Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" травня 2017 р. Справа № 906/244/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №29/05/17 від 29.05.17р.

ОСОБА_2 - дов. №07/04/17 від 07.04.17р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" (с. Хотів, Києво-Святошинський район, Київська область)

до Комунального підприємства "Брусилівська районна аптека №13" Брусилівської районної ради (смт. Брусилів, Житомирська область)

про стягнення 52073,62 грн.

Строк розгляду спору продовжено по 07.06.17р. за клопотанням сторони у відповідності до ч.3 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 52073,62 грн. заборгованості за поставлений товар згідно з договором поставки №1594/К/06 від 11.08.16р., з яких 50493,75 грн. - сума основного боргу, 20,10 грн. - інфляційні, 1517,57 грн. - 20% річних та 42,20 грн. - пеня.

30.05.17р. позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 50493,75 грн. основного боргу.

Враховуючи передбачене ст.22 ГПК України право позивача на зменшення розміру позовних вимог, суд приймає до розгляду вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог від 30.05.17р., оскільки в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та характеру відносин, які склались між сторонами, дії позивача стосовно зменшення позовних вимог не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

При цьому, суд враховує положення п.3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якого під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо заяву прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, в даному випадку - це є сума 50493,75 грн.

Суд розглядає справу з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.05.17р.

Представники позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Також на виконання вимог ухвали надали копії податкових накладних, розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних на підтвердження заборгованості за договором поставки №1594/к/06 від 11.08.2016, а також акт звірки взаємних розрахунків, підписаний сторонами.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.16р. між сторонами був укладений договір поставки №1594/К/06 (а.с.91-96), відповідно до умов якого позивач (постачальник) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставляти та передавати у власність відповідача (покупця), а покупець приймати та оплачувати лікарські засоби та товари медичного призначення, асортимент, кількість та ціна якого зазначені у видаткових накладних, які є його невідємною частиною (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 даного договору, поставка товару здійснюється окремими партіями, кількість та асортимент товару в яких визначається сторонами шляхом оформлення заявок відповідно до умов договору.

Загальна кількість та асортимент товару, що поставляється за договором, складається з кількості та асортименту товару, погоджених сторонами та вказаних в підписаних накладних на передачу товару (п.2.2 договору).

Пунктом п. 3.9 договору сторони погодили, що доказом передачі товару покупцю є видаткова накладна на поставку окремої партії товару, що підписана уповноваженою особою покупця та містить відбиток печатки (штампу) покупця.

Відповідно до п.5.1 вказаного договору ціна за одиницю товару на кожну окрему поставку визначається відповідною накладною та є незмінною, твердою.

Згідно із п. 5.2 договору загальна сума договору визначається як сумарна вартість всіх партій товару, які були поставлені за даним договором протягом усього терміну його дії, відповідно до всіх видаткових накладних постачальника. Вартість упаковки, маркування, доставки включається в ціну товару.

Розрахунки за даним договором здійснюються у національній валюті України (п. 5.3 договору).

Пунктом 5.4 договору сторони передбачили, що оплата покупцем товару за цим договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому, порядок оплати товару за цим договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається покупцем при поданні заявки на поставку.

Відповідно до п.5.5 договору при здійсненні покупцем оплати товару за цим договором з відстроченням платежу строк, протягом якого покупець зобовязаний здійснити оплату за товар на користь постачальника, вказується постачальником у накладній на товар, який поставляється. При цьому, перебіг такого строку починається від дати поставки товару покупцю, що вказана у видатковій накладній.

Покупець здійснює оплату товару шляхом здійснення безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 12 даного договору (п. 5.6 договору).

Згідно з п. 5.7 договору, розрахунок за поставлений товар вважається здійсненим покупцем після надходження в повному обсязі коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та скріплення їх печатками і діє протягом двох календарних років, а в частині розрахунків до повного виконання умов договору (п. 9.2).

На виконання умов даного договору, позивач поставив, а відповідач прийняв передбачений договором товар на суму 55165,83 грн., що підтверджується видатковими накладними, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 11-57).

Проте відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості товару виконав частково, розрахувавшись з позивачем на суму 4672,08 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати вартості отриманого товару, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 50493,75 грн. (55165,83 грн. - 4672,08 грн.), яку останній і просить суд стягнути в заяві про зменшення розміру позовних вимог.

Суд приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки №1594/К/06 від 11.08.16р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання.

Як передбачено частинами 1 і 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 і ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договором зобов'язання щодо сплати вартості отриманого товару в повному обсязі та у встановлений договором строк.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в акті звірки взаємних розрахунків суму заборгованості визнав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Брусилівська районна аптека №13" Брусилівської районної ради, 12601, Житомирська область, смт. Брусилів, вул. Митрополита Іларіона, 13,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета", 08171, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3-А,

- 50493,75 грн. - заборгованості;

- 1600,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено:06/06/17

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу (рек. з пов. про вручення)