, відповідність вказаних в них даних про якість і комплектність продукції фактичній якості і комплектності її.

Пунктом же 14 Інструкції зазначено, що приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності із стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок, специфікація і т. п.). Відсутність вказаних супровідних вказаних супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поступила, і в акті вказується, які документи відсутні.

Момент виконання обов'язку продавця передати товар визначений у ст. 664 ЦК України. Так, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 664 ЦК України надано право сторонам у договорі купівлі-продажу встановити інший момент виконання продавцем обовязку передати товар.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що обовязок передати документи, що стосуються товару виникає одночасно з обовязком поставити товар, при цьому законодавець чітко розмежує поняття передачі товару та поняття передачі документів, що стосуються такого товару. Факт поставки товару визначається саме моментом поставки (фактичне передання) товару від одного контрагента іншому, а не з моменту передачі супровідних документах, що засвідчують якість і комплектність продукції. Передання покупцеві товару без супровідних документів, що засвідчують якість і комплектність такого товару, не є порушенням продавцем строків поставки, якщо інше не випливає з умов договору.

Як свідчать матеріали справи та підтверджено самими сторонами, товар за видатковою накладною № 27 від 02.11.2016р. на суму 549000 грн. переданий від відповідача позивачу без технічної документації на нього технічних паспортів та сертифікатів якості. Зазначені документи були надані позивачу на його вимогу (за вих. № 1 від 27.02.2017р.) лише 27.03.2017р.

Правові наслідки невиконання продавцем обов'язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару визначені у ст. 666 ЦК України, якою встановлено наступне:

1) якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

2) якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Зі змісту даної статті вбачається, що сам лише факт невиконання продавцем обов'язку передати документи, що стосуються товару, не тягне за собою правових наслідків у вигляді сплати неустойки.

Втім, підстави виникнення права на неустойку за порушення виконання зобовязання може виплавити, в тому числі, з договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно зі ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нормами ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 230 ГК України, ст. 610 ЦК України визначено, що головною умовою для стягнення, в даному випадку, неустойки є встановлення факту прострочення боржником виконання зобовязання. При цьому, штрафні санкції застосовуються на підставах та у порядку, передбачених, зокрема, договорами.

Пунктом 5.1 договору, яким позивач обґрунтовує нарахування неустойки, передбачено, що у випадку порушення продавцем строків поставки, визначених п. 3.3 даного договору, він сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості не поставленого товару за кожен день прострочки. Пунктом 3.3. договору визначений строк поставки листопад 2016р. При розгляді даної справи судом встановлено, що поставка товару здійснена відповідачем 02.11.2017р., тобто в межах визначеного сторонами строку. При цьому суд зазначає, що нарахування неустойки здійснюється позивачем саме за порушення строків поставки товару, а не супровідних документів, що засвідчують якість і комплектність такого товару. Умовами договору не передбачено, ані розміру, ані порядку нарахування неустойки за невиконання або неналежне виконання зобовязання в частині передачі документів, що стосуються товару.

Враховуючи відсутність прострочення виконання зобовязання з поставки товару за договором № 06/09 від 06.09.2016р., а також те, що умовами договору відповідальність за порушення строків надання документів, що стосуються товару, не передбачена, то у позивача відсутні правові підстави для нарахування відповідачу неустойки в розмірі 64782 грн. за порушення строків поставки товару.

За таких обставин, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2017р.

Суддя Н.А. Колодій