КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2017 р. Справа№ 910/24166/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тарасенко К.В.

Суліма В.В.

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта): Чугунов М.В. - представник за довіреністю

від відповідача: Демченко О.В. - представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 про припинення провадження у справі № 910/24166/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 припинено провадження у справі № 910/24166/16.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовні вимоги заявлено до Славкіної Марини Анатоліївни як уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (уповноважена особа). Разом з тим, враховуючи положення ст. 1, ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд першої інстанції дійшов висновку про те, що уповноважена особа як фізична особа стороною у господарському процесі бути не може, а вказана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, у зв'язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України підлягає припиненню, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва про припинення провадження по справі № 910/24166/16 повністю та винести постанову Київського апеляційного господарського суду, якою направити справу № 910/24166/16 до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали. Так, скаржник зазначив про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" - Славкіна Марина Анатоліївна здійснює функції з ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк", на підставі повноважень делегованих юридичною особою публічного права, а саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а тому належним відповідачем в даній справі має бути суб'єкт, який прийняв оскаржуване рішення про нікчемність правочину від 23.09.2016 № 11/1-47259, а саме Славкіна М.А.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2017 апеляційну Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів: Тарасенко К.В. та Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2017 колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 22.05.2017.

Представник апелянта в судовому засіданні 22.05.2017 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу - задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести постанову, якою направити справу № 910/24166/16 до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.05.2017, проти доводів апеляційної скарги заперечував та зазначив, що ухвала Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 про припинення провадження у справі № 910/24166/16 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування - відсутні.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 04.04.2017, припиняючи провадження по справі № 910/24166/16, місцевий господарський суд виходив з того, що уповноважена особа Фонду як фізична особа не може бути стороною у господарському процесі, а позивачем не було заявлено будь-яких вимог безпосередньо до Фонду гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб або до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про припинення провадження у справі № 910/24166/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого господарського суду, і вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального, процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Відповідно до постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду.

Вичерпний перелік спорів, підвідомчих господарським судам, визначено приписами ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, враховуючи вимоги статтей 1, 41, 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що при вирішенні питання щодо підвідомчості позовної заяви господарському суду необхідно приймати до уваги у сукупності обставини як щодо суб'єктивного складу сторін, так і предмета та підстав позову, а також характеру правовідносин сторін цього спору.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено (офіційна інформація з сайту: http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/29-vab-bank/1816-1168-oholoshennya-pro-pryznachennya-upovnovagenoi-osoby-fondu-na-likvidaciyu-banku-ta-pochatok-procedury-likvidacii-pat-viejb), що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВіЕйБі Банк" (далі - ПАТ "ВіЕйБі Банк") та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 22.02.2016 № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" на два роки по 19.03.2018 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Уповноважена особа, згідно п. 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що з моменту прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку з делегуванням цій особі відповідних повноважень, призначена у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа приймає функції органів управління банку, має право підпису документів, діє від імені банку без довіреності, у тому числі має право заявляти від імені банку позови та бути уповноваженою особою за відповідним позовом до банку.

Таким чином, оскільки відповідачем у справі є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, це не дає підстави вважати цей спір таким, що не підвідомчий господарським судам з підстав невідповідності суб'єктному складу сторін господарського спору, оскільки з урахуванням положень вищевказаного Закону, такий позов фактично заявлено до банку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у місцевого господарського суду були відсутні визначені п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України підстави для припинення провадження у справі.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим колегія суддів також дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального, процесуального права, а тому в силу п. 1, п. 4 ч. 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи № 910/24166/16 до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 про припинення провадження у справі № 910/24166/16 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 у справі № 910/24166/16 про припинення провадження - скасувати.

3.Матеріали справи № 910/24166/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді К.В. Тарасенко

В.В. Сулім