РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Справа № 903/96/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі Гладкій Л.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" на рішення господарського суду Волинської області від 14.03.17 р. у справі № 903/96/17

за позовом Державного підприємства Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана"

про стягнення 29 747,00 грн.

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.03.17 р. у справі №903/96/17 (ОСОБА_4В.) позовні вимоги Державного підприємства Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", м. Вараш Рівненської області до ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана", с. Вікторяни, Волинської області про стягнення 29 747,00 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" на користь Державного підприємства Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" 29 747,00грн., в т.ч. 5 185,26грн.-пені, 6 367,86грн.-7% штрафу за недопоставку товару понад 30 діб, 18 193,88грн.-20% штрафу за односторонню відмову від виконання зобов'язань по поставці товару.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Волинської області від 14.03.17 р. у справі №903/96/17, Приватне підприємство "Торговий дім "Оріана" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 14.03.2017р. по справі №903/96/17 і прийняти нове рішення яким в задоволенні позовної заяви Державного підприємства Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» відмовити повністю.

Приватне підприємство «Торговий дім «Оріана» вважає рішення суду необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав передбачених п.1,3 ст.104 ГПК України. Зазначає, що судом було прийнято рішення при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство "Торговий дім "Оріана" посилається на ту обставину, що між сторонами було укладено договір поставки №714 від 09.06.2016р. На виконання вимог Договору ПП «Торговий дім «Оріана» було здійснено поставку товару на суму 119028,20 грн., що на думку скаржника підтверджується товаро-транспортними накладними. Відповідно до п.п. 6.1 п. 6 Договору, оплата за поставлений товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 робочих днів з дати поставки.

Проте, на думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки, порушенню покупцем строків оплати відповідно до п.6 Договору.

Скаржник звертає увагу, що відповідно до п.п. 3.1 п. З Договору, поставка проводиться поетапно протягом липня - жовтня 2016 року, в строк 5-ти календарних днів з моменту направлення заявки Покупцем. Однак, судом в порушення норм процесуального права не надано належної оцінки тому факту, що заявку №044/1033 від 26.10.2016р. ПП «Торговий дім «Оріана» не отримувало з підстав викладених в апеляційній скарзі. Також, зазначає, що штрафні санкції та пеня нараховані з 03.11.2016р. тобто після закінчення періоду поставки. З огляду на зазначене, нарахування пені та штрафних санкцій на думку апелянта є протиправним.

Також, скаржник зазначає, про неправомірне нарахування штрафу у розмірі 20 %, оскільки покупець не звертався до постачальника про розірвання договору та не направляв письмові повідомлення, що суперечить позиції позивача.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.2017р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

19.04.2017р. Державне підприємство Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надало Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського суду Волинської області по справі № 903/96/17 без змін, а апеляційну скаргу ПП «Торговий дім «Оріана» без задоволення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" ОСОБА_2підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 14.03.17 р. у справі №903/96/17 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і винести нове рішення.

Представник Державного підприємства Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" - ОСОБА_1 заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 14.03.17 р. у справі №903/96/17 є законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 09 червня 2016 року між ВП "Рівненська АЕС", який діє від імені ДП "НАЕК "Енергоатом", в особі генерального директора ОСОБА_5, повноваження якого передбачені довіреністю ДП "НАЕК "Енергоатом" від 22.03.2016р. (покупець) та ПП "Торговий дім "Оріана" в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі статуту (постачальник), було укладено договір поставки № 714.

Згідно пунктів 1.1 в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця певний товар, а покупець, в свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити товар по кількості та цінах, передбачених у специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.2 передбачено, що предметом поставки по даному договору являється товар: 10.51.4 (15540000-5 сирні продукти), який передбачений в специфікації.

Відповідно до п.2.1 ціна на товар, що поставляється за цим договором, зазначена у специфікації.

Згідно п. 2.3 ціна товару, що поставляється за даним договором становить-174 998,00грн., крім того ПДВ-34 999,60грн. Загальна сума договору становить: 209 997,60грн. Ціна на товар є остаточною і змінам не підлягає.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що поставка проводиться поетапно протягом липня-жовтня 2016 р. в строк 5-ти календарних днів з моменту направлення заявки покупцем.

Згідно п. 6.1. оплата за поставлений товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладних протягом 45 робочих днів з дати поставки. Оплата суми ПДВ здійснюється покупцем за умовами реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН.

У відповідності до п.11.1. даного договору у випадку порушення строків поставки, постачальник зобов'язується сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) товару понад 30 діб, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми непоставленого (недопоставленого) товару. У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов'язань по поставці товару відносно якості або кількості, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного (некомплектного) товару. У разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов'язань по договору, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 20% від суми договору.

Пунктом 12.1 передбачено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.12.2016р.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Додатком №1 до договору (специфікація) сторони визначили, що до поставки відповідачем позивачу підлягає товар, а саме: сир твердий "Російський" в кількості 3 400кг на загальну суму 209 997,60грн. (в т.ч. ПДВ)

Специфікація підписана та скріплена печатками сторін.

Як вбачається з видаткових накладних та платіжних доручень, відповідно до умов договору, відповідачем було поставлено товар, а позивачем оплачено товар на загальну суму 119 028,17грн.

26.10.2016р. на виконання умов договору, позивач направив на адресу відповідача заявку №044/1033 на поставку решти залишку товару по договору поставки №714 від 09.06.2016р. на суму 90 969,40грн. з ПДВ, однак остання залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідач, всупереч умовам договору, взяті на себе, згідно договору поставки №714 від 09.06.2016р. зобов'язання в частині поставки товару на суму 90 969,40грн. з ПДВ не виконав.

Водночас, за неналежне виконання постачальником своїх договірних зобов'язань покупець заявив до стягнення з постачальника штрафні санкції у вигляді 5 185,26грн.-пені, 6 367,86грн.-7% штрафу за недопоставку товару понад 30 діб, 18 193,88грн.-20% штрафу за односторонню відмову від виконання зобов'язань по поставці товару.

Суд апеляційної інстанції, надавши юридичну оцінку обставинам справи та врахувавши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору поставки. Предметом поставки по даному договору являється товар: 10.51.4 (15540000-5 сирні продукти).

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до умов договору, постачальник зобовязаний поставити і передати у власність покупця певний товар, а покупець, в свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити товар по кількості та цінах, передбачених у специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до розділу 2 цього договору ціна на товар, що поставляється за цим договором, зазначена у специфікації. Ціна товару, що поставляється за даним договором становить-174 998,00грн., крім того ПДВ-34 999,60грн. Загальна сума договору становить:209 997,60грн. Ціна на товар є остаточною і змінам не підлягає.

Проте, враховуючи, що відповідач, всупереч умовам договору, взяті на себе, згідно договору поставки №714 від 09.06.2016р. зобов'язання в частині поставки товару на суму 90 969,40грн. з ПДВ не виконав, суд прийшов до висновку про неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що поставка проводиться поетапно протягом липня-жовтня 2016 р. в строк 5-ти календарних днів з моменту направлення заявки покупцем.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Наведена правова позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 20/246-08 та Вищого господарського суду України від 10.08.2016р. у справі №904/10764/15.

За неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань позивач на підставі п 11.1. договору заявив до стягнення з ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" штрафні санкції у вигляді 5 185,26грн.-пені, 6 367,86грн.-7% штрафу за недопоставку товару понад 30 діб, та 18 193,88грн.-20% штрафу за односторонню відмову від виконання зобов'язань по поставці товару.

Відтак, апеляційний суд прийшов до висновку, що вимога позивача в частині нарахованих ним сум пені, штрафу-7% та штрафу-20% заявлена у відповідності до умов договору поставки, норм чинного законодавства, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову є цілком правильним.

Колегія суддів апеляційної інстанції критично оцінює доводи скаржника щодо порушення судом норм процесуального права, а саме, що не надано належної оцінки тому факту, що заявку №044/1033 від 26.10.2016р. ПП «Торговий дім «Оріана» не отримувало.

Цей довод апелянта не приймається апеляційним судом, оскільки договором поставки здійснення замовлення саме у письмовій формі не було передбачено. Також судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанції підтверджено, що відповідачем вже здійснювалась поставка по спірному договору без письмового погодження на підставі заявок із застосуванням телефонного зязку.

Окрім того, не приймаються до уваги посилання відповідача на необхідність нарахування штрафних санкцій на суму недопоставленого товару без ПДВ, оскільки зазначене твердження відповідача є необґрунтованим та не передбачено чинним законодавством.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відтак з урахуванням вище викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє.

Як розяснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства "Торговий дім "Оріана" на рішення господарського суду Волинської області від 14.03.17 р. у справі №903/96/17 залишити без задоволення, рішення господарського суду Волинської області - без змін.

Справу №903/96/17 повернути до господарського суду Волинської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.